Справа №
УХВАЛА

24 січня 2014 року
м.
Бахчисарай

Суддя Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим Готовкіна
Т.С., розглянувши заяву представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2. про забезпечення
позову по цивільній справі №103/5399/13-ц за
позовом ОСОБА_1 до Верхоріченської
сільської ради Бахчисарайського
району АР Крим про витребування майна з
чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
Бахчисарайського районного суду АР
Крим з позовом до Верхоріченської
сільської ради Бахчисарайського
району АР Крим про заборону
відповідачу та його виконавчому
комітету здійснення будь-яких дій
(передачу в оренду, користування і т.і.)
відносно майна та витребування з
незаконного володіння ремонтних
майстерень - ПТО в с.Кудріно з
прилеглими до нього складськими
приміщеннями, під'їзними шляхами,
автомайданчиком, трансформаторною
підстанцією і залізобетонними опорами
освітлення, пожежним резервуаром,
металевою ємкістю.

Ухвалою суду від 15.11.2013р. відкрите
провадження у даній цивільній справі.

24.01.2014р. до суду надійшла заява
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
заборони Верхоріченській сільській
раді та її виконавчому комітету, іншим
особам здійснювати будь-які дії
(передачу в оренду, користування і т.і.)
щодо придбаного ОСОБА_1 з аукціону
майна - ремонтних майстерень - ПТО в
с.Кудріно з прилеглими до нього
складськими приміщеннями, під'їзними
шляхами, автомайданчиком,
трансформаторною підстанцією і
залізобетонними опорами освітлення,
пожежним резервуаром, металевою
ємкістю.

Заява розглянута судом в порядку ч.2
ст.197 ЦПК України та ч.1 ст.153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, подану
заяву, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК
України).

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог і повинні
застосовуватись лише в разі
необхідності.

Види забезпечення позову встановлені
ст.152 ЦПК України, згідно з п.п.1, 2 ч.1 якої
позов, зокрема забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії.

Частиною 3 ст.152 ЦПК України
встановлено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Обґрунтування необхідності
забезпечення позову полягає в
доказуванні обставин, з якими пов'язано
вирішення питання про забезпечення
позову по справі. Зокрема, особа, яка
подала заяву про забезпечення позову
повинна довести адекватність засобу
забезпечення позову.

Оскільки заява про забезпечення позову
розглядається судом без виклику
сторін, тягар доказування покладається
на особу, яка подала заяву про
забезпечення позову. Доказування
повинно здійснюватися за загальними
правилами відповідно до ст.57 ЦПК
України, тобто обов'язковим є подання
доказів наявності фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного заходу забезпечення позову.

В поданій суду заяві про забезпечення
позову представник позивача
посилається на те, що за дорученням
сільської ради невідомі особи
здійснюють демонтаж спірного майна,
використовують останнє на власний
розсуд.

Жодних доказів у підтвердження
наведених обставин суду надано не було,
зокрема вчинення певних дій щодо
розібрання спірного майна саме
сільською радою або будь-якими іншими
особами.

Крім того, враховуючи те, що однією з
позовних вимог, заявлених позивачем, є
заборонити відповідачу та його
виконавчому комітету здійснення
будь-яких дій (передачу в оренду,
користування і т.і.) відносно спірного
майна, вжиття заходів забезпечення
позову шляхом заборони
Верхоріченській сільській раді та її
виконавчому комітету, іншим особам
здійснювати будь-які дії (передачу в
оренду, користування і т.і.) щодо
придбаного ОСОБА_1 з аукціону майна -
ремонтних майстерень - ПТО в с.Кудріно з
прилеглими до нього складськими
приміщеннями, під'їзними шляхами,
автомайданчиком, трансформаторною
підстанцією і залізобетонними опорами
освітлення, пожежним резервуаром,
металевою ємкістю призведене до
фактичного вирішення спору по суті, що
є неприпустимим.

З огляду на викидане, суд доходить
висновку про відсутність підстав для
задоволення заявленого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом заборони
Верхоріченській сільській раді та її
виконавчому комітету, іншим особам
здійснювати будь-які дії (передачу в
оренду, користування і т.і.) щодо
придбаного ОСОБА_1 з аукціону майна -
ремонтних майстерень - ПТО в с.Кудріно з
прилеглими до нього складськими
приміщеннями, під'їзними шляхами,
автомайданчиком, трансформаторною
підстанцією і залізобетонними опорами
освітлення, пожежним резервуаром,
металевою ємкістю відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Бахчисарайський районний
суд АРК шляхом подання апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: