Справа № 522/9067/14-ц
Провадження № 2/522/6179/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
неправомірними дій та усунення
перешкод у користуванні приватною
власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до ОСОБА_3 та просять визнати
неправомірними дії відповідача щодо
ненадання згоди на проведення
реконструкції їх квартири АДРЕСА_1
усунути перешкоди в користуванні
вищевказаною квартирою шляхом
ненадання згоди на здійснення такої
реконструкції.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1 З
метою поліпшення своїх житлових умов
вони вирішили здійснити реконструкцію
вищевказаної квартири, не порушуючи
при цьому прав сусідів, які мешкають в
даному будинку. Однак, ОСОБА_3, як
власник поряд розташованої будівлі -
цеху картонно-клеєної тари 410, 5 кв. м., за
адресою: АДРЕСА_1, безпідставно не надає
позивачам згоди на здійснення
реконструкції квартири, що є
порушенням їх права власності згідно
ст. 319 ЦК України.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
у судовому засіданні підтримав позовні
вимоги у повному обсязі та просив їх
задовольнити, надав пояснення
аналогічні обставинам викладеним в
позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 та вказала, що 08 квітня 2014 року
Приморським районним судом м. Одеси
було винесено рішення, яким було
задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та
позовні вимоги Одеської міської ради:
скасовано свідоцтво про право
власності на реконструйовану квартиру
АДРЕСА_1, виданого Виконавчим комітетом
Одеської міської ради від 28 грудня 2012
року серії САЕ 797918 на ім'я ОСОБА_1,
ОСОБА_2, а також зобов'язано ОСОБА_1
власними силами та за рахунок власних
коштів привести у відповідність до
технічної документації вищевказану
квартиру. Тому дійсні позовні вимоги є
безпідставними.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 31 травня 2012 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно договору
купівлі-продажу серії ВРС №895809
придбали у власність по ? частині
квартири АДРЕСА_1 загальною площею - 38, 1
кв. м., в тому числі житловою площею - 18, 0
кв. м.

05 червня 2012 року КП «ОМБТІ та РОН» м.
Одеси зареєструвало за реєстраційним
номером 36768933 договір купівлі-продажу
від 31 травня 2012 року, та зареєструвало
за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 1/2 частині кв.
АДРЕСА_1

24 грудня 1999 р. ОСОБА_3 набув право
власності на цех картонно-клеєної тари
410, 5 кв. м., розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі-продажу №927/99. Вказаний договір
купівлі-продажу був зареєстрований КП
«ОГБТІ та РОН» м. Одеса 24 грудня 1999 року
і занесено в реєстрову книгу за №-8
неж.-стр. 73-р. №-831.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 15 вересня 2006 року, яке набуло
чинності, був визнаний недійсним
договір купівлі-продажу цеху
картонно-клеєної тари 410, 5 кв. м.,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, від 30
травня 2005 року, укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, зобов'язано ОСОБА_6 повернути
ОСОБА_3 вищевказаний цех
картонно-клеєної тари. Зі змісту
вищевказаного рішення вбачається, що
вищевказаний цех картонно-клеєної тари
належить ОСОБА_3

Також судом встановлено, що 05 жовтня 2012
року Інспекція ДАБК в Одеській області
зареєструвало і видало ОСОБА_4 і ОСОБА_2
«Декларацію про початок виконання
будівельних робіт» вищевказаної
квартири АДРЕСА_1 за №-ОД 1. 26
жовтня 2012 року Інспекція ДАБК в
Одеській області зареєструвало і
видало ОСОБА_4 і ОСОБА_2 «Декларацію про
готовність об'єкту до експлуатації» №
ОД 6.

На підставі зазначених декларацій
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради видане свідоцтво про право
власності на реконструйовану квартиру
від 28 грудня 2012 року. серії САЕ 797918 на
ім'я ОСОБА_4 і ОСОБА_2, яке було
зареєстроване належним чином.

22 листопада 2013 року постановою
Одеського окружного адміністративного
суду за позовом ОСОБА_3 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області було
скасовано «Декларацію про початок
виконання будівельних робіт» від 05
жовтня 2012 року, № ОД 1 та
«Декларацію про готовність об'єкту до
експлуатації» № ОД 6 від 26 жовтня
2012 року, квартири АДРЕСА_1. Ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року, вищевказану постанову було
залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Проте як встановлено судом, та
підтверджується предпроектною
пропозицією (містобудівний розрахунок)
на квартиру АДРЕСА_1, розробленого у
липні місяці 2012 року, площа забудови
об'єкта до реконструкції складає 44, 50
кв. м., а після реконструкції - 49, 98 кв. м.

Отже, через зміни зовнішньої
конфігурації квартири, що
реконструюється, порівняно із тією, що
існувала раніше, забудовник повинен
був отримати у встановленому порядку
містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки,
враховуючи, що за цією адресою
розташований цех картонно-клеєної
тари, що належить позивачу ОСОБА_3
відповідно до рішення Київського
районного суду м. Одеси від 15 вересня 2006
року та витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно №12909324 від
15 грудня 2006 року.

Так, у судовому засіданні доведено, що
площа забудови квартири АДРЕСА_1 до
реконструкції складала 44, 50 кв. м., а
після реконструкції - 49, 98 кв. м., до
реконструкції зазначена квартира була
одноповерховою з висотою стель 2, 7 м., а
після реконструкції стала
двоповерховою з висотою стель першого
поверху 2, 67 м., а другого поверху 2, 68 м.
та з урахуванням криши висота по краю
покрівлі стала 7, 3 м.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через
зміни зовнішньої конфігурації
квартири АДРЕСА_1 порівняно із тою, що
існувала раніше, повинні були отримати,
перш за все, містобудівні умови та
обмеження забудови.

Усі зазначені норми були порушені
позивачами при проведенні
реконструкції належної їм квартири,
крім того, згодом підстави отримання
правовстановчого документа було
скасовано відповідними органами.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
визначені підстави, за якими
будівництво (реконструкція) житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна визнається
самочинним, а саме: якщо вони збудовані
або будуються на земельній ділянці, що
не була відведена для цієї мети або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил,
суд, за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

На даний час позивачі не мають
документів, що встановлюють право
власності на квартиру АДРЕСА_1

У той же час, рішенням Приморського
районного суду м. Одеси було задоволено
позовні вимоги ОСОБА_3 та позовні
вимоги Одеської міської ради:
скасовано свідоцтво про право
власності на реконструйовану квартиру
АДРЕСА_1, виданого Виконавчим комітетом
Одеської міської ради від 28 грудня 2012
року серії САЕ 797918 на ім'я ОСОБА_1,
ОСОБА_2, а також зобов'язано ОСОБА_1
власними силами та за рахунок власних
коштів привести у відповідність до
технічної документації вищевказану
квартиру.

У зв'язку з вищевикладеними
обставинами, суд вважає безпідставними
посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ст. ст. 319,
391 ЦК України та вимоги щодо визнання
неправомірними дії відповідача щодо
ненадання згоди на проведення
реконструкції їх квартири АДРЕСА_1 та
усунення перешкод в користуванні
вищевказаною квартирою шляхом
ненадання згоди на здійснення такої
реконструкції.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру.

Виходячи з вищевикладеного, повно та
всебічно дослідивши матеріали
цивільної справи, вислухавши думки
сторін, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 319, 376, 391 ЦК України, ст.
ст. 3, 4, 5, 6, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
неправомірними дій та усунення
перешкод у користуванні приватною
власністю, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Приморський
районний суд м. Одеси протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Ю.Б. Свячена