Справа № 1328/8406/12
Головуючий у 1 інстанції: Свірідова
Провадження № 22-ц/783/679/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Азенко
М.В.

з участю: позивача ОСОБА_2
та її представника ОСОБА_3, апелянта
ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 25 березня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Брюховицької селищної ради, з участю
третіх осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання права власності на житлове
приміщення та визначення часток,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що із 1976 року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 і
проживала з ним та своїми дітьми від
першого шлюбу у квартирі АДРЕСА_2.

У 1984 та 1989 роках, на підставі рішень
виконкому Брюховецької селищної ради
№53 від 18.04.1984 та №70 від 12.04.1989 року, вона
з чоловіком здійснили реконструкцію
двох господарських будівель, що
знаходяться на межі будинку, зокрема
прибудували до квартири веранду і
здійснили розширення існуючого
залізобетонного балкону пл.4,4 кв.м.,
кухню, площею 14,4 кв.м. переобладнали в
житлову кімнату, а в господарських
будівлях влаштували кухню площею 12,1
кв.м., одну житлову кімнату площею 16,4
кв.м., дві комірки площею 6,1 та 23,9 кв.м.,
господарські приміщення пл.22,4 кв.м., в
результаті чого збільшилася загальна
площа квартири.

19 червня 1995 року вона, разом із ОСОБА_9,
ОСОБА_10 (син від першого шлюбу), ОСОБА_7
(внук) та ОСОБА_8 (невістка)
приватизували зазначену квартиру,
однак без урахування реконструйованих
господарських будівель.

У травні 2012 року передчасно помер
ОСОБА_9, відтак постало питання
оформлення спадкових прав.

Вона є єдиним спадкоємцем прав
померлого, у тому числі й на самочинно
переобладнані житлові приміщення у
квартирі.

З урахуванням уточнених позовних вимог
від 04.02.2013 року, позивач на підставі
ст.ст.328,383,1216,1268 ЦК України просила:

визнати за нею право власності на
самочинно побудовані та переобладнані
приміщення: 2-1 (пл.10 кв.м.), 2-2 (12,1 кв.м.), 2-7
(14,4 кв.м.), 2-8 (23,9 кв.м.), 2-9 (6,1 кв.м.), 2-10 (22,4
кв.м.), 2-11 (16,4 кв.м.), 2-19 (4,4 кв.м.) у квартирі
АДРЕСА_1 у відповідності з технічним
паспортом на квартиру, від 27.09.2010 року
та частку квартири, яка належала ОСОБА_9

встановити частки у спільній власності
на квартиру АДРЕСА_1 у такому порядку:
ОСОБА_2 - 2/3; ОСОБА_6 - 1/9; ОСОБА_7 - 1/9; ОСОБА_8
- 1/9 (а.с.2-6, 67-68).

Оскаржуваним рішенням Шевченківського
районного суду м. Львова від 25 березня
2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
самочинно побудовані та переобладнані
приміщення: 2-1 (пл.10 кв.м.),2-2( пл. 12,1 кв.м.),
2-7 ( пл.14, 4 кв.мг),2-8 ( пл.23,9 кв.м.), 2-9( пл.6,1
кв.м.), 2-10(пл.22,4кв.м.), 2-11(пл. 16,4 кв.м.), 2-19
(пл.4,4 кв.м.) у квартирі АДРЕСА_1 у
відповідності до технічного паспорту
на квартиру від 27.09.2010 року та частку
квартири, яка належала ОСОБА_9.

Встановлено частки у спільній сумісній
власності на квартиру АДРЕСА_1
слідуючим чином :

ОСОБА_2-2/3;

ОСОБА_6-1/9,

ОСОБА_7 - 1/9;

ОСОБА_8 1/9.

Рішення суду оскаржила особа яка не
брала участі у справі - ОСОБА_4

В апеляційній скарзі посилається на те,
що судом першої інстанції при
ухваленні рішення не враховано
існування постанови Львівського
окружного адміністративного суду від 26
лютого 2011 року у справі № 2а-7152/11/1370,
якою були задоволені вимоги Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області до
ОСОБА_2 та зобов'язано останню виконати
припис №1ш/95-ф від 01.04.2011р., а саме,
привести квартиру АДРЕСА_1 у попередній
стан шляхом демонтажу самовільно
здійсненої прибудови та реконструкції
на земельній ділянці, яка належить
територіальній громаді с.м.т. Брюховичі
без погодженої та затвердженої
проектної документації.

Звертає увагу на те, що здійснена
позивачкою прибудова та реконструкція
до квартири АДРЕСА_1 її права, стосовно
користування земельною ділянкою на
якій самочинно збудовані об»єкти
нерухомості.

Просить рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 25 березня
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у позові ОСОБА_2
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта ОСОБА_4 та її представника
ОСОБА_5, на підтримання апеляційної
скарги, позивача ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3 на її заперечення,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення у межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4
підлягає задоволенню, а рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 23.березня 2013 року
скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309
ЦПК України з ухваленням нового
рішення.

Задовольняючи позов суд дійшов
висновку про те, що реконструкція
квартири проведена позивачем з
дотримання будівельних норм і правил,
не порушує прав третіх осіб, а право
власності на квартиру після
перепланування та реконструкції не
може бути зареєстровано за відсутності
правовстановлюючих документів, що є
підставою для задоволення позову.

З таким висновком суду першої
інстанції повністю погодитись не
можна, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не беруть участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов»язки, мають право на апеляційне
та касаційне оскарження судових рішень
у випадках та порядку, встановлених цим
кодексом.

Згідно ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
а також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив їх права та
обов»язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Судом та матеріалами справи
установлено, будинок за адресою смт.
Брюховичі, вул.Івасюка,38, (колишня
Ряснянська,21) де проживає позивач із
членами сім»ї дврхквартирний.

У квартирі №2 проживає ОСОБА_2 з членами
родини, а в квартирі №1 за вказаною
адресою проживає ОСОБА_4 з членами
своєї родини.

За рішенням виконкому Брюховецької
селищної ради №53 від 18.04.1985 року
дозволено ОСОБА_2 здійснити
реконструкцію господарської споруди
на подвір»ї комунального будинку
АДРЕСА_2 із заміною дерев»яних стін на
цегляні розміром 4 х 3 м. (а.с.9).

Рішенням виконкому Брюховецької
селищної ради від 12.04.1989 року №70
дозволено ОСОБА_2 здійснити
реконструкцію господарської споруди
на межі будинку АДРЕСА_2.

В будівництві другої господарської
споруди - відмовлено (а.с.10).

Позивач, замість реконструкцій
господарської споруди, як визначено у
рішеннях виконкому №53 від 18.04.1985р. та
№70 від 12.04.1989 року, здійснила самочинне
будівництво, зокрема, прибудувала до
своєї квартири АДРЕСА_1 веранду і
здійснила розширення існуючого
залізобетонного балкону пл.4,4 кв.м.,
кухню, площею 14,4 кв.м. переобладнала в
житлову кімнату, а в господарських
будівлях влаштувала кухню площею 12,1
кв.м., одну житлову кімнату площею 16,4
кв.м., дві комірки площею 6,1 та 23,9 кв.м.,
господарські приміщення пл.22,4 кв.м., на
земельній ділянці яка закріплена за
цілим будинком №38, і нею користуються
мешканці двох квартир (№1 та №2).

Інспекцією держархбудконтролю у
Львівській області за результатами
перевірки видано припис №1 щ/95-ф від
01.04.2011 року у якому ОСОБА_2
запропоновано привести квартиру
АДРЕСА_3 у попередній стан шляхом
демонтажу самовільно здійснених
приміщень кухні, кладової, житлової
кімнати, коридору та допоміжного
приміщення відповідно до
правовстановлюючих документів.

У зв»язку із невиконанням
відповідачкою припису, Інспекція
держархбудконтролю у Львівській
області звернулася з адміністративним
позовом і Постановою Львівського
окружного адміністративного суду
України від 26 грудня 2011 року
зобов»язано ОСОБА_2 виконати вимоги
припису №1ш/95-ф від 01.04.2011 року.
Зазначена постанова суду в законну
силу не вступила.

При встановлених обставинах колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції, ухвалюючи оскаржуване
рішення 25 березня 2013 року, вирішив
питання про права та обов»язки ОСОБА_4
за її відсутності, що є підставою для
його скасування та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_2

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309,
ст.313, ч.2 ст.314, ст..ст.316,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 25 березня 2013 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Брюховецької селищної ради, з участю
третіх осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання за нею право власності на
самочинно побудовані та переобладнані
приміщення: 2-1 (пл.10 кв.м.),2-2( пл. 12,1 кв.м.),
2-7 ( пл.14, 4 кв.мг),2-8 ( пл.23,9 кв.м.), 2-9( пл.6,1
кв.м.), 2-10(пл.22,4кв.м.), 2-11(пл. 16,4 кв.м.), 2-19
(пл.4,4 кв.м.) у квартирі АДРЕСА_1 у
відповідності до технічного паспорту
на квартиру від 27.09.2010 року та частку
квартири, яка належала ОСОБА_9,
встановлення частки у спільній
сумісній власності на квартиру
АДРЕСА_1: ОСОБА_2-2/3; ОСОБА_6-1/9, ОСОБА_7 - 1/9;
ОСОБА_8 1/9 частки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.