АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі -Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інтер-Поліс» на
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 18 вересня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інтер-Поліс» про
стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивачка
звернулася із позовом до відповідача
на обґрунтування якого зазначила, що 07
лютого 2014 року о 12 годині 30 хвилин
ОСОБА_2, керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser
р/н НОМЕР_4 по Бессарабській площі у м.
Києві порушив п. 10.9 Правил дорожнього
руху, в результаті чого відбулось
зіткнення з належним позивачці
автомобілем Land Rover Range Rover, р/н НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_3, внаслідок пригоди
останній автомобіль отримав
пошкодження.

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована ПрАТ «СК «Інтер-Поліс»
відповідно до страхового полісу АС9095681
від 22.11.2013 року.

Відповідач зобов'язань за
договором страхування не виконав, тому
позивачка просила стягнути на свою
користь із відповідача 43532.17 грн.
страхового відшкодування, судові
витрати.(а.с. 1-44)

Відповідач проти заявлених
вимог заперечував.(а.с. 51-85)

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 18 вересня 2014 року
позов задоволено частково, стягнуто з
ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс»
на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування в розмірі 28367,12 грн.,
судовий збір в розмірі 283,67 грн., в іншій
частині позовних вимог відмовлено.
(а.с.89-93)

В апеляційній скарзі відповідач
просив скасувати рішення районного
суду в частині задоволення позову до
відповідача та ухвалити в цій частині
нове про відмову в задоволенні позову.
На обґрунтування скарги посилався на
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
зазначив, що рішення суду суперечить
вимогам законодавства, які викладені
на обґрунтування заперечень проти
заявленого позову.( а.с. 94-99).

До апеляційної скарги
приєдналась Благодійна організація
«Благодійний фонд «Відродження
Полісся». На обґрунтування заяви
заявником зазначено, що є стороною
договору страхування відповідно до
умов полісу № АС/9095681 від 22.11.2013 року, а
сума завданого позивачці
матеріального збитку, втрати товарної
вартості визначена без з'ясування
можливості ремонту та є завищеною.(а.с.
105-114)

В судовому засіданні представник
ОСОБА_4 підтримав скаргу і просив її
задовольнити. Представник позивачки
ОСОБА_5 заперечував проти скарги і
просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час
та місце розгляду справи були
сповіщені належним чином про що у
справі є докази.(а.с. 127-134)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів визнала
неявку такою, що не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги та особи, яка
приєдналась до скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 988, 990 ЦК України,
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника або
іншої особи, визначеної договором, і
страхового акта.

За змістом ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону
України від 1 липня 2004 р. N 1961-IV "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" в редакції Закону чинній на
час виникнення спірних
правовідносин(далі - Закон N 1961-IV), у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до статті 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Винність ОСОБА_2 в тому, що він 07
лютого 2014 року о 12 год. 30 хв. керуючи
автомобілем Toyota Land Cruiser р/н НОМЕР_4 по
Бессарабській площі у м. Києві в
порушення вимог п. 10.9 Правил Дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.01р. № 1306,
здійснюючи рух автомобіля заднім ходом
здійснив зіткнення із автомобілем Land
Rover Range Rover, р/н НОМЕР_3 під керуванням
ОСОБА_3, підтверджується матеріалами
справи, постановою Шевченківського
районного суду міста Києва від 28 лютого
2014 року, довідкою та сторонами не
оспорюється.(а.с. 06-08)

Автомобіль Land Rover Range Rover, 2013 року
випуску, р/н НОМЕР_3, на праві власності
належить позивачці ОСОБА_1.(а.с. 36)

Вказані обставини, механізм та
обсяг пошкоджень завданих належному
позивачці автомобілю Land Rover Range Rover, р/н
НОМЕР_3 відповідач не заперечував.

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована ПрАТ «СК «Інтер-Поліс»
відповідно до страхового полісу АС9095681
від 22.11.2013 року, 500 грн. франшиза.( а.с. 12).

10 лютого 2014 року ОСОБА_3 подав
заяву-повідомлення про страховий
випадок та виплату страхового
відшкодування.(а.с. 10-11)

За висновком експертного
товарознавчого дослідження від 15
травня 2014 року № 5190/14-54 проведеного
судовим експертом Київського НДІСЕ МЮ
України, вартість матеріального
збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок
пошкодження в дорожньо-транспортній
пригоді, яка відбулась 07 лютого 2014 року,
автомобіля Land Rover Range Rover, р/н НОМЕР_3
складає 105 677.20 грн., вартість
відновлювального ремонту вказаного
автомобіля складає 52 838.60 грн., втрата
товарної вартості вказаного
автомобіля - 52838.60 грн.(а.с. 13-40)

За звітом № 030/14 складеним 03
вересня 2014 року суб'єктом
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля Land Rover
Range Rover, р/н НОМЕР_3 складає 17 711.36 грн.(а.с.
53-73)

Колегія суддів на виконання положень ч.
4 ст. 10 ЦПК України роз'яснила право
заявити в суді апеляційної інстанції
клопотання про призначення судової
товарознавчої експертизи, що
підтверджується журналом та
звукозаписом судового засідання, проте
такого клопотання сторонами та особою,
яка приєдналась до апеляційної скарги
заявлено не було.

Оскільки з власної ініціативи
суд не вправі призначати таку
експертизу, колегія суддів оцінивши
наявні у справі докази, дійшла
висновку, що суд першої інстанції
обґрунтовано відхилив звіт № 030/14
складений 03 вересня 2014 року суб'єктом
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6
та взяв до уваги висновок експертного
товарознавчого дослідження від 15
травня 2014 року № 5190/14-54 проведеного
судовим експертом Київського НДІСЕ МЮ
України, оскільки останній складений
особою, яка має кваліфікацію судового
експерта та останній висновок
обґрунтований наявними у справі
доказами.

Судом встановлено, що 11 вересня
2014 року відповідачем перераховано
позивачці 14259.47 грн. страхового
відшкодування та 905.58 грн. пені.(а.с. 82-84)

Позивачкою заявлені вимоги про
стягнення із відповідача 43 532.17 грн. (52
838.60 грн. вартість відновлювального
ремонту - 8 806.43 грн. ПДВ - 500 грн. франшиза)
страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погодилась з висновком суду
першої інстанції про часткове
задоволення позову в сумі 28367.12 грн.
страхового відшкодування (43532.17 грн. -
14259.47 грн. сплаченого страхового
відшкодування - 905.58 грн. пені). При
цьому колегія суддів виходила з
положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України та з того,
що позивачка не оскаржувала рішення
суду про зменшення суми страхового
відшкодування на суму сплаченої пені.

Судом першої інстанції не вирішені
питання повернення Страховику
пошкоджених вузлів та деталей
(агрегатів), які не можуть бути
використані за призначенням і
підлягають заміні проте мають певну
цінність, проте таких доводів
апеляційна скарга не містить, та з
огляду на положення ст. 303 ЦПК України
суд апеляційної інстанції не вправі
виходити за межі апеляційної скарги.
При цьому колегія суддів враховує, що
вирішення цього питання можливе
районним судом в порядку ст. 220 ЦПК
України.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд
першої інстанції обґрунтовано стягнув
з відповідача на користь позивачки 283.67
грн. судового збору, сплата якого
позивачкою підтверджується
квитанцією.(а.с. 44)

Інші доводи скарги та особи, яка
приєдналась до скарги цих висновків
суду не спростовують, тому колегія
суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інтер-Поліс» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 18 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/13011/2014

Головуючий у першій інстанції
ГайдукС.В.

Доповідач Левенець Б.Б.