У Х В А Л А

Справа № 116/703/14-ц

Провадження № 4-с/116/5/14

06.02.2014 року
м. Сімферополь

Суддя Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим
Берберов Д.М., розглянувши скаргу
ОСОБА_1 на бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішення суду,

УСТАНОВИВ:

06.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із скаргою на бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи вважаю
необхідним відмовити у відкритті
провадження по справі.

Суд виходить з того, що відповідно
до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Зі змісту даної норми вбачається,
що у порядку ЦПК України належить
розглядати справи на дії державних
виконавців, пов'язаних саме з
виконанням судових рішень. Зі змісту
скарги ж вбачається, що заявник
оскаржує бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Аналогічні роз'яснення містяться
у ПП ВГСУ № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України».

Так, у п. 9.1 Постанови зазначено, що
За змістом цієї статті ГПК скарги на
дії чи бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів розглядає виключно місцевий
господарський суд, яким відповідну
справу розглянуто у першій інстанції,
тобто той господарський суд, що видав
виконавчий документ (наказ чи ухвалу),
незалежно від того, якою саме особою
подано скаргу, і в тому ж складі суду
(якщо цьому не перешкоджають об'єктивні
обставини, як-от звільнення судді, його
захворювання, перебування у відпустці
тощо).

Оскільки прийняття органами Державної
виконавчої служби, їх посадовими
особами будь-яких рішень (постанов
тощо) в процесі здійснення виконання
судових рішень господарських судів
підпадає в розумінні статті 1212 ГПК під
ознаки дій цих органів та осіб, то
відповідні рішення також підлягають
оскарженню до названих судів.

Таким чином у постанові зазначено, що
спори щодо оскарження рішень,

дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби під час виконання
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору або
накладення штрафу, прийнятої під час
виконання будь-яких виконавчих
документів, у тому числі рішень
судів загальної юрисдикції та
господарських судів, належать до
адміністративної юрисдикції.

З урахуванням викладеного, на підставі
ст. ст. 122 ч.2 п.1, 383 ЦПК України вважаю
необхідним відмовити ОСОБА_1 у
відкритті провадження у справі,
оскільки скарга не підлягає розгляду у
суді у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 122, 208-210, 383 ЦПК
України, ст.ст. 62, 1212 КАС України , суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження по справі за скаргою на
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через
Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим у порядку,
передбаченому ст.ст. 292-294 ЦПК України.

Суддя