Справа № 585/2464/14-ц
Номер провадження 2/585/798/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської
області в складі:

головуючої - судді
Очиргораєвої О.М.,

при секретарі - Рибніній
Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ромни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення безпідставно
отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ :

10 липня 2014 року
позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом, вимоги якого
мотивувала тим, що з 15 листопада 2011 року
вона є представником за довіреністю
ОСОБА_3 з питань оформлення спадкових
прав на належну ОСОБА_3 частку
спадкового майна, що залишилося після
смерті її батька. 22 квітня 2014 року вона
від імені її довірительниці уклала з
ОСОБА_2 усний договір про надання
послуг з грошової оцінки нерухомого
майна, висновок якої необхідний для
продажу спадкового житлового будинку
по АДРЕСА_1, Роменського району,
Сумської області. Цього ж дня вона
сплатила відповідачу за надання
названої послуги грошові кошти в сумі 3
000 грн. з умовами договору про те, що
названий висновок буде виконано через
три дні. Але відповідач взяті на себе
зобов'язання в триденний строк не
виконав, пояснюючи, що в
правовстановлюючих документах є
помилка, яка є причиною затримки дачі
висновку з грошової оцінки майна.
Позивачка в свою чергу звернулася до
відповідача про повернення їх коштів,
які вона сплатила на виконання
договору, оскільки відповідачем
порушені його умови. Висновок з оцінки
нерухомості вона отримала від іншого
експерта і тому послуг ОСОБА_2 вона вже
не потребує. Зважаючи на те, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання, висновку про грошову
оцінку майна він їй не надав, тому і
кошти, які він отримав від позивачки, є
безпідставно набутими і він
зобов'язаний їх повернути. Добровільно
відповідач повертати кошти
відмовляється, що змусило ОСОБА_1
звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому
засіданні представник позивачки
ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в
повному обсязі. Підтвердила обставини,
вказані в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2 в судове засідання повторно не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи.

Заслухавши пояснення представника
позивачки та дослідивши матеріали
цивільної справи, суд прийшов висновку,
що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за
довіреністю від 20.11.2011 року,
посвідченою приватним нотаріусом
Роменського районного нотаріального
округу Сумської області ОСОБА_5,
уповноважена бути представником
ОСОБА_3 з питань оформлення спадкових
прав останньої (а.с. 5).

З позову та пояснень представника
позивачки в судовому засіданні стало
відомо, що ОСОБА_1 22 квітня 2014 року
уклала з ОСОБА_2 усний договір про
надання послуг з визначення грошової
оцінки спадкового нерухомого майна,
яке власник майна ОСОБА_3 мала намір в
подальшому продати. Строк виконання
договору був встановлений в три дні.
Тобто, ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання
надати звіт з оцінки нерухомого майна
позивачці протягом трьох днів,
отримавши від ОСОБА_1 за надання послуг
3000 грн., про що видав їй товарний чек № 31
від 22.04.2014 року з печаткою ФОП ОСОБА_6
(а.с. 6). Такого звіту у вказаний термін
відповідач не надав, чим порушив
договірні зобов'язання. Підстава в
отриманні від ОСОБА_2 звіту з оцінки
майна у позивачки відпала, оскільки
його вона вже отримала від іншого
експерта. Отже, як вважає позивачка та
її представник, відповідач
безпідставно отримав кошти від
позивачки, які до даного часу не
повернув і утримує у себе без будь-яких
правових підстав.

3 червня 2014 року позивачка зверталася з
заявою до Роменського МВ УМВС з
проханням розслідувати факт
безпідставного утримання ОСОБА_2 її
грошових коштів в зв'язку з
невиконанням ним договірних умов (а.с.
7).

По результатами перевірки даної заяви
11 червня 2014 року працівниками
Роменського МВ УМВС був зроблений
письмовий висновок про те, що
правовідносини, які склалися між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є цивільно-правовими,
вони мають вирішуватися виключно в
судовому порядку, і на цій підставі
провадження по вказаному зверненню
було припинено (а.с. 8).

Наведені факти свідчать, що
між сторонами виник спір про
стягнення коштів за ненадання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 906 ЦК
України збитки, завдані замовнику
невиконанням або неналежним
виконанням договору про надання
послуг за плату, підлягають
відшкодуванню виконавцем, у разі
наявності його вини, у повному обсязі,
якщо інше не встановлено договором.
Виконавець, який порушив договір про
надання послуг за плату при
здійсненні ним підприємницької
діяльності, відповідає за це порушення,
якщо не доведе, що належне виконання
виявилося неможливим внаслідок
непереборної сили, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої
правової підстави ( безпідставно
набуте майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і
тоді, коли підстава, на якій воно було
набуте, згодом відпала.

Вислухавши пояснення
представника позивача, оцінивши
наявні у справі докази за
внутрішнім переконанням, та зв'язок їх
у сукупності, суд вважає що позов не
обґрунтований і задоволенню не
підлягає, оскільки, всупереч вимог ст.
60 ЦПК України, позивач та його
представник не надали суду належних
і допустимих доказів на підтвердження
того, що відповідач ОСОБА_2 дійсно
укладав з ОСОБА_1 договір про надання
оціночних послуг і отримав від неї за
це 3000 грн.

Так, з наданого у підтвердження
позовних вимог товарного чеку від
22.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_3
сплатила за надання оціночних послуг
кошти в сумі 3000 грн., але про те, що дані
послуги мав надавати саме відповідач
ОСОБА_2 відомостей у товарному чеку
ніяких немає. А навпаки, на печаті, якою
завірений даний чек, стоїть прізвище
фізичної особи-підприємця «ОСОБА_6».
Копія візитки відповідача ОСОБА_2 також
не підтверджує наявність у нього
будь-яких зобов'язань стосовно
позивачки ОСОБА_1, а тим більше
отримання він неї грошових коштів,
оскільки візитка носить лише
інформаційних характер про надання
відповідних послуг та реквізити
сторони, якою можуть бути надані такі
послуги (а.с. 6). У висновку від 11.06.2014
року про результати розгляду заяви
ОСОБА_1, на який посилається позивачка,
відсутні пояснення ОСОБА_2 про те, що
він дійсно отримав за послуги від
ОСОБА_1 3000 грн. Інших доказів позивачкою
чи її представником надано не було.

Враховуючи викладене, підстав для
задоволення позову ОСОБА_1 немає.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 14, 60, 209, 212-215, 218, 292,
294, 296 ЦПК України, ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст.
906, ч. 1 ст. 1212 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення безпідставно отриманих
коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Сумської області
через Роменський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: підпис...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
О. М. Очиргораєва