Дата документу 03.02.2014
ЄУ № 420/1648/13-ц
Провадження №2/420/84/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Тарасова Д.С.

при секретарі Виходцевій А.Л.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в смт.Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 03.05.2006 року Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №01. В обґрунтування своїх вимог зазначивши, що з відповідачем сумісно не проживають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що з відповідачем в психологічному плані вони не сумісні, тому між ними виникали сварки та скандали, які призвели до того, що спільне життя стало неможливим. Від шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем. Спір про майно подружжя відсутній. Подальше подружнє життя суперечить його інтересам, тому, він був змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу, просить залишити за нею прізвище «Пречисла».

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії I-ЕД №028176, виданого 03 травня 2006 року Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЕД №043186, виданим 04.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області.

Відповідач ОСОБА_3 (до шлюбу Стародуб) ОСОБА_4 після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище Пречисла.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач з позовними вимогами згодна, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у чинність ст.112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

У чинність ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 223, 224-233, ч. 8 ст. 235 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 115 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 травня 2006 року Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №01.

Рішення після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: