Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/767/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Шевченко І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М.,
Белінської І.М.,

при секретарі - Крисановій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 13 січня 2014 року у
справі за поданням державного
виконавця про примусове проникнення до
житла боржника.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року державний виконавець
Ленінського ВДВС Кіровоградського
міського управління юстиції Колєчкін
О.В. звернувся в суд з поданням про
примусове проникнення до житла
боржника.

Зазначав, що у Ленінському ВДВС
Кіровоградського МУЮ знаходиться на
виконанні зведене виконавче
провадження за виконавчим листом №
2-118/11 від 19 липня 2011 року, виданим
Кіровським районним судом м.
Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на
користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
боргу в сумі 885 956 грн.66 коп. та за
наказом № 14/122 від 08 грудня 2010 року,
виданим господарським судом
Кіровоградської області про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ПАТ АКБ «Новий»
заборгованості в сумі 396 274 грн.35 коп. та
судових витрат в сумі 4 197 грн.60 коп. В
ході перевірки майнового стану
боржника встановлено, що ОСОБА_2 має
зареєстроване право власності на
нерухоме майно - будинок по АДРЕСА_1.

На направлені на адресу боржника
повідомлення про проведення
виконавчих дій ОСОБА_2 не реагує. 26
листопада 2013 року та 24 грудня 2013 року
при виході за місцем проживання
боржника можливості здійснити
перевірку майнового стану та опис
нерухомого майна не було, оскільки
боржник у визначений державним
виконавцем час для проведення
виконавчих дій, була відсутня.

Посилаючись на обов'язок вживати
передбачених законом заходів
примусового виконання рішень,
державний виконавець просив вирішити
питання щодо примусового проникнення
до житла ОСОБА_2, що знаходиться в
АДРЕСА_1 (а.с.1-2).

Ухвалою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 13 січня 2014 року
подання державного виконавця
задоволено. Дозволено примусове
проникнення до житла по АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_2 на праві власності
(а.с.32-33).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
з підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального
права. Посилається, зокрема на те, що
суд не перевірив чи дійсно державному
виконавцю чиняться перешкоди у доступі
до житла, не надано доказів того, що
майно чи кошти боржника знаходяться у
житловому будинку (а.с.36).

В судове засідання апеляційної
інстанції ОСОБА_2, яка належним чином
під розписку повідомлена про час та
місце розгляду справи, не прибула, про
причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України її
неявка не перешкоджає розглядові
справи.

Державний виконавець Колєчкін О.В.
заперечив проти доводів апеляційної
скарги та просив ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
із наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння
боржника-фізичної особи або особи, у
якої знаходиться майно боржника чи
майно та кошти, належні боржникові від
інших осіб, при виконанні судових
рішень вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Судом встановлено, що у державного
виконавця Ленінського ВДВС
Кіровоградського МУЮ Колєчкіна О.В.
перебуває на виконанні зведене
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-118/11 від 19 липня 2011 року,
виданим Кіровським районним судом м.
Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на
користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
боргу в сумі 885 956 грн.66 коп., за наказом
№ 14/122 від 08 грудня 2010 року, виданого
господарським судом Кіровоградської
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ АКБ «Новий» заборгованості
в сумі 396 274 грн.35 коп. та судових витрат
в сумі 4 197 грн.60 коп.

Матеріалами виконавчого
провадження підтверджується, що у
добровільному порядку рішення суду не
виконано і державним виконавцем 26.11.2013
року та 24.12.2013 року здійснювався вихід
до місця проживання боржника - будинку
АДРЕСА_1 для здійснення опису та арешту
майна, проте незважаючи на письмові
попередження відправлені боржниці
поштою і отримані нею, про те, що в ці
дні о 10 годині будуть проводитися
виконавчі дії, боржник по місцю
проживання не перебувала, що
підтверджується відповідними
актами. (а.с. 25,30, 21, 26,27) .

Пунктом 15 ч.2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження»
державного виконавця наділено
повноваженнями при виконанні судових
рішень безперешкодно входити на
земельні ділянки, до житлових та інших
приміщень боржника-фізичної особи,
особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, проводити в
них огляд, у разі необхідності
примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
представників органів внутрішніх
справ, опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення.

За таких обставин,
ураховуючи неможливість виконання
судового рішення, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про надання дозволу на
примусове проникнення до житлового
будинку, що належить на праві власності
ОСОБА_2для проведення виконавчих дій по
примусовому виконанню судового
рішення.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, є такими, що не
ґрунтуються на матеріалах справи та
законі.

Завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.
Державний виконавець зобов'язаний
вжити заходів примусового виконання
рішення в порядку, передбаченому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Крім того, незважаючи на
задоволення судом зазначеного подання,
боржник не позбавлений права
добровільно узгодити з державним
виконавцем час та день проведення
виконавчих дій по місцю свого
проживання.

Ухвала суду постановлена
з додержанням вимог закону, а тому
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307,
312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 13
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя:

Судді: