АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И[1]

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Панченка М.М.,
Вербової І.М.,

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши апеляційні скарги
представника Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен банк «Аваль» -
Савінова Ігоря Володимировича та
ОСОБА_3

на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 21 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк «Аваль» в особі
київської регіональної дирекції
«Райффайзен банк «Аваль», Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві, приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання недійсним свідоцтва
посвідченого приватним нотаріусом,
визнання недійсною постанови про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення заборгованості, визнання
недійсним акту державного виконавця,
скасування державної реєстрації права
власності, -

В С Т А Н О В И
Л А:

В квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк «Аваль» в особі київської
регіональної дирекції «Райффайзен
банк «Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен
банк «Аваль», Банк), Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві (далі - ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві), приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання недійсним
свідоцтва посвідченого приватним
нотаріусом, визнання недійсною
постанови про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення заборгованості,
визнання недійсним акту державного
виконавця, скасування державної
реєстрації права власності.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
процедура передачі майна стягувача в
рахунок погашення боргу у власність
Банку здійснена з порушенням порядку
проведення прилюдних торгів,
визначених Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27.10.1999 № 68/5 та
Закону України «Про виконавче
провадження».

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 21 серпня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво,
посвідчене 27 червня 2012 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстроване в реєстрі за № 5167.
Визнано недійсною постанову про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу ВП № 29081938 від 23 травня
2012 року, що видана
ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві. В
інші частині в задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ПАТ «Райффайзен Банк
«Аваль» звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій зазначив, що
рішення суду в частині задоволення
позовних вимог є незаконним та
необґрунтованим, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без повного
з'ясування обставин справи. Судом
застосовано норму матеріального права,
яка не підлягала застосуванню.
Застосувавши положення ст. 49 Закону
України «Про іпотеку» (зі змінами від
22.09.2011), судом не враховано п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг»,
яким внесено зміни у ст. 49 Закону
України «Про іпотеку». Вказав, що у
вказаному пункті законодавець
передбачив, що дія цього Закону не
поширюється на кредитні договори
укладені до набрання ним чинності.

Посилаючись на те, що Договір іпотеки
укладено між сторонами 09.10.2008, вказував
на те, що процедура передачі об'єкта
нерухомості у власність Банку
здійснена з дотриманням чинного
законодавства, просив рішення
Святошинського районного суду м.
Києва від 21 серпня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволені позову в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог, позивач також звернувся до суду
з апеляційною скаргою. Зазначив, що
рішення в цій частині є незаконним та
необґрунтованим, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без повного
з'ясування обставин справи. Судом не
враховано, що постанова про передачу
майна стягувачу та акт про передачу
майна стягувачу є взаємопов'язаними
документами. Посилаючись на те, що
судом неправомірно відмовлено у
визнані недійсним Акту про передачу
майна стягувачу та скасуванні
державної реєстрації права власності
за Банком, просив рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 21 серпня 2014 року в частині відмови у
задоволені позову скасувати та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Представник позивача - ОСОБА_5 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 підтримала та просила
задовольнити з підстав наведених в ній.
В задоволенні
апеляційної скарги ПАТ «Райффайзен
банк «Аваль» просила відмовити.

Представник відповідача ПАТ
«Райффайзен банк «Аваль» - Котляренко
С.В. в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримала та просила
задовольнити з підстав наведених в ній,
проти задоволення апеляційної скарги
ОСОБА_3 заперечувала.

Приватний нотаріус ОСОБА_4, належним
чином повідомлена про час та місце
судового розгляду, в судове засідання
не з'явилася. Надіслала письмові
пояснення, в яких посилаючись на те, що
під час вчинення нотаріальних дій нею
було дотримано всі вимоги, встановлені
Законом України «Про нотаріат» та
Порядком вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, зокрема свідоцтво
видано на підставі Акта державного
виконавця, складеного та затвердженого
у встановленому законом порядку,
оригінали якого були надані нотаріусу
при вчинені нотаріальних дій, просила
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову. Справу просила розглянути у її
відсутність.

Відповідач - ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві, належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, в
судове засідання свого представника не
направив, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
відповідачів: приватного нотаріуса
ОСОБА_4 та ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, осіб, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши доводи
апеляційних скарг, законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» підлягає
задоволенню, а в задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_3 слід
відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 30.11.2010 позов ПАТ «Райффайзен Банк
«Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
звернення стягнення на предмет іпотеки
і розірвання кредитного договору
задоволено частково. Розірвано
кредитний договір № 4, укладений
між сторонами, стягнуто з ОСОБА_3 на
користь Банку суму боргу в розмірі
1014290,41 грн.

З рішення суду вбачається, що в
задоволенні позовних вимог про
звернення стягнення на предмет іпотеки
позивачу відмовлено з тих підстав, що
Банком одночасно заявлено вимоги про
стягнення заборгованості та звернення
стягнення на предмет іпотеки, що у разі
задоволення позовних вимог в повному
обсязі призведе до подвійного
стягнення.

На виконання рішення суду було видано
виконавчий лист на підставі якого
05.11.2011 ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві за заявою Банку відкрито
виконавче провадження по стягненню
заборгованості з ОСОБА_3

В ході проведення виконавчих дій по
виконавчому провадженню ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві
арештовано та передано на реалізацію
майно боржника, а саме: квартиру
АДРЕСА_1

Перші торги з примусової реалізації
квартири ОСОБА_3 призначені на 23.03.2012 за
стартовою ціною 733 879,00 грн. не
відбулися.

09.04.2012 ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві перед другими торгами проведено
переоцінку вартості квартири ОСОБА_3 на
20%, вартість якої після переоцінки
склала 587 103,20 грн.

27.04.2012 другі торги з примусової
реалізації квартири ОСОБА_3 за
стартовою ціною 587 103,20 грн. також не
відбулися.

Згідно з повідомленнями ПП «Нива -В.Ш.»
№ 4732/03-31 від 05.04.2012 та № 4379/0331
від 03.05.3012 прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна не
відбулися у зв'язку з відсутністю
покупців.

15.05.2012 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
звернулося до ВДВС Святошинського РУЮ
у м. Києві з заявою про бажання залишити
за собою нереалізоване майно.

26.05.2012 державним виконавцем ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві Козиревою
Т.І.винесено постанову, яку затверджено
начальником відділу, про передачу
майна стягувачу - ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в рахунок погашення боргу
ОСОБА_3 перед Банком. За фактом такої
передачі державним виконавцем
складено Акт.

Судова колегія відхиляє доводи
апеляційної скарги ОСОБА_3, щодо
незаконності рішення суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про визнання недійсним Акту державного
виконавця про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу, оскільки
вирішення спору в цій частині
проведено судом з дотриманням вимог
процесуального законодавства щодо
всебічності й повноти з'ясування
дійсних обставин справи, прав та
обов'язків сторін в даних
правовідносинах, належної правової
оцінки наданих сторонами в справі
доказів та відповідних норм
матеріального права.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» щодо незаконності рішення суду
в частині задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
визнання недійсним свідоцтва,
посвідченого 27 червня 2012 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та визнання недійсною постанови про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу за ВП № 29081938 від 23
травня 2012 року, що видана ДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві, суд
першої інстанції керувався тим, що в
ході виконавчих дій було порушено
порядок передачі майна стягувачу.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно положень ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону
рішення суду першої інстанції, в
частині задоволення позовних вимог не
відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника.

Згідно ч. 1 ст. 52 цього Закону звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Частиною 1 статті 62 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
реалізація арештованого майна,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Суд першої інстанції вважав
безпідставним посилання державного
виконавця в постанові про передачу
майна стягувачу в рахунок погашення
боргу на статтю 49 Закону України «Про
іпотеку».

Проте такий висновок суду є
необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк
на підставі договору від 09.10.2008 є
іпотекодержателем майна переданого на
реалізацію з прилюдних торгів.

Судом встановлено та підтверджується
письмовими доказами наявними у справі,
що прилюдні торги не відбулися.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
іпотеку» протягом десяти днів з дня
оголошення прилюдних торгів такими, що
не відбулися, іпотекодержателі та інші
кредитори боржника відповідно до
пріоритету їх зареєстрованих вимог
мають право придбати предмет іпотеки
за початковою ціною шляхом заліку
своїх забезпечених вимог в рахунок
ціни майна.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», надавши
ВДВС відповідну заяву, заявив про
бажання залишити за собою
нереалізоване на прилюдних торгах
нерухоме майно - однокімнатну квартиру
за адресою: АДРЕСА_1 за початковою
ціною.

Статтею 49 Закону України «Про іпотеку»
(в редакції, що діяла на час проведення
прилюдних торгів) передбачалось, що у
разі якщо стягувач виявив бажання
залишити за собою нереалізоване майно,
придбання предмета іпотеки
іпотекодержателем оформлюється
протоколом і актом про реалізацію
предмета іпотеки у порядку,
встановленому статтею 47 цього Закону, а
нотаріус на підставі такого акта видає
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів, якщо прилюдні торги
не відбулися.

Главою 13 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженим
наказом Міністерства юстиції від 22
лютого 2012 року, регулюється порядок
видачі свідоцтв про придбання майна з
прилюдних торгів, якщо вони не
відбулись.

Згідно глави 13 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
якщо прилюдні торги (аукціон) оголошено
такими, що не відбулися, нотаріус видає
відповідне свідоцтво про передачу
майна стягувачеві в рахунок погашення
боргу на підставі складеного та
затвердженого в установленому порядку
акта із зазначенням того, що прилюдні
торги (аукціон) не відбулися.

27 червня 2012 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 було посвідчено та
видано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
свідоцтво на право власності на
квартиру АДРЕСА_1

З свідоцтва про право власності
вбачається, що воно було видане на
підставі Акта про передачу майна
стягувачу, затвердженого В.о.
начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві від 23.05.2012.

Під час вчинення нотаріальних дій
нотаріусом дотримано всі вимоги,
встановлені Законом України «Про
нотаріат» та Порядоком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
зокрема свідоцтво видано на підставі
Акта державного виконавця, складеного
та затвердженого у встановленому
законом порядку, оригінали яких були
надані нотаріусу при вчинені
нотаріальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги ПАТ «Райффайзен банк «Аваль»
щодо відсутні правові підстав для
задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319, 325, 327
ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк «Аваль» - Савінова
Ігоря Володимировича, - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 21 серпня 2014 року в частині
задоволення позову скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту:

«У задоволені позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк «Аваль» в особі
київської регіональної дирекції
«Райффайзен банк «Аваль», відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві, приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання недійсним свідоцтва
посвідченого приватним нотаріусом,
визнання недійсною постанови про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення заборгованості - відмовити.»

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/6680/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12206/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Мазур І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.