Справа № 415/1647/14-ц
Провадження № 2/415/935/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

при секретарі - Мягкій І.В.,

за участю прокурорів - Кім Р.В., Чернишова К.А.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Гончарової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Відділ у справах дітей Лисичанської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне. Вона є опікуном малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 05.03.2013 року № 83. Його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які були позбавлені волі та відбували покарання. 27.12.2013 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнена від відбування покарання. Відповідач повернулась додому, але дитину до себе не забрала, утриманням та вихованням вона не займається. Дитина ОСОБА_5 мешкає разом з позивачем, знаходиться у неї на утриманні. В цей час позивач працює в м. Харкові. З онуком мешкають в орендованій квартирі, яка має всі умови для проживання дитини. Онук навчається в Харківській загальноосвітній школі № 103 в 4 класі. Комісією Харківської загальноосвітньої школи № 103 було проведено обстеження матеріально-побутових умов квартири, у якій вона з онуком мешкає. На підставі обстеження було складено акт, яким встановлено, що матеріально - побутові умови квартири відповідають потребам онука, та знаходяться на доброму рівні. 20.04 2014 року відповідач дала пояснення начальнику служби у справах дітей Лисичанської міської ради, про те, що в неї не має постійного місця проживання, роботи. Вона не готова забрати дитину від опікуна, утримувати та виховувати її. Вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_5. З педагогічної характеристики онука вбачається, що його вихованням відповідач не займається.

У зв'язку з вищенаведеним вона звернулася з даною позовною заявою до суду, у якій просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з тим, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Також просила суд стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в суд не повідомила, клопотання про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, факти, викладені у позовній заяві підтвердила, просила суд позов задовольнити у повному обсязі та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Також просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, просила справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнала, про що надала суду письмову заяву.

В судовому засіданні прокурори Кім Р.В. та Чернишов К.А. проти задоволення позовних вимог не заперечували та просили суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини.

В судовому засіданні представник третьої особи - Відділу у справах дітей Лисичанської міської ради - Гончарова Н.М. проти задоволення позову не заперечувала.

Вислухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 17 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5, про що зроблено відповідний запис № 446. Батьком дитини записаний ОСОБА_6, матір'ю дитини записана ОСОБА_4 (а.с.8).

Згідно з рішення Виконавчого комітету Лисичанської міської ради № 83 від 05 березня 2013 року, ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Назначено опікуном гр. ОСОБА_3, 1953 року народження, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 на малолітнім онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до повернення батьків з місць позбавлення волі: матері ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.9).

Згідно з довідкою Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 103 № 73 від 27 березня 2014 року вбачається, що ОСОБА_5 навчається в 4-Б класі ХЗОШ № 103 Московського в місті Харкові району (а.с.16).

Згідно з характеристикою ОСОБА_5, учня 4-Б класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 103 вбачається, що за час навчання дитини в школі його вихованням і матеріальним забезпеченням займалась бабуся та батько, до позбавлення волі. Мати ОСОБА_5, жодного разу не відвідувала школу, не цікавилась здоров'ям дитини, її успіхами (а.с.10).

Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов учня 4-Б класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 103 ОСОБА_5, яким встановлено, що ОСОБА_5 мешкає разом з бабусею на орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_3. Матеріально - побутові умови квартири відповідають потребам дитини, та знаходяться на доброму рівні (а.с.11).

Як вбачається з довідки голови вуличного комітету, яка видана ОСОБА_3, 1953 року народження, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 про те, що вона проживає за вищезазначеною адресою разом з своїм онуком ОСОБА_5, 2004 року народження (а.с.12).

Згідно з довідкою про звільнення серії ЛУГ № 018199, ОСОБА_4, яка була засуджена 04.10.2010 року Лисичанським міським судом Луганської області по ст. 121 ч. 1 КК України к 5 рокам позбавлення волі, умовно-достроково звільнена з Червонопартизанської ВК № 68 і прямує до місця проживання АДРЕСА_4 (а.с.13).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4, які вона надала начальнику служби у справах дітей Лисичанської міської ради 20.02.2014 року, вона є матір'ю ОСОБА_5, який с вересня 2010 року постійно мешкає з бабусею ОСОБА_3 в м. Харкові та навчається в Харківській школі № 103. 27.12.2013 року вона звільнена з місць позбавлення волі. На теперішній час постійного місця проживання та коштів не має. Вона не готова забрати дитину від опікуна, утримувати та виховувати його. Вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.14).

Згідно з висновком про позбавлення батьківських прав органа опіки та піклування Лисичанської міської ради № 1962/01-16 від 13.06.2014 року, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.38-39).

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю ухилилися від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини підлягає задоволенню. Так суд вважає за доцільне стягнути аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 39 від 28.03.2014 року про сплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-210, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 150, 164-166, 180-183, 191, 193 СК України, п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 18 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 5, 6 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Відділ у справах дітей Лисичанської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Лисичанська Луганської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4, та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок .

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмір 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок за такими реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, код ОКПО отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, рахунок 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу Лисичанський міський суд Луганської області, .

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України, копію рішення суду, після набрання законної сили, надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА