Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві цивільну
справу за позовом ПАТ "Комерційний Банк
"Надра" до ОСОБА_1 про стягнення
боргу ;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ "Комерційний
Банк "Надра" звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
кредитним договором, укладеним між
сторонами 09.07.2008р. № 512/МКЗЗ/2008-980, згідно
з яким відповідач отримала кредит в
розмірі 30000грн., зі сплатою 19,9% річних ,
строком до 08.01.2010р. Але, станом на
22.08.2013р. отримані ОСОБА_1 кредитні кошти
не були повернуті у повному обсязі,
виникла заборгованості всього на суму
75050,43грн., яка складається з
заборгованості за кредитом - 29663,66 грн.,
заборгованості по сплаті відсотків за
користування кредитом - 28589,74грн., пені
за прострочення виконання зобов»язань
- 8213,22грн. несплаченого штрафу - 2721,64грн.,
суми індексації -5192,53грн. Посилаючись
на зазначені обставини, а також на те,
що в добровільному порядку
відповідачка свої зобов»язання за
кредитним договором не виконувала,
заборгованість і до цього часу не
повернута, а тому просив суд позов
задовольнити та стягнути суму
заборгованості та судові витрати по
справі.

В судове засідання
представник позивача не з»явився,
надав письмове клопотання про розгляд
справи у відсутність їх представника,
проти постановлення заочного рішення
по справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове
засідання не з"явилася, хоч про час і
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, а представник
відповідача за довіреністю в судовому
засіданні позов не визнав повністю.
Просив застосувати до правовідносин
строк позовної давності.

Заслухавши пояснення представника
відповідача ОСОБА_1, розглянувши
матеріали справи, суд вважає, що позов
до задоволення не підлягає.

Так, в судовому засіданні
було встановлено, що дійсно між ВАТ
"Комерційний Банк "Надра" та ОСОБА_1
09.07.2008р. був укладений договір №
512/МКЗЗ/2008-980, згідно з яким відповідач
отримала кредит в розмірі 30000грн., зі
сплатою 19,9% річних , строком до 08.01.2010р.

Також згідно з п. 1.2 договору - цілі
кредитування - на споживчі цілі.

Відповідно до п. 4.1 -
повернення кредиту та сплата відсотків
за користування кредитом здійснюється
за графіком.

Позичальник сплачує відсотки
починаючи з дати надання кредиту 20%
річних виходячи з фактичної кількості
днів у розрахунковому періоді (п. 4.1.2.1)

Позичальник також
зобов»язувався повернути кредит та
сплачувати відсотки за користування
кредитом, а у випадках передбачених цим
договором також сплатити неустойку та
відшкодувати банку збитки.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за кредитним договором
станом на 22.08.2013р. заборгованість по
кредиту становить 75050,43грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом - 29663,66 грн., заборгованості по
сплаті відсотків за користування
кредитом - 28589,74грн., пені за
прострочення виконання зобов»язань -
8213,22грн. несплаченого штрафу - 2721,64грн.,
суми індексації -5192,53грн.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов"язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосуються
положення п.1 цієї глави.

Відповідно до ч.2 ст.1050
цього Кодексу - якщо договором
встановлений обов»язок позичальника
повернути позику частинами (з
ростроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Але, з матеріалів справи
вбачається, що оплата за кредит
проводилася позичальником не
регулярно, не в повному обсязі.

Так, згідно з графіком погашення
заборгованості, до сплати щомісячно в
період з серпня 2008р. по січень 2010р.
підлягала сума 1950грн.

З розрахунку позивача
вбачається, що всього сплачено по
кредиту 2417,76грн., в тому числі по тілу
кредиту - 336,34грн. та по відсотках -
2081,42грн.

Останній платіж був
проведений у червні 2010р., тобто судом
враховується, що про порушення своїх
прав позивач мав дізнатися з першого
місяця , коли оплата була проведена не в
повному обсязі, а строк звернення до
суду для позивача закінчився у червні
2013року.

При вирішенні спору,
суд вважає, що оскільки дійсно кредит
був отриманий на споживчі цілі,
позивачем пропущено строки звернення
до суду, а саме: позовна заява
подана24.10.2013р. (згідно конверту
поштового відправлення), заяви про
поновлення пропущеного строку
позовної давності позивачем до суду не
надавалося, а тому позовні вимоги не
підлягають до задоволення.

Так, згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України - сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Керуючись ст. ст.15,60,212-215,218, 223
ЦПК України, ст.ст.264, 1050, 1054 ЦК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних
вимог ПАТ "Комерційний Банк "Надра"
до ОСОБА_1 про стягнення боргу -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова