Номер провадження: 22-ц/785/8266/14
Головуючий у першій інстанції Поліщук
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Троїцької
Л.Л.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра»- Задельської Я.В.,
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 07 серпня 2014 року, -

встановила:

18 березня 2014р. Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра» або
Банк) звернулися до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№05/10/2006/40-К/373 від 02.10.2006 р., в якому
просили стягнути солідарно з
відповідачів на користь ПАТ «КБ
«Надра» заборгованість за кредитним
договором №05/10/2006/40-К/373 від 02.10.2006р., що
станом на 12.02.2014р. складає 1 239,98 доларів
США, що за еквівалентом по курсу НБУ на
зазначену дату складає 10 601,83 грн., з
яких:

- заборгованість за тілом кредиту 225,08
доларів США, що дорівнює еквіваленту
1924,59 грн.;

- заборгованість по відсоткам за
користування кредитом складає 61,70
доларів США, що дорівнює еквіваленту
527,58 грн.;

- пеня за прострочення сплати кредиту
складає 40,53 доларів США, що дорівнює
еквіваленту 344,55 грн.;

- заборгованість по комісії банка
складає 28,47 доларів США, що дорівнює
еквіваленту 243,44 грн.;

- штраф за порушення виконання умов
договору складає 884,10 доларів США, що
дорівнює еквіваленту 7 559,67 грн.

Також просили стягнути з відповідачів
на користь ПАТ «КБ «Надра» сплачений
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача посилався на те,
що 02.10.2006р. між ВАТ «Комерційний Банк
«Надра» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №05/10/2006/40-К/373, згідно
умов якого ОСОБА_3 отримав кредит в
іноземній валюті в розмірі 8 841 доларів
США, строком на 60 місяців з кінцевим
терміном повернення кредиту - 30.09.2011р.
зі сплатою за користування та
управління кредитом: проценти за
користування кредитом розраховується
банком на підставі процентної ставки у
розмірі 10 % річних та плата за
управління кредитом сплачується
позичальником щомісячно протягом
всього терміну користування
кредитними коштами із розрахунку 0,40 %
від розміру фактичного залишку
заборгованості за кредитом, на
придбання автотранспортного засобу.

В забезпечення повернення
кредиту за кредитним договором між ВАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_3 був укладений
договір застави від 02.10.2006р., предметом
якого був автомобіль марки ВАЗ 21104, рік
випуску - 2006 року, бежевого кольору,
шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2,
реєстраційний № НОМЕР_1,
зареєстрований МРЕВ №2 УДАІ УМВС
України в Одеській області 27.09.2006р.

Також в забезпечення повернення
кредиту між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4
був укладений договір поруки
№05/10/2006/840-П/373 від 02.10.2006р., відповідно до
якого позичальник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, відповідальність
поручителя виникає, як у випадку
невиконання позичальником будь-якої
частини зобов'язання, так і при
невиконанні позичальником
зобов'язання в цілому, поручитель
відповідає перед кредитором за
виконання зобов'язання у повному об'ємі
всім належним йому на праві власності
майном та грошовими коштами.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3
своїх зобов'язань по поверненню
кредиту і сплаті процентів не виконав у
повному обсязі на час припинення дії
кредитного договору, станом на 12.02.2014р.
сума заборгованості склала 1 239,98
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ на зазначену дату складало 10 601,83
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
суд їх задовольнити, з підстав
викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» не
визнав в повному обсязі, просив суд у
задоволенні позову відмовити.

При цьому посилався на те, що він у
належному рівні виконував свої
зобов'язання перед ПАТ «КБ «Надра» та
сплачував щомісячно згідно з графіком
погашення по 210 доларів США - узгоджена
сума з банком за п.3.4.2. Договору, що
підтверджується доданими квитанціями
з 02.10.2006р. по 05.09.2011р.

Починаючи з 05.09.2011р. по 21.02.2014р., Банк не
пред'являв до ОСОБА_3 жодних вимог та
претензій, щодо неналежного виконання
зобов'язань за кредитним договором.

З 16.02.2012р. ОСОБА_3 звертався з заявою до
Банку з тим, щоб Банком була знята
заборгованість по даному кредиту, у
зв'язку з тим, що ОСОБА_3 на належному
рівні виконав усі умови договору, на що
йому представником Банку було
повідомлено, що у ОСОБА_3
заборгованості не має. Також ОСОБА_3,
заперечуючи проти позову, зазначав, що
розрахунок Банку, щодо штрафу у якому
вказано суму кредиту 8841 дол. США, з якої
стягнув штраф у розмірі 10 %, що
становить 884 дол. США не відповідає
дійсності, оскільки він застрахував
свій автомобіль на 2006 та 2007 рік.

Станом на 02.10.2007р. залишок несплаченого
кредиту за розрахунком Банку становив
7550,35 дол. США, тому якщо вірно рахувати,
то штраф мав би становити: 7550,35 дол. США
х 10% =755,035 дол. США.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 у своїх
запереченнях просив суд застосувати
скорочений термін позовної давності в
один рік до вимог Банку про стягнення:
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом 61,70 дол. США, що
еквівалентно 527,58 грн.; пені за
прострочення сплати кредиту 40,53 дол.
США, що еквівалентно 344,55 грн.;
заборгованості по комісії банка
складає 28,47 дол. США, що еквівалентно
243,44 грн., штраф за порушення виконання
умов договору 884,10 дол. США, що
еквівалентно 7 559,67 грн., посилаючись на
те, що останній термін сплати по
кредиту був 05.09.2011р., таким чином з
06.09.2011р. діє строк позовної давності у
відповідності п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, до
вимог про стягнення неустойки (штраф,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» не
визнав в повному обсязі та просив суд у
задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра»
відмовити.

Представник відповідачів - ОСОБА_5 в
судовому засіданні просив суд в
задоволені позову ПАТ «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за договором
«Автопакет» №05/10/2006/840-К/373 від 02.10.2006р.
відмовити у повному обсязі,
застосувавши до вимог про стягнення
неустойки ( штрафу та пені) строк
позовної давності у один рік.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 07 серпня 2014р. позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
задоволенні частково.

Судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
№05/10/2006/40-К/373 від 02.10.2006р. у розмірі 355,78
дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ
на зазначену дату складає у розмірі 3
042,16 грн., з яких:

- заборгованість за тілом кредиту 225,08
дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ
- 1 924,59 грн.;

- заборгованість по відсоткам за
користування кредитом складає 61,70 дол.
США, що еквівалентно за курсом НБУ -
527,58 грн.;

- пеня за прострочення сплати кредиту
складає 40,53 дол. США, що еквівалентно -
344,55 грн.;

- заборгованість по комісії банка
складає 28,47 дол. США, що еквівалентно -
243,44 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 07 серпня 2014р. скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3
на користь Банка задовольнити у
розмірі, який буде встановлено у новому
розрахунку Банку про заборгованість
ОСОБА_3 лише за тілом кредиту,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому посилався на те, що він не
погоджується з розрахунком
заборгованості, оскільки він сплачував
кредитні кошти у строк, передбачений
кредитним договором.

В суді апеляційної інстанції
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити.

Представник ПАТ «Комерційний банк
«Надра»- Задельська Я.В. надала
письмові заперечення, просила
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
вислухавши пояснення сторін, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги позивача, суд першої інстанції
на підставі ст.ст. 16, 525, 526, 530, 543, 549-552, 559,
610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України,
виходив з того, що з боку відповідача
ОСОБА_3 мало місце несвоєчасного
внесення щомісячних платежів на
виконання умов кредитного договору.
Заборгованість за тілом кредиту у
відповідача виникла в зв'язку з тим, що
ОСОБА_3 не своєчасно вносив
обов'язковий платіж у розмірі 210
доларів США, тобто порушуючи терміни
сплати встановлені п. 3.4.2. кредитного
договору, яким встановлено внесення
грошей щомісячно з 1 по 7 число
поточного місяця. З цих причин,
відповідачу нараховувалися відсотки
за несвоєчасне виконання умов
договору, а потім, коли гроші
сплачувалися, то банк зараховував їх
спочатку на погашення відсотків, а сума
яка залишалася зараховувалася в
рахунок сплати тіла кредиту. Таким
чином на час закінчення дії кредитного
договору, тобто на 30.09.2011р. за
відповідачем залишилася
заборгованість за тілом кредиту у
розмірі - 225,08 дол. США, що еквівалентно
за курсом НБУ- 1924,59 грн.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом, заборгованість
за відсотками за користування кредитом
за період з 30.09.2011р. по 01.02.2014р. склала -
61,70 дол. США, що за курсом НБУ складає -
527,58 грн. З розрахунку заборгованості по
комісії вбачається, що заборгованість
по комісії банка складає - 28,47 дол. США,
що за курсом НБУ еквівалентно - 344,55
грн. Згідно розрахунку пені за
прострочення сплати кредиту, наданого
стороною позивача, вбачається , що пеня
розрахована за період з 12.02.2013р. по
01.02.2014р., тобто в межах одного року та
становить суму - 40,53 дол. США, що за
курсом НБУ еквівалентно - 344,55 грн.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог у
частині стягнення з відповідача ОСОБА_3
суми заборгованості в загальному
розмірі 355 дол. США 78 центів, що в
еквіваленті по курсу НБУ станом на
01.02.2014р. складає - 3 042 грн. 16 коп., з яких:
заборгованість за тілом кредиту 225 дол.
США 08 центів, що еквівалентно - 1 924 грн. 59
коп.; заборгованість по відсоткам за
користування кредитом складає 61 дол.
США 70 центів, що еквівалентно - 527грн. 58
коп.; пеня за прострочення сплати
кредиту складає 40 дол. США 53 центи, що
еквівалентно за курсом НБУ- 344 грн. 55
коп.; заборгованість по комісії банка
складає 28 дол. США 47 центів, що
еквівалентно - 243грн. 44 коп.

Також суд першої інстанції
відмовив у задоволенні позову в
частині стягнення з відповідачів
штрафу за порушення умов договору,
розмір якого представник позивача
визначив у розмірі 884,10 дол. США, що
еквівалентно - 7559,67 грн., оскільки
досліджений судом кредитний договір не
передбачає настання відповідальності
за його порушення п.4.3.1.

Крім того, суд дійшов
висновку про те, що позивачем не надано
доказів того, що Банк після порушення
ОСОБА_3 умов кредитного договору,
пред'являли вимоги до поручителя
ОСОБА_4 до 30.03.2012р., тобто в межах
встановленого законом шестимісячного
строку. Оскільки позов пред'явлений до
суду 18 березня 2014р., тобто поза межами
встановленого законом шестимісячного
строку, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позову, в частині
заявлених вимог до відповідача -
ОСОБА_4, у зв'язку з припиненням дії
договору поруки за правилами ст.559 ЦК
України.

З урахуванням викладеного, вимоги
позивача про стягнення заборгованості
за кредитним договором підлягають
частковому задоволенню, а саме
стягнення з відповідача ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 355 дол. США 78 центів, що
еквівалентно за курсом НБУ - 3 042 грн. 16
коп.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір по суті, суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив спірні
правовідносини та закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2006р.
між ВАТ «Комерційний Банк «Надра» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№05/10/2006/40-К/373, згідно умов якого ОСОБА_3
отримав кредит в іноземній валюті в
розмірі 8 841 доларів США строком на 60
місяців з кінцевим терміном повернення
кредиту - 30.09.2011р. із платою за
користування та управління кредитом.
Згідно з договором, проценти за
користування кредитом розраховуються
банком на підставі процентної ставки у
розмірі 10% річних та плата за
управління кредитом сплачуються
позичальником щомісячно протягом
всього терміну користування
кредитними коштами із розрахунку 0,40 %
від розміру фактичного залишку
заборгованості за кредитом, на
придбання автотранспортного засобу
марки «ВАЗ 21104», 2006 року випуску згідно
з договором купівлі-продажу
транспортного засобу від 25.09.2006 р. у
ВАТ «Одеса-Мотор Сервіс».

Як вбачається із змісту
кредитного договору, щомісячна сума
мінімально необхідного платежу
складає 210 доларів США. Позичальник
вносить черговий мінімальний платіж,
визначений у п. 3.4.2. цього договору,
щомісячно з 1 по 7 число поточного
місяця. Кінцевий термін повернення
кредиту - 30.09.2011р. Нарахування процентів
за користування кредитом здійснюється
за фактичну кількість днів у періоді
(28-29-30-31/360), при розрахунку процентів
враховується день надання та не
враховується день, погашення кредиту.
Якщо продовж дії цього договору
позичальник несвоєчасно та/чи
неповністю вніс черговий мінімально
необхідний платіж та/чи інші платежі,
передбачені цим договором, то банк
приймає виконання позичальником своїх
зобов'язань по цьому договору в
наступному порядку: плата за
управління кредитом; прострочені
відсотки за користування кредитом;
відсотки за користування кредитними
коштами; пені та штрафи; прострочена
сума кредиту.

Відповідно до п. 8.5 кредитного
договору №05/10/2006/40-К/373 від 02.10.2006р., цей
договір набирає чинності з дати його
укладання та діє до остаточного
виконання позичальником прийнятих на
себе зобов'язань.

В забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору від 02.10.2006р. з
ОСОБА_3 02.10.2006р. було укладено договір
застави, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського округу
ОСОБА_6, предметом якого є автомобіль
марки ВАЗ 21104, рік випуску - 2006 року,
бежевого кольору, шасі (кузов, рама,
коляска) № НОМЕР_2, реєстраційний номер
НОМЕР_1, зареєстрований МРЕВ №2 УДАІ
УМВС України в Одеській області
27.09.2006р., який належить ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_3, виданого МРЕВ №2 УДАІ УМВС
України в Одеській області - 27.09.2006р.

Крім того, у забезпечення повернення
кредиту за кредитним договором від
02.10.2006р., укладений договір поруки
№05/10/2006/840-П/373 від 02.10.2006р. із ОСОБА_4 , де
у відповідності до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.
поручитель поручається перед
кредитором за належне виконання ОСОБА_3
взятих на себе зобов'язань, що
витікають з кредитного договору від 02
жовтня 2006р.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України
встановлює, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець), зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 Глави 71 ЦК
України.

Згідно ст.ст. 554, 610-612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання, при якому настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, а боржник, який
прострочив виконання зобов'язання,
відповідає перед кредитором за завдані
простроченням збитки.

Відповідно до умов кредитного договору
до обов'язків відповідача
(позичальника) було покладено точно в
строки, обумовлені в кредитному
договорі, повернути кредит, своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитом, комісійні винагороди за
банківські послуги та належним чином
виконувати взяті на себе інші
зобов'язання за кредитним договором. У
разі порушення умов договору
достроково повернути кредит з
одночасною сплатою процентів за
фактичний час користування кредитними
ресурсами, сплатити штрафні санкції та
інші належні до сплати платежі тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Враховуючи викладене, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що відповідач ОСОБА_3
не виконав у повному обсязі взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, не сплатив повністю
заборгованість за кредитом, відсотками
та пенею, внаслідок чого утворилася
заборгованість у розмірі 355 дол. США 78
центів, що еквівалентно за курсом НБУ -
3 042 грн. 16 коп.

Доводи ОСОБА_3 про невірний
розрахунок заборгованості є
необґрунтованими, оскільки в
матеріалах справи є наявний детальний
розрахунок заборгованості, наданий
представником Банку в судове засідання
у суді першої інстанції 11.06.2014р. та
також підтверджено представником
Банка документально в суді
апеляційної інстанції.

Як вбачається п. 3.4.3 Кредитного
договору позичальник зобов'язаний
вносити черговий мінімальний платіж -
210 дол. США, відповідно до п. 3.4.2
Кредитного договору, щомісячно з 1 по 7
число поточного місяця.

Однак, всупереч даній вимозі,
позичальник неодноразово порушував
вказаний пункт кредитного договору, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи розрахунком заборгованості. Як
вбачається із розрахунку, позичальник
несвоєчасно сплачував кредит, а саме:
10.01.2008, 12.06.2008р., 09.07.2008р., 08.08.2008р., 10.09.2008р.,
15.10.2008р., 13.11.2008р., 11.02.2009р., 12.05.2009р.,
30.06.2009р., 13.07.2009р., 26.08.2009р., 28.09.2009р.,
28.10.2009р., 26.11.2009р., 28.12.2009р., 15.01.2010р.,
10.02.2010р., 12.03.2010р., 12.04.2010р., 12.05.2010р.,
14.06.2010р., 12.07.2010р., 11.08.2010р. 09.09.2010р.,
08.10.2010р., 09.11.2010р., 08.12.2010р.,
11.01.2011р.(а.с.12,140-148).

Тобто, позичальник
несвоєчасно сплачував згідно умов
кредитного договору грошові кошти на
погашення кредиту.

У зв'язку з допущення порушення
терміну сплату щомісячного платежу
зарахування коштів відбувалось у
відповідності до п. 3.6 кредитного
договору, а саме:

- на плату за управління кредитом
(комісію);

- прострочені відсотки за
користування кредитом;

- відсотки за користування
кредитними коштами;

- пені та штрафи;

- прострочена сума кредиту (тіло
кредиту);

- сума кредиту.

Саме з цієї підстави, під час
оплати чергового мінімального платежу
у розмірі 210 дол. США з порушенням п.3.4.3
кредитного договору, кошти
зараховувались на комісію, прострочені
відсотки та відсотки, внаслідок чого
платежу не вистачало на погашення тіла
кредиту, у зв'язку з чим й виникла
заборгованість по тілу кредиту, на яке
в подальшому нараховувались відсотки.
Усе це вбачається з детального
розрахунку заборгованості, який надано
банком під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції.

Доводи ОСОБА_3 про застосування
спеціальної позовної давності до
заборгованості по відсоткам, комісії
за управління кредитом та пені є
необґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України
спеціальна позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
пені.

З розрахунку заборгованості,
наявного в матеріалах справи
вбачається, що пеня розрахована за
період з 12.02.2013р. по 11.02.2014р., тобто за
один рік, що відповідає вимогам
вказаної статті.

Статтею 258 ЦК України не
передбаченого спеціальної позовної
давності в один рік щодо вимог про
стягнення заборгованості по комісії та
відсоткам, а отже на дані вимоги
поширює свою дію ст. 257 ЦК України про
застосування загальної позовної
давності у три роки.

Доводи апелянта про те, що іноді ним
було порушено строки сплати в зв'язку з
вихідними та святковими днями, що
повинно враховуватися Банком при
сплаті платежу, колегія суддів до
уваги не приймає, оскільки умови
кредитного договору не передбачають
ці обставини.

У зв'язку з викладеним, доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження в суді апеляційної
інстанції, у зв'язку з чим не можуть
бути взяті до уваги.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів, розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Інші доводи апелянта не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому мають бути відхилені.

Підстав для ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,307 п.1 ч.1,
308, 314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,
-

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 07 серпня 2014 року -залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

О.М.
Таварткіладзе

Л.Л.Троїцька