Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/2384/13-ц

19 лютого 2014 року Богородчанський
районний суд Івано-Франківської
області

в складі :
головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю : секретаря
Матлюк Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Богородчани
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що відповідно до укладеного кредитного
договору № IFXRRX09060175 від 18.09.2007 року
відповідач отримав кредитні кошти у
розмірі 2756,40 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00 %
на рік на суму залишку заборгованості.
Підписом у заяві відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання кредиту
фізичним особам "Розстрочка" є формою
кредитного договору. Відповідно до
умов договору погашення
заборгованості мало проходити шляхом
щомісячного перерахування платежу,
який складався із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
інших витрат, передбачених Умовами.

Внаслідок порушення взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором у відповідача, станом на
26.11.2013 року виникла заборгованість,
загальна сума якої становить 16550,39 грн.
Враховуючи те, що відповідач в
добровільному порядку заборгованість
за кредитом не погасив, просить позов
задовольнити.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав заяву про
можливість розгляду справи у його
відсутності, позов підтримав та не
заперечив проти заочного розгляду
справи.

Відповідач, який належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився.

Дослідивши письмові докази, які
подані у розпорядження суду, з'ясувавши
фактичні обставини справи, суд прийшов
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що між
сторонами 18.09.2007 року було укладено
кредитний договір № IFXRRX09060175.
Відповідно до цього договору
відповідач отримав кредитні кошти у
розмірі 2756,40 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
на строк 12 місяців по 18.09.2008 року.

Згідно п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка"), (Стандарт) встановлено,
що термін позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

В заяві позичальника зазначено,
що позичальник ознайомився та згідний
із Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам ("Розстрочка"),
(Стандарт), які були надані йому у
письмовій формі, а також ця заява разом
із запропонованими ПАТ КБ "Приват Банк"
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам ("Розстрочка"),
(Стандарт) тарифами, складає між ним та
банком кредитно-заставний договір.
Заява позичальника підписана ОСОБА_1

Разом з тим, долучені позивачем,
як доказ, Умови надання споживчого
кредиту фізичним особам ("Розстрочка"),
(Стандарт) підписані тільки головою
правління ПАТ КБ "ПриватБанк", вони не
мають реквізитів, відсутня дата їх
складання та погодження сторонами
кредитного договору. Крім того, названі
Умови не містять жодної ідентифікуючої
ознаки на предмет їх невід'ємності від
Заяви позичальника ОСОБА_1 Доказів
того, що вказані Умови і є тими Умовами,
які розумів ОСОБА_1, підписуючи заяву
позичальника, в матеріалах справи
відсутні. Таким чином, підстав вважати,
що банком отримана згода ОСОБА_1 на
укладення кредитного договору з
врахуванням названих Умов, на які
посилається позивач і які передбачають
строк позовної давності у 5 років для
вимог банку до позичальника, немає.

Виходячи з наведеного, судом
встановлено, що фактично між сторонами
було укладено договір споживчого
кредитування у письмовій формі, що
підтверджується тільки Заявою
позичальника, строк виконання
зобов'язань за якою встановлений до
18.09.2008 року.

Позивач звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_1 12.12.2013 року,
пропустивши таким чином встановлений
статтею 257 ЦК України загальний
трьохрічний строк позовної давності.

Ст.11 Закону України "Про захист
прав споживачів" передбачено, що у
спорах щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.213-215, 226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №FXRRX09060175 від 18.09.2007 року в
сумі 16550,39 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
суд першої інстанції шляхом подання в
10-ти денний строк з дня отримання
рішення апеляційної скарги.

Головуючий

Битківський Л.М.