Головуючий у 1 інстанції: Дячишин В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/882/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року олегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Проворної Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 06 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Львівські
автобусні заводи» про стягнення оплати
за вимушений простій,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» про стягнення 13 040,59 грн.
заробітної плати за вимушений простій
за період з 01.01.2009р. по 10.11.2009р. включно.

Ухвалою Франківського районного суду
м. Львова від 06 листопада 2013 року у
відкритті провадження у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Львівські автобусні заводи» про
стягнення оплати за вимушений простій
відмовлено на підставі п.2 ч.2 ст.122 ЦПК
України.

Ухвалу оскаржила позивачка.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, не з'ясування
судом в повній мірі предмету, підстав і
змісту позову, просить ухвалу суду
скасувати та зобов'язати суд першої
інстанції прийняти до розгляду вказану
справу та відкрити провадження у
справі.

Зокрема вказує на те, що підставою її
позову у даній справі є нова фактична
обставина, а саме скасування
наказів №3/1, 9 рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 07.05.2012р.,
залишеним ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 23.05.2013р., тому
підстави позову є інші і такий подано в
межах 3-х місячного строку.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухвали суду в межах, передбачених

ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі по позовній заяві ОСОБА_2 про
стягнення заробітної плати за
вимушений простій, суд виходив з того,
що даний спір був предметом розгляду у
справі №465/10391/13ц між тими самими
сторонами із тих самих підстав, по якій
Франківським районним судом м. Львова
ухвалено рішення від 02.07.2012р., яке
набрало законної сили.

Проте погодитись з таким висновком
суду не можна, оскільки суд прийшов до
нього передчасно. Суд не перевірив, чи з
тих самих підстав пред'явлений ОСОБА_2
новий позов 12.06.2013р. про стягнення
заборгованої заробітної плати за
вимушений простій не з вини працівника
за період з 01 січня 2009р. по 10 листопада
2009р.

Зокрема, із змісту наявної в матеріалах
справи копії рішення Франківського
районного суду м. Львова від 02 липня
2012р. вбачається, що ОСОБА_2 зверталась в
суд з позовом до ТзОВ «Львівські
автобусні заводи» про стягнення оплати
за вимушений простій за період з
12.12.2008р. по 10.11.2009р. з підстав видання
відповідачем наказів № № 162, 163, 2, 4, 9, 19,
20, 3/1, 42 про зміни графіку роботи
підприємства, на підставі яких
відбувся простій не з вини працівника.

Вказаним рішенням суду було
констатовано, що заявлені ОСОБА_2
вимоги про скасування наказів та
стягнення оплати за вимушений прогул є
правомірними, однак у задоволенні
позову було відмовлено у зв'язку із
спливом позовної давності (а.с. 57-59).

Підставами позову є фактичні
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої позовні вимоги.

Однак суд не перевірив належним чином,
якими фактичними обставинами
обґрунтовує ОСОБА_2 свій новий позов
про стягнення заборгованої заробітної
плати за вимушений простій та чи
тотожні вони підставам попереднього
позову.

Між тим із змісту нової позовної заяви
ОСОБА_2 вбачається, що свої позовні
вимоги про стягнення заборгованої
заробітної плати за вимушений простій
вона обґрунтовує іншими фактичними
обставинами, а саме, скасуванням двох
наказів відповідача №3/1 та №9 рішенням
Сихівського районного суду м. Львова
(справа №1319/2-2782/11) за позовом ОСОБА_2 до
ТзОВ «Львівські автобусні заводи», яке
набрало законної сили, дотримання нею
строків звернення до суду з вимогами
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, передбаченими ст. 233
КЗпП відповідно до рішення
Конституційного Суду України від
15.10.2013р. №8-рп/2013, а також вказує інший
період стягнення заборгованої
зарплати за простій в межах дії
скасований наказів із визначенням
іншої ціни позову.

Оскільки допущення судом порушень норм
процесуального права привело до
передчасного постановлення ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, така ухвала залишалась в силі
не може, підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду зі
стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, п.2 ч.1
ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 06 листопада 2013 року
скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції зі стадії відкриття
провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий: _______________ Мусіна
Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________
Савуляк Р.В.