Справа № 464/3647/14
Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/5347/14
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого Тропак
О.В.,

суддів: Приколоти Т.І,,
Федоришина А.В.,

за участю секретаря
Іванової О.О.

з участю: позивача ОСОБА_3, представника
позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою позивачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 23 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Львівського
комунального підприємства «Під
Зуброю», Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго», Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації «
Львівгаз» про розподіл особових
рахунків, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року позивачі звернулися
до суду з позовом, в якому просили
зобов'язати відповідача ЛКП "Під
Зуброю" розподілити між власниками
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7
особові рахунки по нарахуванні та
оплаті житлово-комунальних послуг за
опалення та утримання будинку і
прибудинкової території у
співвідношенні: 5/8 частини витрат за
ОСОБА_3, ОСОБА_6 (в одному рахунку), 3/8
частини витрат за ОСОБА_7 (в окремому
рахунку); зобов'язати Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" розподілити між власниками
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7
особові рахунки по нарахуванні та
оплаті житлово-комунальних послуг за
газопостачання у співвідношенні: 5/8
частини витрат за ОСОБА_3, ОСОБА_6 (в
одному рахунку), 3/8 частини витрат за
ОСОБА_7 (в окремому рахунку).

В обґрунтування позовних вимог
покликалися на те, що ОСОБА_3, його
повнолітній син ОСОБА_6 та
неповнолітній син ОСОБА_10
зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_7 також зареєстрована
в даній квартирі, але не проживає в ній
більше 4-х років, не оплачує за
житлово-комунальні послуги. Оскільки
діти проживають з позивачем ОСОБА_3та
перебувають на його утриманні, то він
згідний оплачувати за
житлово-комунальні послуги по одному
рахунку. Оскільки ОСОБА_10
неповнолітній, то оплату за
житлово-комунальні послуги за його 1/4
частки повинні сплачувати обоє
батьків. Тому вважає, що витрати на
житлово-комунальні послуги між ними та
відповідачем повинні розподілятись
таким чином: за опалення та утримання
будинку і прибудинкової території у
співвідношенні: 5/8 частини витрат за
ОСОБА_3, ОСОБА_6 (в одному рахунку), 3/8
частини витрат за ОСОБА_7 (в окремому
рахунку); за газопостачання у
співвідношенні: 5/8 частини витрат за
ОСОБА_3, ОСОБА_6 (в одному рахунку), 3/8
частини витрат за ОСОБА_7 (в окремому
рахунку).

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 23 червня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 оскаржили
його в апеляційному порядку,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просять скасувати рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 23.06.2014 року та ухвалити нове
рішення, яким задоволити позов. В
обгрунтування апеляційної скарги
зазначають, що судом не взято до уваги,
що відповідач- ЛКП « Під Зуброю» не є
проти задоволення позову і готове
виконати рішення суду в частині
розподілу рахунку за послуги, які дане
ЛКП надає. В своїх доводах апелянти
посилається на норми ст.ст. 316, 317 ЦК
України, ст.ст. 64, 68 ЖК України. Зокрема
зазначають, що розподіл особових
рахунків абсолютно не суперечить
Постанові КМУ № 572 від 08.10.1992 р., на яку
послався суд першої інстанції. Більше
того, Пунктом 10 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями,
затверджених постановою КМУ № 572 від
08.10.1992 р., передбачена можливість
розподілу загальних витрат на оплату
житлово-комунальних та інших послуг,
зокрема при відсутності згоди між
мешканцями квартири, щодо оплати
житлово-комунальних та інших послуг.
Відповідно до Правил надання послуг з
газопостачання, затвердженими
Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року
вважають, що при відсутності згоди всіх
співвласників єдиним способом
вирішення даної проблеми і способом
захисту прав позивачів є розподіл
особового рахунку.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалиі рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивачі і
неповнолітній ОСОБА_10 проживають і
зареєстровані в АДРЕСА_1, відповідач
ОСОБА_7 зареєстрована , але не проживає
у вищеназваній квартирі , яка належить
їм чотирьом на праві спільної сумісної
власності.

Посилаючись на положення ст. ст.1,
13, 29 Закону « Про житлово-комунальні
послуги», п. 10 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених Постановою
КМ України від 08.10.1992 № 572 , п. п. 3.9
Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань жмитлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 року №
190, п.п. 4, 2 Правил надання послуг з
газопостачання , затверджених
Постановою КМ України № 2246 від 09.12.199
року , суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що оскільки спірна
квартира перебуває у спільній сумісній
власності сторін, частки сторін у даній
квартирі реально не виділені, окремі
прилади обліку споживання газу,
теплової та електричної енергії не
встановлені , а тому в задоволенні
позову про розподіл особових рахунків
на оплату житлово-комунальних послуг
слід відмовити.

Відтак, колегія суддів вважає, що
оскільки до такого висновку суд першої
інстанції дійшов на підставі повно і
всебічно з»ясованих обставинь та
доказів на які позивачі посилалися як
на підставу своїх вимог, а відповідач
Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» - як на підставу своїх
заперечень, то цей висновк є
правильним. .

Доводи апеляційної скарги про те,
що судом першої інстанції не взяв до
уваги тієї обставини, що ЛКП «Під
Зуброю» не є проти задоволення позову і
така позиція останнього, нібито в
письмовій формі додана до матеріалів
справи не відповідають дійсності,
оскільки такого письмового документу в
матеріалах справи немає.

Таким чином, наведені в скарзі
доводи не дають підстав для скасування
або зміни оскарженого рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що оскаржене рішення
відповідає вимогам закону і підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1ст. 307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 23 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий: _______________
Тропак О.В.

Судді: ________________
Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В.