Провадження № 2/127/5898/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.10.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, за участю третьої особи без
самостійних вимог щодо предмету спору -
Першої Вінницької державної
нотаріальної контори про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідачки ОСОБА_3 за
участю третьої особи без самостійних
вимог щодо предмету спору - Першої
Вінницької державної нотаріальної
контори про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,
мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці помер батько
позивачки ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилась спадщина
на спадкове майно, яке складається з 1/2
частки квартири АДРЕСА_1, яка належала
померлому на підставі свідоцтва на
право власності на житло, виданого
виконавчим комітетом Вінницької
міської ради 29.10.1998 року.

Позивачка фактично являється єдиним
спадкоємцем за законом після смерті
батька, оскільки інший спадкоємець за
законом дружина померлого, яка
являється матір'ю позивачки -
відповідачка по справі відмовилась від
спадщини на її користь. Однак,
позивачка в шестимісячний строк з дня
смерті спадкодавця із заявою про
прийняття спадщини в нотаріальну
контору не звернулась у зв'язку з
юридичною необізнаністю та тяжким
потрясінням після смерті батька. Окрім
того, позивачка являється інвалідом
ІІІ групи, певний час хворіла та
навчалась, а тому вищезазначені
обставини стали підставою для пропуску
встановленого строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Тому, з метою захисту свого права на
спадкове майно після смерті батька,
позивачка звернулась до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник за довіреністю
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили суд останні
задовольнити з підстав, зазначених у
позові.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги
визнала та не заперечувала проти
задоволення останніх.

Представник третьої особи без
самостійних вимог щодо предмету спору -
Першої Вінницької державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 до
судового засідання не з'явилась, однак
від останньої надійшла письмова заява
про розгляд справи у її відсутність,
покладається на розсуд суду при
вирішенні даного спору.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право
заявляти клопотання про розгляд справи
у її відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно
та повно з'ясувавши обставини справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, давши їм
оцінку у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Вінниці помер батько позивачки ОСОБА_4,
згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4
серії НОМЕР_2, виданого В ДРАЦС
Вінницького МУЮ Вінницької області
19.03.2012 року (а.с.7) та свідоцтва про
народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1,
виданого міським відділом ЗАГС м.
Вінниці 14.03.1991 року (а.с.6).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

А тому, після його смерті відкрилась
спадщина на спадкове майно, яке
складається з 1/2 частки квартири
АДРЕСА_1, яка належала померлому на
праві спільної сумісної власності з
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва на право
власності на житло, виданого
виконавчим комітетом Вінницької
міської ради 29.10.1998 року та право
власності на яку було зареєстровано за
померлим КП «ВООБТІ» 19.11.1998 року, про що
було зроблено запис в реєстрову книгу
№406 за реєстр.№1490/36449 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку,
встановлено статтею 1270 цього Кодексу,
не подав заяву про прийняття спадщини,
він вважається таким, що не прийняв її
(ч.1 ст.1272 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування» вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з пояснень сторін в
судовому засіданні позивачка в
шестимісячний строк з дня смерті
спадкодавця із заявою про прийняття
спадщини в нотаріальну контору не
звернулась у зв'язку з юридичною
необізнаністю та тяжким потрясінням
після смерті батька. Окрім того,
позивачка являється інвалідом ІІІ
групи, певний час хворіла та навчалась,
а тому вищезазначені обставини стали
підставою для пропуску встановленого
строку.

Однак, з даними твердженнями сторін суд
не погоджується, оскільки позивачкою
та її представником не надано суду
належних та допустимих доказів того, що
позивачка дійсно за станом здоров'я чи
у зв'язку з іншими істотними труднощами
не мала можливості звернутись до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Так, згідно посвідчення серії НОМЕР_3,
виданого Шаргородським Управлінням
праці та соціального захисту населення
Вінницької області 30.09.2009 року
позивачка являється інвалідом ІІІ
групи (а.с.14), згідно виписки з медичної
карти стаціонарного хворого
Шаргородської центральної районної
лікарні з 08.06.2012 року по 16.06.2012 року
позивачка знаходилась на
стаціонарному лікуванні (а.с.37).

Однак, вищенаведені докази як на
підставу про задоволення позову не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки не вказують на такий стан
здоров'я позивачки, який
унеможливлював подачу заяви про
прийняття спадщини, оскільки ІІІ група
інвалідності, інвалідом якої являється
позивачка, є робочою групою, окрім того
остання їй встановлена з дитинства, а
саме з вересня 2009 року, тобто задовго до
відкриття спадщини після смерті
батька. Окрім того, позивачка протягом
шестимісячного строку після відкриття
спадщини перебувала на стаціонарному
лікуванні лише один раз тривалістю 6
календарних днів у червні 2012 року.

Крім того, твердження позивачки, що
вона навчалась у вищому навчальному
закладі, а відтак не мала можливості
вчасно звернутись із заявою про
прийняття спадщини, спростовуються
довідкою Європейського університету
№1790 від 01.10.2014 року, відповідно до
змісту якої позивачка навчалась за
заочною, а не денною формою навчання у
Європейському університеті за
напрямом підготовки «Фінанси і кредит»
з 01.09.2009 року по 21.02.2014 року, а відтак
була не позбавлена можливості
здійснити такі дії.

До того ж, суд звертає увагу, що заява
про прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини особисто. Зі змісту
п.3.5 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року № 296/5 письмову
заяву про прийняття спадщини та
відмову від неї може бути надіслано
поштою.

Також, слід відзначити, що судом не
можуть бути визнані поважними такі
причини пропуску строку для подання
заяви про прийняття спадщини як
юридична необізнаність позивача щодо
строку та порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
про що й зазначив Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
своєму узагальненні «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року.

Тому, суд, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні, а тому не підлягають до
задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 року №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
ст.ст.1220, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
60, 158, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
за участю третьої особи без
самостійних вимог щодо предмету спору -
Першої Вінницької державної
нотаріальної контори про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: