АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7516/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Самсонова В. В. Доповідач -
Черненкова Л.А. Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів - Пищиди М.М.,
Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Красногвардійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції на ухвалу
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року
по справі за поданням
Красногвардійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов'язань,-

В С Т А Н О
В И Л А:

25 квітня 2014 року Красногвардійський
відділ Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції звернулися до суду
із вказаним поданням за яким просили
тимчасово обмежити громадянина
України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до моменту фактичного
виконання зобов'язання згідно
виконавчого листа № 2-6647, виданого
02.02.2010 року Ленінським районним судом м.
Дніпропетровська. В обґрунтування
свого подання, заявник посилається на
те, що у них на примусовому виконанні
перебуває виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-6647, виданого 02.02.2010 року
Ленінським районним судом м.
Дніпропетровська, про стягнення
аліментів з аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини зі
всіх видів заробітку (доходу), але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на утримання
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заборгованість по виплаті аліментів
станом на 01.03.2014 року за виконавчим
листом складає 19923,52 грн. У зв'язку з цим,
Красногвардійський відділ Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції просять
задовольнити їх подання.

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 квітня
2014 року в задоволені подання
Красногвардійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов'язань відмовлено.

В апеляційній скарзі
Красногвардійський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції просить
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
неповне з'ясування обставин справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах вимог, дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання
Красногвардійського ВДВС, суд першої
інстанції виходив з того, що суду не
надано будь-яких достовірних даних про
зміну прізвища боржника, місце
проживання та реєстрації боржника,
його громадянство, наявність звернень
боржника до відповідних органів з
питань видачі паспорту, що дає право
виїзду за кордон, фактичну видачу йому
такого паспорта, місцезнаходження
такого паспорта, вжиття будь-яких
заходів примусового виконання рішення
суду державним виконавцем, а також
даних про можливість виїзду боржника
за кордон. Також, з подання не
вбачається обґрунтованості
припущення, що вирішення питання про
заборону боржникові виїзду за кордон
сприятиме виконанню рішення суду. За
таких обставин районний суд вважає, що
подання є безпідставним,
необґрунтованим та таким що не
підлягає задоволенню.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у задоволенні подання ВДВС
у межах заявлених останнім підставам
звернення до суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну" громадян України може
бути обмежений у праві виїзду за
кордон, якщо відносно нього діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору у передбачених законом випадках.

Згідно п.5, ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, в тому числі якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених у порядку,
передбаченому ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" та ст. 3771 ЦПК
України, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України можливе лише
за умов ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього за рішенням суду.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні державного виконавця
знаходиться виконавче провадження №
32904558 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-6647 від 02.02.2010 року
виданого Ленінським районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частини зі всіх видів
заробітку (доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 08.09.2010 року (а.с. 2).

Згідно розрахунку заборгованість по
аліментам ОСОБА_2 складає 19923,52 грн.(а.с.3)

Разом з тим, матеріали справи не
містять доказів, які б свідчили про те,
що державний виконавець вчинив всі дії,
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження", що спрямовані
на виконання виконавчого листа № 2-6647
від 02.02.2010 року, як і доказів про те, що
боржник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду,
що він ухилявся від виконання своїх
боргових зобов'язань та що за час
виконання рішення виїжджав за межі
України, що призвело до виникнення
заборгованості, або безпідставно не
з'являвся на виклики державного
виконавця.

Враховуючи зазначені обставини та
відсутність доказів, які б свідчили про
факти умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань, суд прийшов до
правильного висновку про відсутність
підстав, передбачених діючим
законодавством, для задоволення
подання Красногвардійського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність ухвали суду, порушення
норм матеріального та процесуального
права не можуть бути взяті до уваги,
оскільки зазначені доводи не
спростовують висновки суду про
відсутність підстав для обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, оскільки невиконання рішення
суду однозначно не свідчить про
ухилення боржника від виконання
рішення суду.

Враховуючи наведене, судова колегія
приходить до висновку, що ухвала суду
постановлена у відповідності з
вимогами закону та не має підстав для
її скасування.

Керуючись ст.ст.304,307, п.1 ч.1 ст.312, ч.1 ст.218
ЦПК України, судова колегія судової
палати, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Красногвардійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції -
відхилити.

Ухвалу Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Л.А. Черненкова

Судді
М.М. Пищида

О.Г. Дерев’янко