Справа № 536/2559/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Кременчуцький
районний суду Полтавської області у
складі

головуючого судді -
Колотієвського О.О.

при секретарі - Литвинюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства «
Банк « Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

В С Т
А Н О В И В :

У жовтні 2013 року до
Кременчуцького районного суду
Полтавської області звернулося ПАТ«
Банк Фінанси та Кредит» з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором, в якому просили суд
постановити рішення, яким стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства « Банк « Фінанси та Кредит»
від імені та в інтересах якого діє
філія « Придніпровське регіональне
управління» Публічного акціонерного
товариства « Банк « Фінанси та Кредит»
заборгованість по кредиту в сумі 21010
гривень 80 копійок, а також судовий
збір в сумі 229 гривень 40 копійок.

В судовому засіданні представник
позивача Зубер Дмитро Володимирович
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, суду пояснив, що 23 травня 2008
року між ВАТ « Банк « Фінанси та
Кредит» в особі філії «
Придніпровське регіональне
управління» ВАТ « Банк « Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 35/SFG18-05-08, згідно
якого ОСОБА_2 було надано кредит в
сумі 7000 гривень 00 копійок з оплатою
по процентній ставці 0,0001 відсотків
річних, строком до 23 травня 2011
року.

У відповідності до п. 3.3, 4.7.
кредитного договору №35/SFG18-05-08 від 23
травня 2008 року ОСОБА_2 повинен
щомісячно сплачувати кредит у
складі платежу розмір якого по
дійсному договору становить 195
гривень 00 копійок, а також комісійну
винагороду за розрахункове
обслуговування в розмірі 175 гривень
00 копійок в строк до 10 числа
кожного місяця.

В якості забезпечення
повернення вказаного кредиту 23
травня 2008 року між банком та ОСОБА_3
було укладено договір поруки №
35/SFG18-05-08-Р. Згідно договору поруки
ОСОБА_3 зобов'язалася перед банком
відповідати в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
боржником ОСОБА_2 зобов'язань за
кредитним договором № 35/SFG18-05-08 від
23.05.2008 року. Поручитель ОСОБА_3
відповідно до договору поруки
відповідає перед банком в тому ж
обсязі що і боржник ОСОБА_2, у томі
числі по основному боргу, сплати
щомісячних процентів і підвищених
процентів, сплаті комісійної
винагороди, сплаті неустойки по
основному боргу та процентам, а
також по відшкодуванню всіх
збитків.

З листопада 2011року відповідач
ОСОБА_2 став порушувати свої
зобов'язання щодо сплати кредиту, з
цього приводу банк звернувся до
Кременчуцького районного суду
Полтавської області з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості по кредитному
договору в солідарному порядку.

Рішенням Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 26
жовтня 2010 року позовні вимоги
банку були задоволенні та стягнуто
з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заборгованість в сумі 8349 гривень 91
копійку.

Незважаючи на те, що в вересні 2011
року рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області
було виконане в повному обсязі,
позивач має право нарахувати
відсотки по даному кредитному
договору за період з 29.03.2010 року по
08.08.2013 року оскільки, згідно пункту
7.3. кредитного договору № 35/SFG18-05-08 від
23 травня 2008 року « договір діє до
повного виконання сторонами
прийнятих на себе зобов'язань».

На підставі викладеного просив суд
постановити рішення, яким стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства « Банк « Фінанси та Кредит»
від імені та в інтересах якого діє
філія « Придніпровське регіональне
управління» Публічного акціонерного
товариства « Банк « Фінанси та Кредит»
заборгованість по кредиту в сумі 21010
гривень 80 копійок, яка складається з :

- простроченої заборгованості по
відсоткам - 1438,69 гривень;

- простроченої заборгованості
по комісії - 2975,00 гривень

- пені по відсоткам - 5708,61
гривень;

- пені по комісії - 10888,50 гривень.

Судові витрати покласти на
відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилися, про час
та дату слухання справи були
повідомлені належним чином. Письмово
про причини неявки суд не
повідомляли.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не
визнав повністю, посилаючись на його
необґрунтованість і безпідставність.
Посилався на те, що рішенням суду
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 26 жовтня 2010
року з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було стягнуто в солідарному порядку
на користь Публічного акціонерного
товариства « Банк « Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним
договором в сумі 5849,91грн. та 2500,00 грн.
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань, всього - 8349,91 грн. У
вересні 2011 року вищезазначене
рішення було виконане повністю. Після
сплати заборгованості за рішенням
суду позивач до відповідача ОСОБА_3 з
претензіями про сплату заборгованості
за цим кредитним договором не
звертався і тому відповідач вважала,
що заборгованість повністю погашена.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_6 проти позову заперечувала,
вказавши, що дійсно на підставі
кредитного договору № 35/SFG18-05-08 від 23
травня 2008 року відповідач ОСОБА_2
отримав у позивача кредит. Однак на
підставі рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області
від 26 жовтня 2010 року з відповідача на
користь позивача було стягнуто
заборгованість за вказаним
кредитним договором. В 2011 році
відповідачем заборгованість була
погашена повністю.

Вислухавши пояснення представника
позивача та представників
відповідачів, вивчивши матеріали
справи та оцінивши докази у сукупності,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено,
що 23 травня 2008 року між ВАТ « Банк «
Фінанси та Кредит» в особі філії «
Придніпровське регіональне
управління» ВАТ « Банк « Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 35/SFG18-05-08, згідно
якого ОСОБА_2 було надано кредит в
сумі 7000 гривень 00 копійок з оплатою
по процентній ставці 0,0001 відсотків
річних, строком до 23 травня 2011
року.

Відповідно до п. 3.3 кредитного
договору відповідач ОСОБА_2
зобов'язується щомісячно, в термін з
«1» по «10» число кожного місяця,
здійснювати погашення
заборгованості за кредитним
ресурсами в розмірі 195 гривень 00
копійок та нарахованими процентами,
відповідно до графіку зниження
розміру заборгованості. Останню
сплату щомісячного платежу по
погашенню позичкової заборгованості
позичальник зобов'язується
здійснити на пізніше 23 травня 2011
року.

Відповідно до п. 4.7 відповідач
ОСОБА_2 щомісяця, в строк з «1» по «10»
число кожного місяця, сплачує
комісійну винагороду за надання
кредитних ресурсів у розмірі 175
гривень 00 копійок. У зазначений
термін сплачується комісійна
винагорода за попередній
календарний місяць. Позичальником
щомісячно, за весь період до
моменту повного виконання
позичальником зобов'язань по
поверненню отриманих кредитних
коштів.

З цими умовами кредитного договору
та настанням відповідальності у разі
порушення умов повернення кредиту був
ознайомлений відповідач та був згоден
з ними, про що свідчить його підпис на
вказаному кредитному договорі .

В забезпечення виконання умов
кредитного договору 23 травня 2008
року між ВАТ « Банк « Фінанси та
Кредит» в особі філії «
Придніпровське регіональне
управління» ВАТ « Банк « Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки № 35/SFG18-05-08-Р.

Відповідно до п.1.1 Договору поруки
передбачено, що ОСОБА_3 зобов'язалася
перед позивачем відповідати в
повному обсязі за своєчасне та
повне виконання відповідачем ОСОБА_2
зобов'язань за кредитним договором №
35/SFG18-05-08 від 23.05.2008 року.

Відповідно до п.2.2. Договору
поруки ОСОБА_3 відповідає перед
банком у тому ж обсязі, що і боржник
ОСОБА_2 , у тому числі по основному
боргу , сплаті щомісячних процентів і
підвищених процентів, сплаті
комісійної винагороди, сплаті
неустойки по основному боргу та
процентам, а також по відшкодуванню
всіх збитків.

Відповідно до п.2.1. Договору
поруки відповідальність ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є солідарною.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного Кодексу
України у разі солідарного обов'язку
боржників кредитор має право вимагати
виконання обов'яжу частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і будь-кого з них окремо.

Солідарну відповідальність перед
кредитором несуть і боржник, і
поручитель, якщо інше не встановлено
договором поруки відповідно до ч. 1 ст.
554 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного
Кодексу України в разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки (ч. 3 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до п. 3.5. Кредитного
договору банк має право запинити
видачу кредитних ресурсів, відмовити
відповідачу ОСОБА_2 в продовженні
строку дії цього договору, а також
вимагати дострокового повернення
кредитних ресурсів, сплати
нарахованих процентів по них,
неустойки відповідно до умов цього
договору у разі, якщо відповідач
ОСОБА_2 несвоєчасно або не в
повному обсязі здійснював
зарахування кредитних коштів на
погашення заборгованості за
кредитом та/або процентами і
комісійною винагородою, відповідно
до пунктів 3.2., 3.3, 4.3, 4.4, 4.7, 4.8 цього
договору.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встанолено

договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦКУкраїни
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Відповідно до ст. 623 ЦК України
боржник, який прострочив зобов'язання,
має відшкодувати кредиторові завдані
цим збитки.

Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, розмір і порядок виплати яких
встанолюєються договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день простроченння виконання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК України право
на неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням чи неналежним
виконанням зобов'язання. Проценти на
неустойку не нараховуються.

Визначаючи розмір завданих
позивачу діями відповідача по
неповерненню кредитних коштів збитків,
суд виходить із наступного.

З наявних у справі документів
вбачається, що відповідач ОСОБА_2
свої зобов'язання по кредитному
договору № 35/SFG18-05-08 від 23.05.2008 року
належним чином не виконував, а тому
за позовом Публічного акціонерного
товариства « Банк « Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
26 жовтня 2010 року Кременчуцький
районний судом Полтавської області
було винесено рішення, відповідно до
якого було стягнуто в солідарному
порядку на користь Публічного
акціонерного товариства « Банк «
Фінанси та Кредит» заборгованість за
кредитним договором в сумі 5849,91грн.
та 2500,00 грн. пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань, всього - 8349,91
грн.

Рішення Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 26.10.2010
року було виконане у вересні 2011 року,
що не заперечується сторонами.

Тобто, з викладеного вбачається,
що станом на вересень 2011 року
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
сплатили позивачу повністю все тіло
кредиту, а також заборгованість по
відсотках, комісії та пені, яка була
нарахована станом на 29 березня 2010 року.

Необхідно зазначити, що дострокове
присудження до виконання основного
зобов'язання в натурі не тягне його
припинення з дня набрання законної
сили рішенням суду і не виключає
стягнення процентів, пені та збитків, а
також інших штрафних санкцій,
передбачених угодою, до дня фактичного
задоволення (повного розрахунку).

Звернення до суду з вимогою про
дострокове повернення всіх сум за
кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору згідно з ч. 2
ст. 1050 ЦК не означає односторонньої
відмови від договору, а є наслідком
невиконання чи неналежного виконання
боржником своїх договірних
зобов'язань. Це спосіб
цивільно-правової відповідальності
боржника. У подальшому при невиконанні
рішення суду у кредитора виникає право
стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625
ЦК, оскільки зобов'язальні
правовідносини не припинилися. У ст. 599
ЦК зазначено, що зобов'язання
припиняються його виконанням,
проведеним належним чином (а не в силу
ухвалення рішення суду).

Слід також зазначити, що наявність
виконавчого напису за відсутності
реального виконання боржником свого
зобов'язання (добровільного чи
примусового) не свідчить про
припинення договірних правовідносин
між сторонами.

Відповідно до п. 7.3 Кредитного
договору № 35/SFG18-05-08 від 23.05.2008 року цей
договір набирає чинності з моменту
першої видачі кредитних ресурсів (
їхньої першої частин) та діє до
повного виконання сторонами
прийнятих на себе зобов'язань.

Приймаючи рішення про стягнення сум
за кредитним договором, суд в першу
чергу керується положенням ч. 1 ст. 1050
ЦК та виходить з того, що стягнення сум
(процентів) за ст. 1048 ЦК є платою
(винагородою) за користування
грошовими коштами, а стягнення сум
згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК - заходом
цивільно-правової відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.

За таких обставин, позовні
вимоги в частині стягнення
простроченої заборгованості по
відсоткам та простроченої
заборгованості по комісії підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Що стосується розміру пені, то суд,
відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, може
зменшити її розмір, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні
ст. 551 ЦК можна вважати ступінь
виконання зобов'язання боржником,
наприклад, дострокове погашення
кредиту та процентів, доведений
матеріалами справи тяжкий майновий
стан боржника, інші інтереси сторін (а
не лише боржника), які заслуговують на
увагу.

При цьому суд враховує той факт,
що позивач, зловживаючи своїм правом
після виконання рішення
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 26.10.2010 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства « Банк «
Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором з метою одержання
якнайбільшого зиску знову протягом
майже трьох років не звертався до суду
з позовом про стягнення заборгованості
по відсотках та пені, яка залишилася
несплаченою за період з 29.03.2010 року по
08.08.2013 року.

Оскільки розмір пені є значно
більшим простроченої заборгованості
по нарахованих відсотків, розмір пені
слід зменшити.

За вказаних обставин суд приходить
до висновку про необхідність стягнення
з відповідачів на користь позивача
пені по відсоткам в сумі 1438 гривень 69
копійок та пені по комісії в сумі
2975 гривень 00 копійок.

Враховуючи наведені обставини, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Необхідно стягнути солідарно з
відповідачів прострочену
заборгованість по відсоткам - 1438,69
гривень, прострочену заборгованість
по комісії - 2975,00 гривень , пеню по
відсоткам - 1438,69 гривень, пеню по
комісії - 2975,00 гривень та судові витрати
понесені банком при подачі позову до
суду: судовий збір в розмірі 229
гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, ч. 3 ст. 551,
1050, 1054 ЦК України, 10,11,60,61, 88, 212-215 ЦПК
України,

В
И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства « Банк « Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства « Банк «
Фінанси та Кредит» - 8827 (вісім тисяч
вісімсот двадцятьсім) гривень 38
(тридцять вісім) гривень
заборгованості за кредитним
договором № 35/SFG18-05-08 від 23.05.2008 року

Стягнути з кожного з відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства « Банк «
Фінанси та Кредит» судові витрати :
судовий збір - по 114 ( сто чотирнадцять
) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Полтавської області через
Кременчуцький районний суд
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його

проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О. О. Колотієвський