АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Справа №619/3997/14.
Головуючий 1 інст.: - Калмикова Л.К.
Провадження: №22-ц/790/6677/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: - Кокоші
В.В.,

суддів: - Бобровського В.В.,
Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Остапович
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
27 серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, 3-особа:
Дергачівський РВ ГУ ДМС України в
Харківській області - про виселення з
житлового будинку, зняття з реєстрації,

в с
т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_8 звернувся в
суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що на підставі договору дарування від 25
травня 1995 року, посвідченого
Дергачівською державною нотаріальною
конторою за р. №1-1582, він є власником
житлового будинку АДРЕСА_1.

В зазначеному будинку зареєстровані
та проживають він, його колишня дружина
ОСОБА_6, їх син ОСОБА_7

Відповідачі не приймають участі в
обслуговуванні будинку, сплаті
комунальних послуг, не підтримують
будинок в придатному для проживання
стані, не здійснюють ремонтних робіт, а
також не дають йому можливості
розпоряджатися власним будинком на
свій розсуд.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. ст. 316-319,321 ЦК України, ОСОБА_8 просив
суд виселити ОСОБА_6, ОСОБА_7 з житлового
будинкуАДРЕСА_1.

Зобов'язати Дергачівський РВ ГУ ДМС
України в Харківській області зняти
ОСОБА_6, ОСОБА_7 з реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 позов не
визнали.

При цьому посилалися на те, що вони є
колишніми членами сім'ї власника
будинку та набули право на проживання в
будинку.

Представник Дергачівського РВ ГУ ДМС
України в Харківській області в судове
засідання не з'явився.

Згідно заяви поданої до суду, просив
розглянути справу за його відсутності.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 27 серпня
2014 року позов задавлено частково.

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7 з житлового
будинку , який розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6,
ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просять скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з підстав,
передбачених п. 3, 4. ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову з
таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що позивач є власником
житлового будинку та має право
розпоряджатися належним йому на праві
власності майном.

Проте, погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він дійшов його
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
на підставі договору дарування,
посвідченого державним нотаріусом
Дергачівської державної нотаріальної
контори 25 травня 1995 року за р. №1-1582,
ОСОБА_8 є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 (а. с. 10-11,14,25).

У вказаному будинку зареєстровані та
мешкають ОСОБА_8, його колишня дружина
ОСОБА_6, їх повнолітній син ОСОБА_7 (а.
с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України визначено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

У разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, у тому числі
шляхом звернення до суду за захистом
свого майнового права, зокрема, із
позовом про виселення.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не
може бути виселений із займаного
приміщення, або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Питання про наявність правових
підстав для виселення особи із
житлового будинку залежить, зокрема,
від вирішення питання про
правомірність набуття права
користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства,
від ставлення до своїх обов'язків по
утриманню житла, а також відношення до
прав та свобод інших співмешканців.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.

За змістом ч. 4 ст. 156 ЖК України до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема його
дружина, діти і батьки. Членами сім'ї
власника будинку може бути визнано й
інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом ним і ведуть з ним
спільне господарство.

Підстави виселення членів сім'ї
(колишніх членів сім'ї) власника
будинку передбачені ст. 157 ЖК України
та ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Виселення членів сім'ї (колишніх
членів сім'ї) власника жилого будинку
(квартири) згідно з ч. 1 ст. 116 ЖК України
може мати місце, якщо наймач, члени його
сім'ї або інші особи, які проживають
разом з ним, систематично руйнують чи
псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирі чи
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 25 серпня 1990 року ОСОБА_8,
ОСОБА_6 зареєстрували шлюб між собою ( а.
с. 6).

Від сумісного проживання у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7

10 березня 1993 року ОСОБА_6 вселилася
до будинку АДРЕСА_1 та зареєструвалася
в ньому. ОСОБА_7 зареєструвався в
будинку 4 грудня 2008 року (а. с.7-9).

Наведене свідчить, що відповідачі
ОСОБА_6, ОСОБА_7 вселилися до будинку
ОСОБА_8 як члени його сім'ї,
зареєструвалися в ньому та постійно
проживали в будинку.

Із акта депутата Дергачівської
міської ради Дергачівського району
Харківської області від 3 вересня 2014
року вбачається, що в період шлюбу
ОСОБА_6 продала квартиру батьків, гроші
від якої подружжя використало на
заміну покрівлі, вікон, дверей,
облаштування каналізації, будівництва
нежитлової кімнати в будинку АДРЕСА_1,
будівництва двох опалювальних гаражів
(а. с. 56).

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_8,
ОСОБА_6 у березні 2011 року, відповідачі
продовжили проживати в будинку
позивача та користуватися двома
житловими кімнатами будинку.

Доказів того, що колишні члени сім'ї
власника будинку ОСОБА_8 - ОСОБА_6,
ОСОБА_7 систематично руйнують чи псують
жиле приміщення, або використовують
його не за призначенням, або
систематичним порушенням правил
соціалістичного співжиття роблять
неможливим для інших проживання із
ними в одному будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними, матеріали
справи не містять.

Не надані такі докази сторонами у
справі і в судовому засіданні
апеляційної інстанції.

За таких обставин, суд першої
інстанції не мав правових підстав,
передбачених ЖК України, для виселення
відповідачів зі спірного будинку.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає за необхідне скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, 3-особа: Дергачівський РВ ГУ ДМС
України в Харківській області про
виселення з житлового будинку АДРЕСА_1
та зняття з реєстрації за вказаною
адресою відмовити за його
необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307,
п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш
и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
задовольнити.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 27 серпня
2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, 3-особа: Дергачівський РВ ГУ ДМС
України в Харківській області про
виселення з житлового будинку АДРЕСА_1
та зняття з реєстрації за вказаною
адресою - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: