Справа № 201/7513/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 16 червня
2005 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2
був укладений договір кредиту № 085/138-5.
Згідно кредитного договору позивач
надав відповідачу грошові кошти у сумі
37 000 євро зі сплатою 13% річних, та
кінцевим терміном погашення основної
заборгованості до 15 грудня 2006 року.

В якості забезпечення виконання своїх
зобов'язань, щодо погашення кредиту,
сплати процентів, можливих штрафних
санкцій, в день укладення кредитного
договору з ОСОБА_1 було укладено
іпотечний договір № 341 від 16 червня 2005
року посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
зареєстрованого в реєстрі № 2547,
відповідно до якого відповідач передав
в іпотеку позивачу у якості
забезпечення виконання зобов*язань за
договором кредиту, наступне нерухоме
майно: квартиру в житловому будинку
АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцю на
праві приватної власності на підставі
договору купівлі - продажу квартири
від 06 вересня 2004 року, укладеного між
ОСОБА_4 та іпотекодавцем, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстром № 5693; витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі правочинів № 95703
від 08 вересня 2004 року, наданий сьомою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, реєстровий №
88950; витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, № 5035853 від
12 жовтня 2004 року реєстраційний № 6431282.

В порушення умов договору позичальник
взяті на себе зобов'язання не виконав в
результаті чого утворилась
заборгованість станом на 31 березня 2014
року в розмірі 88 537,77 євро а саме: 36 593,37
євро заборгованість за кредитом, 41 424,30
євро заборгованість по процентам за
користування кредитом, 5 047,85 євро
розмір пені за несвоєчасне повернення
кредиту, 5 472,25 євро пеня за несвоєчасне
повернення відсотків. Тому позивач
просить суд звернути стягнення на
предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1

Представник позивача в судовому
засіданні просив задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач та третя особа в судове
засіданні не з*явилися про день час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, причин неявки суду не
повідомили.

Вислухавши представника позивача,
дослідивши та перевіривши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що 16 червня 2005 року
між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був
укладений договір кредиту № 085/138-5.
Згідно кредитного договору позивач
надав відповідачу грошові кошти у сумі
37 000 євро зі сплатою 13% річних, та
кінцевим терміном погашення основної
заборгованості до 15 грудня 2006 року.

В якості забезпечення виконання своїх
зобов'язань, щодо погашення кредиту,
сплати процентів, можливих штрафних
санкцій, в день укладення кредитного
договору з ОСОБА_1 було укладено
іпотечний договір № 341 від 16 червня 2005
року посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
зареєстрованого в реєстрі № 2547,
відповідно до якого відповідач передав
в іпотеку позивачу у якості
забезпечення виконання зобов*язань за
договором кредиту, наступне нерухоме
майно: квартиру в житловому будинку
АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцю на
праві приватної власності на підставі
договору купівлі - продажу квартири
від 06 вересня 2004 року, укладеного між
ОСОБА_4 та іпотекодавцем, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстром № 5693; витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі правочинів № 95703
від 08 вересня 2004 року, наданий сьомою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, реєстровий №
88950; витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, № 5035853 від
12 жовтня 2004 року реєстраційний № 6431282.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
а одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Вимоги Позивача про погашення суми
боргу залишені Відповідачем без
задоволення.

Згідно ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

В той же час, відповідно до п.1 ст.1
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03.06.2014 року не
може бути примусово стягнуте нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із ст. 4
Законом України «Про заставу» або
предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону
України «Про іпотеку» та за умови, що
таке нерухоме житлове майно
використовується, як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно, загальна площа такого
нерухомого житлового майна не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 квадратних метрів для житлового
будинку.

Судом при розгляді справи встановлено,
що позивач просить звернути стягнення
на предмет іпотеки - квартиру
загальною площею 53,9 кв.м. житловою
площею 29 кв.м., яка розташований за
адресою : АДРЕСА_1, та яка належить
відповідачу на праві власності на
підставі договору купівлі - продажу
квартири від 06 вересня 2004 року,
укладеного між ОСОБА_4 та
іпотекодавцем, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстром № 5693; витягу про реєстрацію
в Державному реєстрі правочинів № 95703
від 08 вересня 2004 року, наданий сьомою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, реєстровий №
88950; витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, № 5035853 від
12 жовтня 2004 року реєстраційний № 6431282.

Як вбачається із письмових доказів
долучених сторонами у справі загальна
площа квартири, що перебуває в іпотеці,
за адресою: АДРЕСА_1 становить 53,9 кв.м..
метрів, а отже не перевищує 140
квадратних метрів.

Позивачем не надано доказів про те, що
вказане нерухоме житлове майно не
використовується як місце постійного
проживання іпокодавця та що у
іпокодавця у власності знаходиться
інше нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене суд не
знаходить підстав для задоволення
позовних вимог про звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Судові витрати розподілити відповідно
до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, третя особа
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О. Демидова