Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 лютого 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі: головуючого судді - Борис О.Н.,
при секретарі - Хазієвій Т.В., без
участі сторін та без здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «
ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» про відшкодування
моральної шкоди ,-

В С Т
А Н О В И В:

В грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, просив
стягнути в рахунок відшкодування
моральної шкоди з відповідача
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «
ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» (надалі -ПАТ « ЄВРАЗ
СУХА БАЛКА») - 229 000 грн. В обґрунтування
своїх позовних вимог вказала, що
працював на підприємствах ВАТ «Суха
Балка», правонаступником якого є
відповідач, внаслідок чого захворів на
професійне захворювання. Висновком
МСЕК від 26.11.2008 року сукупно
встановлено 35% втрати професійної
працездатності безстроково, з яких
первинно 20%, 15 % повторно. Вважає, що з
вини підприємства, яке не створило
безпечних умов праці, втратив своє
здоров`я, завдана моральна шкода, яка
полягає в тому, що тривалий час
переносить фізичний біль, задуху.
Вказав, що покращення в стані здоров'я
не відбувається, з кожним днем відчуває
лише погіршення в стані здоров'я.
Змінився рівень життєвої діяльності і
необхідно прикладати багато зусиль для
організації свого життя.

В судове засідання представник
позивача надав письмову заяву, у якій
підтримав позов , наполягав на його
задоволенні , посилаючись на ті самі
підстави та просив справу розглянути у
його відсутність, проти винесення
заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ПАТ « ЄВРАЗ
СУХА БАЛКА» у судове засідання не
з`явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
суд , за згодою представника позивача,
ухвалює заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач ОСОБА_2
працював з 1972 року - по 2008 рік підземним
машиністом глибокого буріння ,
підземним начальником дільниці на ВАТ
« Суха балка» , роботи виконував в
умовах важкої фізичної праці , яка
перевищувала гранично допустимі норми.

Висновком МСЕК від 26.11.2008 року
встановлено сукупно 35% втрати
професійної працездатності
безстроково, з яких первинно 20%,
повторно - 15 %.

За виявленим професійним
захворюванням складено акт № 57 від
05.09.2008 року розслідування причин
хронічного професійного захворювання
позивача. Відповідно до акту позивач
виконував роботи в умовах , які
характеризувались запиленістю повітря
робочого простору , що перевищувала ГДК
, через неефективність провітрювання
робочих місць та застосування засобів
знесилення повітря , що мали низьку
ефективність . Відповідно до п.19 акту
встановлено, що адміністрацією
підприємства, правонаступником яких є
відповідач, порушено законодавство про
охорону праці, гігієнічні регламенти
та нормативи відповідно до вимог
нормативних актів.

Відповідно до Закону України "Про
«Охорону Праці», на підприємство
покладено обов'язок забезпечити якісні
та безпечні умови праці, що стало
причиною профзахворювання позивача.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що при виконанні
трудових обов'язків здоров'ю позивача
була заподіяна шкода професійним
захворюванням, винними в отриманні
позивачем професійного захворювання є
відповідач - ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА», на
якому позивач тривалий час працював в
шкідливих умовах.

Як встановлено із в судовому засіданні,
а саме з медичних документів, позивач
внаслідок професійних захворювань
відчуває постійний біль, загальну
слабкість. Через стан здоров`я він
вимушений періодично проходити
стаціонарне лікування, йому
протипоказано важка праця, вимушена
поза, довга хода , переохолодження.
Позивач не має можливості повноцінно
рухатися, відпочивати, має порушення
сну, через що відчуває фізичний
дискомфорт, перебуває в знервованому
стані, не має можливості вести активний
спосіб життя, виконуючи звичну роботу
по дому, допомагати родині. Через
зазначені обставини погіршилися
стосунками з членами сім'ї, обмежений в
перебуванні в громадських місцях.
Покращення в стані здоров'я не
відбувається, позивачу встановлений
хронічний характер захворювань, такі
обставини в сукупності викликають
відчуття неповноцінності та моральні
страждання.

При цьому суд враховує, що моральні
страждання позивача мають постійний
характер, незважаючи на регулярні
курси лікування, стан здоров`я позивача
покращується тимчасово. Фізичний стан,
самопочуття з часом не покращується,
лікування в медичних установах
приносить тимчасовий результат,
періодично відбуваються загострення -
рецидив хвороб, через стан здоров`я він
не має можливості працювати за
професією. Зазначені обставини
викликають відчуття неповноцінності у
позивача, через що він переживає
моральні страждання. Такі обставини
вносять суттєві зміни в життєвих
стосунках, він вимушений докладати
додаткових зусиль для організації
свого життя, змінити спосіб життя.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
та основоположних свобод і практику
Європейського суду з прав людини, як
джерело права.

З огляду на правову позицію
Європейського суду з прав людини,
висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "
Кечко проти України" у випадках, коли з
набуттям чинності певного закону його
нормами призупиняється дія положень
закону, що був прийнятий раніше, до
спірних правовідносин застосовується
закон, що діяв на момент виникнення у
особи відповідного права. При цьому
рішенням Конституційного Суду України
№ 20-рп/2008 від 08.10.2008 року , абз.9 п.5
встановлено, що саме право громадян на
відшкодування моральної шкоди не
порушено, оскільки статтею 1167
Цивільного кодексу України та статтею
237-1 Кодексу законів про працю України
їм надано право відшкодовувати
моральну шкоду за рахунок власника або
уповноваженого ним органу
(роботодавця).

Відповідно до статті 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган. Статтею 173
КЗпП України закріплено за потерпілим
право на відшкодування шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням трудових обов'язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України
«Про охорону праці», роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно
до нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці. Роботодавець
несе безпосередню відповідальність за
порушення зазначених вимог.

Суд дійшов висновку, що виниклі
правовідносини врегульовані статтею
237-1 КЗпП України, яка діяла на момент
виникнення правовідносин та якою
передбачено відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику у разі, якщо
порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагають він нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Враховуючи встановлені судом
обставини, які знайшли підтвердження в
наданих доказах, встановлений факт
завдання моральної шкоди позивачу
підприємством - відповідачем внаслідок
порушення вимог законодавства про
охорону праці, встановлених нормативів
щодо мікроклімату, фізичного
навантаження, суд вважає, що причинена
моральна шкода підлягає компенсації.

Обговорюючи розмір відшкодування
моральної шкоди суд виходить також з
наступного.

Судом встановлено, що позивач втратив
працездатність внаслідок професійного
захворювання і 26.11.2008 року був
повторно оглянутий на МСЕК і йому
встановлено сукупно 35% втрати
професійної працездатності
безстроково, 15 % повторно, а первинно 20%
втрати працездатності по ХОЗЛ.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено
проведення відповідно до
законодавства власником або
уповноваженим ним органом
відшкодування моральної шкоди
працівнику у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

У зв'язку з тим, що відповідно до
положень ст. 237-1 КЗпП України
відшкодувати працівнику моральну
шкоду у випадку, передбаченому даною
статтею, покладено на власника або
уповноважений ним орган, і, як
встановлено судом, втрата
працездатності позивача настала
внаслідок професійного захворювання,
спричиненого негативними виробничими
факторами під час виконання позивачем
трудових обов'язків, і моральну шкоду
йому заподіяно ушкодженням здоров'я,
пов'язаним із виконанням трудових
обов'язків, а роботодавець не
забезпечив створення безпечних умов
праці, суд дійшов висновку про
відшкодування на користь позивача
моральної шкоди з ПАТ « ЄВРАЗ СУХА
БАЛКА».

Зупиненням, а в подальшому й
скасуванням права громадян, що
потерпіли від нещасних випадків на
виробництві, на відшкодування
моральної шкоди за рахунок Фонду, яке
вони мали відповідно до приписів
первинної редакції Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», саме право цих
громадян на відшкодування моральної
шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП
України їм надано право
відшкодовувати моральну шкоду за
рахунок власника або уповноваженого
ним органу (роботодавця).

На час виникнення спірних
правовідносин можливість
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним із виконанням ним
трудових обов'язків, за рахунок
роботодавця передбачався Законом
України "Про охорону праці" та п.11
Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним із виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 червня 1993 року №472.

Відповідно до вищезазначених Правил,
розмір відшкодування моральної шкоди
не може перевищувати двохсот
мінімальних розмірів заробітної плати
незалежно від інших будь-яких виплат.

Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31
березня 1995 року, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках
та ін. При цьому суд має виходити із
засад розумності, виваженості та
справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування
моральної шкоди визначаються у
кратному співвідношенні з мінімальним
розміром заробітної плати чи
неоподатковуваним мінімумом доходів
громадян, суд при вирішенні цього
питання має виходити з такого розміру
мінімальної заробітної плати чи
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, що діють на час розгляду
справи. На час ухвалення рішення судом
розмір мінімальної заробітної плати
становить 1218 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про
наявність правових підстав для
відшкодування моральної шкоди
позивачу, і виходячи з матеріалів
справи, з урахуванням принципу
виваженості, розумності та
справедливості, вважає, що розмір
достатньої грошової компенсації
відшкодування моральної шкоди повинен
складати сукупно 12 000 грн., що буде
адекватною компенсацією страждань,
яких зазнав позивач у зв'язку з
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків.

На підставі ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь держави судовий збір - 243 грн 60
коп.

Керуючись ст. 13 Закону України «Про
охорону праці», ст. 237-1 КЗпП України,
ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212, 214, 215,224 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА « ЄВРАЗ СУХА
БАЛКА» - задовольнити частково.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА « ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі
12 000 грн ( дванадцять тисяч грн 00 коп) .

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА « ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на
користь держави судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243, 60
грн .

В решті частині позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з
моменту отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис