Справа № 297/308/14-ц
У х в а л а

про відмову в забезпеченні позову

21 лютого 2014 року
м.
Берегово

Суддя Берегівського районного
суду Закарпатської області Гал Л. Л.,
розглянувши заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
про забезпечення позову,

встановив:

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося із
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, а також подана заява про
забезпечення позову, згідно якої
просив забезпечити позов, а саме
накласти арешт у межах суми
заборгованості за кредитом в розмірі 93
136,51 грн., на грошові кошти, рухоме та
нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1,
шляхом заборони будь-яким особам
укладати угоди стосовно цього майна,
проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову має бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності. Крім того, відповідно до
ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
і ОСОБА_1 існує спір щодо повернення
кредиту, процентів за користування
кредитом на загальну суму 93 136,51 грн. на
підставі договору кредиту №500720
від 18.06.2012 року.

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить
накласти арешт на майно відповідача, у
межах суми заборгованості за кредитом
в розмірі 93 136,51 грн., на грошові кошти,
рухоме та нерухоме майно, яке належить
ОСОБА_1, шляхом заборони будь-яким
особам укладати угоди стосовно цього
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження з посиланням на те, що
відповідач на протязі тривалого часу
не виконує взяті на себе зобов'язання
та є ймовірність того, що може передати
третім особам право власності майна та
коштів, що позбавить банк можливості
задовольнити свої вимоги.

Проте з такими висновками погодить не
можна, оскільки кредитний договір між
сторонами був укладений 18.06.2012 року,
тобто не можна стверджувати, що
відповідач протягом тривалого часу не
виконує свої обов'язки.

Крім того, посилання позивача, що
відповідач може вчинити дії щодо
продажу належного йому майна третім
особам також є безпідставним, оскільки
ніяких доказів та обґрунтувань, щодо
того, що ОСОБА_1 має намір продати майно
не подано, тобто це є припущенням
позивача.

За таких обставин, вважаю заяву про
забезпечення позову є безпідставною і
в її задоволені слід відмовити.

Враховуючи, наведене, керуючись ст.ст.
151, 152 ч. 3, 153, 209 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволені заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
про забезпечення позову у вигляді
накладення арешту у межах суми
заборгованості за кредитом в розмірі 93
136,51 грн., на грошові кошти, рухоме та
нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1,
шляхом заборони будь-яким особам
укладати угоди стосовно цього майна,
проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження - відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати
заявнику та заінтересованій особі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Гал Л. Л.