РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/237/14-ц

2/643/5003/14

27.10.2014 м. Харків

Московський районний суд м.
Харкова

в складі: головуючого судді
- Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання
- Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Харкова цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідно до укладеного
договору № бн від 31.08.2007 року ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 1380,00 доларів
США у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Згідно умов укладеного договору
Договір складається з Заяви
позичальника та Умов та правил надання
Банківських послуг (далі - Умови).
Відповідно до Умов погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом, за
відсотками, комісією, а також інших
витрат згідно Умов.

Взяті на себе зобов'язання за Кредитним
договором № бн від 31.08.2007 року Банк
виконав своєчасно і повністю, надавши
ОСОБА_1 кредитні ресурси. Відповідач до
теперішнього часу не виконує взяті на
себе зобов'язання, в зв'язку з чим банк
змушений звернутися до суду з позовом.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення
позову заперечував, посилаючись на ч.4
ст.267 ЦК України про сплив позовної
давності.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору № бн від 31.08.2007
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі
1380,00 долар.США у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Згідно умов укладеного договору
Договір складається з Заяви
позичальника та Умов та правил надання
Банківських послуг (далі - Умови).
Відповідно до Умов погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом, за
відсотками, комісією, а також інших
витрат згідно Умов.

За умовами кредитного договору
відповідач зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором.

Згідно умов укладеного договору Заява
позичальника, Умови та правилами
надання банківських послуг, Тарифів
Банку складають договір про надання
банківських послуг між ПриватБанком та
ОСОБА_1 № бн від 31.08.2007 року.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

Взяті на себе зобов'язання по договору
№ бн від 31.08.2007 року Банк виконав
своєчасно і повністю, надавши
відповідачу кредитні ресурси, що
визнав відповідач.

У порушення зазначених умов договору
відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за
договором № бн від 31.08.2007 року належним
чином не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_1 станом на 30.11.2013 року має
заборгованість - 3892,39 долар.США, яка
складається з наступного:

- 1270,02 долар.США - заборгованість за
кредитом;

- 1615,42 долар.США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 762,00 долар.США - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

а також штрафи відповідно до п.8.6 умов
та правил надання банківських послуг:

- 62,58 долар.США - штраф (фіксована
частина).

- 182,37 долар.США - штраф (процентна
складова).

Вищевказані обставини підтверджуються
договором, розрахунком заборгованості,
іншими документами вказаними в
додатках до позовної заяви.

Відповідно розрахунку заборгованості
та виписки по рахунку останні платіж
відповідачем був здійснений в
листопаді 2008 року.

Відповідно до інформаційного листа
наданого представником позивача, строк
дії платіжної карточки закінчився в
вересні 2011 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 1 ст. 625 ЦК України, Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

В ст. 1050 ЦК України встановлені
наслідки порушення договору
позичальником, зокрема за частиною 2:
якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням),
то в разі прострочення повернення
чергової частини позикодавець має
право вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Суд не приймає доводи відповідача щодо
пропуску позивачем позовної давності,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Як зазначено вище у рішенні, дія картки
закінчилася в вересні 2011 року. Суд
вважає, що строки позовної давності
почали плинути саме з дати закінчення
дії картки, а не як помилково вважає
відповідач з моменту сплати останнього
платежу.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача
на користь позивача належить стягнути
понесені ним судові витрати по справі.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 509, 526, 530, 610, 611, 612,
625, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» 3892
(три тисячі вісімсот дев'яносто дві)
долара США 39 центів, що за курсом 7.99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 30.11.2013 року
складає 31100 (тридцять одна тисяча сто)
грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
судовий збір у розмірі 432 (чотириста
тридцять дві) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2014
року.

Головуючий
А.М. Задорожна