Провадження № 4-с/522/203/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді – Шенцевої О.П.,

при секретарі – Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на
постанову головного державного
виконавця відділу Примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції в
Одеській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного
суду м. Одеси знаходиться цивільна
справа по скарзі ОСОБА_1 на постанову
головного державного виконавця
відділу Примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції в Одеській області ОСОБА_2

Скаржник звернувся до суду зі скаргою,
в якій просить визнати постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
29.09.2014 року ВП № 44885291 неправомірною;
скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
29.09.2014 року ВП № 44885291; зобов’язати
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження
за ухвалою Приморського районного суду
м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про
забезпечення доказів..В обґрунтування
скарги зазначає, що постанова є
незаконною, оскільки на підставі
виконавчого листа за яким відкрито
виконавче провадження вже закінчився
строк пред’явлення виконавчого листа
до виконання.

Скаржник у судовому засіданні просив
скаргу задовольнити у повному обсязі.

Представник ДВС України у судове
засідання не з’явився.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку , що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2014 року на
адресу відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції ОСОБА_1 була подана
заява про відкриття виконавчого
провадження разом з ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси
від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про
забезпечення доказів.

Постановою від 29.09.2014 року ВП № 44885291
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
ОСОБА_2 відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання ухвали
Приморського районного суду м. Одеси
від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про
забезпечення доказів.

Відповідно до резолютивної частини
ухвали Приморського районного суду м.
Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про
забезпечення доказів, ухвала суду
підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п. 2.8 «Порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби» затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 25 грудня 2008 року № 2274/5
зареєстровані в установленому порядку
документи розглядаються керівником
Відділу не пізніше наступного робочого
дня з дня надходження кореспонденції
до Відділу, а документи за рішеннями, що
підлягають негайному виконанню, - в
день їх надходження.

Результати розгляду документів
керівником фіксуються в резолюції.

Після накладення резолюції керівником
Відділу документи повертаються
діловоду для внесення необхідної
інформації до реєстраційних та (або)
облікових журналів, у необхідних
випадках - для оформлення документів в
обкладинку, та не пізніше наступного
робочого дня з дня накладення
резолюції передаються виконавцям до
виконання або на ознайомлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» про
відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

Ухвала Приморського районного суду м.
Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про
забезпечення доказів, що підлягає
негайному виконанню надійшла на адресу
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
26.09.2014 року, а постанова від 29.09.2014 року
ВП № 44885291 про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання ухвали Приморського
районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року
№ 522/17806/13-а про забезпечення доказів
винесена 29.09.2014 року.

Таким чином постанова від 29.09.2014 року ВП
№ 44885291 про відмову у відкритті
виконавчого провадження винесена та
надіслана з порушенням ч. 2 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме винесена та надіслана не на
наступний день після надходження
виконавчого документу.

Крім того, відповідно до п. 1.5
«Інструкції з організації примусового
виконання рішень» затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 02.04.2012           року № 512/5
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 під час
здійснення виконавчого провадження
державний виконавець приймає рішення
шляхом винесення постанов,
попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1.5.1 «Інструкції з
організації примусового виконання
рішень» постанова як окремий документ
містить такі обов'язкові реквізити:

а)          вступну частину із
зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови
та місця її винесення; найменування
органу ДВС, прізвища, імені та по
батькові державного виконавця, який
виніс постанову;

назви виконавчого документа, коли та
ким виданий, резолютивної частини
документа (далі - реквізити виконавчого
документа);

за зведеним виконавчим провадженням -
прізвища, імені та по батькові боржника
- фізичної особи, повного найменування
боржника - юридичної особи та дати
об'єднання виконавчих проваджень у
зведене;

б)          мотивувальну частину із
зазначенням мотивів, з яких державний
виконавець прийняв відповідне рішення
(дійшов певних висновків), і посилання
на закон чи інший нормативно-правовий
акт (статтю, її частину, абзац, пункт,
підпункт, на підставі якого видано
постанову);

в)          резолютивну частину із
зазначенням: прийнятого рішення
державного виконавця;

прізвища, імені, по батькові фізичних
осіб, повного найменування юридичних
осіб, яким надсилається копія
постанови; строку і порядку оскарження
постанови;

г) до постанов можуть вноситись також
інші відомості, визначені Законом, цією
Інструкцією та іншими
нормативно-правовими актами;

ґ) постанова складається і
підписується державним виконавцем у
необхідній кількості примірників
(копій), один з яких (оригінал)
залишається у виконавчому провадженні,
а інші (копії) направляються за
належністю і у випадках, встановлених
Законом або цією Інструкцією,
затверджуються начальником відділу
або його заступником та скріплюються
печаткою;

Як вбачається з постанови від 29.09.2014
року ВП № 44885291 про відмову у відкритті
виконавчого провадження, постанова не
відповідає п. 1.5.1 «Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», а саме зазначена постанова не
містить такі обов'язкові реквізити:

б)          мотивувальна частина
постанови не містить мотивів, з яких
державний виконавець прийняв
відповідне рішення (дійшов певних
висновків), а саме не зазначено яким
чином відсутність в ухвалі
Приморського районного суду м. Одеси
від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про
забезпечення доказів місця проживання
чи перебування стягувача, відсутність
ідентифікаційного коду суб’єкта
господарської діяльності боржника,
індивідуального ідентифікаційного
номеру стягувача, відсутність строку
пред’явлення виконавчого документа до
виконання унеможливлюють виконання
ухвали Приморського районного суду м.
Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про
забезпечення доказів, шляхом
витребування у Управління архітектури
та містобудування Одеської міської
ради містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки разом з
документами, що додано замовником до
заяви для отримання містобудівних умов
та обмежень, а також витребування у
управління чинної містобудівної
документації на місцевому рівні. У
постанові не зазначено у чому саме
полягає неможливість виконання
зазначеного виконавчого документу;

в)          резолютивна частина
постанови не містить: прізвища, імені,
по батькові фізичної особи, якої
надсилається копія постанови;

ґ) копія постанови, що направлена
стягувачу не затверджена підписом
начальника відділу або його
заступника;

Також у заяві про відкриття
виконавчого провадження від 26.09.2014 року
зазначено ідентифікаційний код
суб’єкта господарської діяльності
боржника (Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради),
а за таких обставин державний
виконавець у заяві про відкриття
виконавчого провадження від 26.09.2014
року, у додатках до цієї заяви та у
виконавчому документі мав усю
необхідну інформацію для відкриття
виконавчого провадження.

Також необхідно зазначити, що стягувач
обмежений у праві самостійно отримати
конфіденційну інформацію відносно
боржника, а отримання такої інформації
судом після завершення розгляду заяви
про забезпечення доказів й видачі
виконавчого документа законом не
передбачено.

Стягувач обмежений у праві самостійно
витребувати конфіденційну інформацію
відносно боржника, а державний
виконавець відповідно до пункту 3
частини третьої статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
наділений повноваженнями на збір
інформації, у тому числі й
конфіденційної, під час здійснення
виконавчого провадження, отже,
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження є незаконною.

Відповідно до частини другої статті 32
Конституції України й частини першої
статті 302 ЦК України не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом.

Вимоги до змісту виконавчого листа
встановлені частиною першою статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», якою передбачено, що
потрібно зазначати у виконавчому
документі ідентифікаційний код
суб'єкта господарської діяльності
боржника (для юридичних осіб), а пунктом
6 частини першої статті 26 цього Закону
встановлено, що у разі невідповідності
змісту виконавчого листа вимогам
статті 18 державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

Крім того, частина 2 ст. 4 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлює, що під час виконання рішень
державний виконавець має право на
безпосередній доступ до баз даних і
реєстрів, у тому числі електронних, що
містять інформацію про боржників, їхнє
майно та кошти. Порядок доступу до
таких реєстрів встановлюється
Міністерством юстиції України спільно
з відповідними центральними органами
виконавчої влади, які забезпечують їх
ведення.

Разом з тим відповідно до пункту 3
частини третьої статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі й
конфіденційну.

Враховуючи вищезазначене, державний
виконавець мав повноваження мав право
одержувати інформацію стосовно
ідентифікаційного коду суб'єкта
господарської діяльності боржника,
хоча зазначена інформація у даному
випадку жодним чином не сприяє
виконанню виконавчого документу і його
виконання можливе без інформації
стосовно ідентифікаційного коду
суб'єкта господарської діяльності
боржника.

Також, в постанові від 25.06.2014 року
Верховний Суд України розглянув заяву
про неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме ст. ст.
18, 26 Закону України «Про виконавче
провадження», що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах та зробив
правовий висновок стосовно того, що
відсутність у виконавчому листі
ідентифікаційного номера боржника не є
підставою для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 360-7 Цивільного
процесуального кодексу України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 383-387 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову головного
державного виконавця відділу
Примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції в Одеській області ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
29.09.2014 року ВП № 44885291 неправомірною;

Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
29.09.2014 року ВП № 44885291;

Зобов’язати головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції ОСОБА_2 відкрити
виконавче провадження за ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси
від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про
забезпечення доказів.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Апеляційного суду
Одеської області через Приморський
районний суд м. Одеси протягом п'яти
днів з дня проголошення ухвали, а
особою яка була відсутня при
проголошенні ухвали протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

17.11.2014