Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2452/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П.

Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 8 серпня 2014
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів.

Зазначала, що донька ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з нею, відповідач
як батько участі в її утриманні не
приймає, незважаючи на те, що має таку
можливість, тому і просила стягнути з
нього на утримання дитини аліменти в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Гайворонського
районного суду від 8 серпня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання дитини ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх
видів його заробітку( прибутків), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи стягнення з 4
серпня 2014 року до досягнення дочкою
повноліття. Також стягнуто з нього в
дохід держави 243 грн. 60 коп. судового
збору. Рішення в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допущено до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду змінити, ухвалити про стягнення з
нього на утримання дитини по 350 грн.
щомісячно. Зазначає, зокрема, що суд
безпідставно послався на доводи
позивачки щодо його стабільного
доходу. Фактично він не має постійного
місця роботи та заробітку, офіційно не
працює, а лише по найму періодично при
наявності роботи, тому не в змозі
сплачувати аліменти у визначеному
судом розмірі.

В частині стягнення судового збору та
негайного виконання рішення суду не
оскаржується.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце розгляду справи, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення, в судове
засідання не з'явилися, позивач просила
розглядати справу без її участі, що
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши за
матеріалами справи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
12 липня 2003 року та є батьками
неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка проживає разом з матір'ю, окремо від
батька (а.с.3,4).

Домовленості між батьками про участь
ОСОБА_3 в утриманні дитини не досягнуто.

Задовольняючи заявлені ОСОБА_2 позовні
вимоги частково, суд першої інстанції
керувався тим, що за встановлених
обставин відповідач зобов'язаний
утримувати свою дитину до досягнення
нею повноліття, і ухвалив про примусове
стягнення аліментів, присудивши їх в
частці від заробітку (прибутків)
відповідача.

Колегія суддів вважає, що
обґрунтування покладеного в основу
рішення висновку щодо обов'язку ОСОБА_3
сплачувати аліменти на користь
позивачки на утримання неповнолітньої
доньки узгоджується з положеннями ст.
180 СК України.

Проте, визначаючи розмір стягнення
аліментів, суд першої інстанції
допустив неправильне застосування
норм матеріального права та висновки
суду в цій частині не відповідають
обставинам справи, що відповідно до п.п
3, 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України є підставою для
зміни рішення суду.

За правилами ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ст.184 СК України та
роз'яснень, викладених у п. 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року №3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Однак суд належним чином не з'ясував
обставини, які відповідно до ч.1.ст. 182 СК
підлягали обов'язковому врахуванню при
визначенні розміру аліментів.

Так матеріалами справи документально
не підтверджено, що відповідач має
постійне місце роботи та отримує
регулярний дохід.

З урахуванням встановленого
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» прожиткового
мінімуму для дітей віком від 6 до 18
років (1 286 грн.), мінімальний розмір
аліментів на дитину відповідного віку
не може бути меншим ніж 385,8 грн.

З огляду на наведене та, виходячи з
гарантованого Конвенцією ООН про права
дитини від 20 листопада 1989 року права
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку; передбаченого ст. 180 СК
обов'язку батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, колегія
суддів вважає доцільним визначити
розмір аліментів, які підлягають
стягненню з працездатного, фізично
здорового відповідача у твердій
грошовій сумі в розмірі 400 грн.
щомісячно.

Будь-яких доказів щодо неспроможності
сплачувати аліменти в такій сумі
відповідач не надав.

При цьому, сторони не позбавлені
права на зміну розміру аліментів за
правилами ч.1 ст.192 СК України.

В решті рішення суду не
оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 8 серпня 2014
року в частині щомісячного розміру
аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця смт.Завалля Гайворонського
району Кіровоградської області на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400
грн. щомісячно, починаючи з 4 серпня 2014
року до досягнення повноліття дитини,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: