Ухвала

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна
В.М., Попович О.В.,

Ступак О.В., Штелик
С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Департаменту
соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації до ОСОБА_3, треті особи:
управління Державної автомобільної
інспекції Міністерства внутрішніх
справ України у Черкаській області,
Черкаська митниця Міністерства
доходів і зборів України, про
повернення та вилучення предмета
гуманітарної допомоги; за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Департаменту
соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації про визнання права
власності та зобов'язання вчинити дії,
за касаційною скаргою Департаменту
соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації на рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
11 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Черкаської області від 02 липня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Департамент
соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації (далі - Департамент СЗН
Черкаської ОДА) звернувся до суду з
указаним позовом, у якому просив
вилучити у ОСОБА_3 автомобіль марки
«Форд», 1998 року випуску, митною
вартістю 31 334 грн 96 коп. та передати
позивачу указаний автомобіль.

Не погоджуючись із позовом
Департаменту СЗН Черкаської ОДА, у
січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду
із зустрічним позовом, у якому просив
зобов'язати Департамент СЗН Черкаської
ОДА видати довідку-рахунок за формою,
затвердженою Міністерством праці та
соціальної політики України, та надати
реквізити для перерахування коштів за
викуп транспортного засобу.

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 11 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 02 липня 2014 року, в задоволенні обох
позовів відмовлено.

У касаційній скарзі Департамент СЗН
Черкаської ОДА просить скасувати
судові рішення судів першої й
апеляційної інстанцій, вирішити спір
за його позовом по суті заявлених
позовних вимог, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права. У решті судові рішення не
оскаржуються.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України встановлено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Судами установлено, що у 2004 році
інвалід ОСОБА_4 отримав спірний
автомобіль як гуманітарну допомогу,
таким чином користувався ним менше 10
років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 інвалід ОСОБА_4 помер.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суди правильно
встановили, що на правовідносини, які
виникли між сторонами у справі,
поширюється дія Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року № 999
(далі - Порядок), чинного на час смерті,
ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда ОСОБА_4

Відповідно до абз. 7 п. 41 Порядку у
редакції, чинній на час смерті
інваліда, автомобіль, отриманий
інвалідом як гуманітарна допомога,
після його смерті повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту і здається
підприємству, що здійснює заготівлю та
переробку металобрухту, або видається
в порядку черговості інваліду, який
перебуває на обліку.

Згідно з п. 16 Порядку у редакції, чинній
на час смерті інваліда, іншому члену
сім'ї померлого інваліда, який проживає
та зареєстрований за місцем
проживання і реєстрації інваліда,
автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, залишається у разі
сплати ним до спеціального фонду
державного бюджету на спеціальні
реєстраційні рахунки відділень
Фонду соціального захисту інвалідів,
відкриті в органах Державного

казначейства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та

Севастополі, а членом сім'ї померлого
інваліда внаслідок трудового

каліцтва - на рахунки відповідних
управлінь виконавчої дирекції

вартості одержаного автомобіля з
урахуванням ступеня його зношення

та суми, сплаченої за нього інвалідом.

08 жовтня 2012 року син померлого інваліда
- відповідач у справі ОСОБА_3 звернувся
до начальника Управління праці та
соціального захисту населення
Черкаської районної державної
адміністрації із заявою про надання
йому дозволу на пероформлення
автомобіля на нього як члена сім'ї
померлого, яка на час розгляду справи
не розглянута.

Відмовляючи в задоволенні позову
Департаменту СЗН Черкаської ОДА, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що указаний позов є передчасним,
так як відповідачу ОСОБА_3,
який звернувся із заявою щодо
вирішення питання про переоформлення
на своє ім'я спірного автомобіля після
смерті свого батька - інваліда, не було
відмовлено уповноваженим органом у
передачі автомобіля у власність.

При цьому суд правильно виходив з того,
що встановлений чинним на момент
звернення позивача до суду Порядком
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 19
липня 2006 року № 999, шестимісячний строк
з дня смерті інваліда для сплати
податків і зборів спадкоємцем
померлого, який проживав разом з
померлим, для переоформлення
автомобіля, отриманого як гуманітарна
допомога, в свою власність не
поширюється на правовідносини, які
виникли між сторонами у справі, і
відповідач ОСОБА_3 не позбавлений
можливості реалізувати своє право на
переоформлення автомобіля, отриманого
померлим інвалідом, у свою власність,
сплативши передбачені законом митні
податки і збори, поза межами
шестимісячного строку з дня смерті
інваліда.

Залишаючи рішення суду першої
інстанції без змін, апеляційний суд
обґрунтовано підтримав висновки суду
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення в цій справі, суд
повно та всебічно дослідив наявні у
справі докази, правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормою матеріального права, яка
підлягає застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
ст. ст. 213-214 ЦПК України,
підстави для скасування рішення
відсутні, а наведені в касаційній
скарзі доводи висновків судів не
спростовують, зводяться до переоцінки
доказів.

Вищенаведене дає підстави для висновку
про те, що касаційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвалені у справі судові
рішення - залишенню без змін, з підстав,
передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Департаменту
соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 11 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 02 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.М. Коротун

О.В. Попович

О.В. Ступак

С.П. Штелик