Номер провадження: 22-ц/785/5827/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Калараш А.А.

суддів -
Комаровської Н.В., ГончаренкоВ.М.

з участю секретаря -
Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області до ОСОБА_2, третя особа
- Товариство з обмеженою
відповідальністю «Водолій»
про знесення самочинного будівництва ,
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 17.04.2014 року, -

встановила:

У березні 2013 року Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області звернулась
до суду з позовом про знесення
самочинних будівель і з врахуванням
уточнень в обґрунтування позовних
вимог посилалась на те, що
відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної
власності належать дві суміжні
земельні ділянки загальними площами
по 0,0720 га. кожна АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 , на земельній
ділянці ,що примикає до земельної
ділянки АДРЕСА_1 ,площею 0,0720 га. ,яка
відповідачу не була виділена у
користування чи у власність,без
отримання відповідного дозволу на
будування , самочинно збудувала
шість ідентичних будівель площею 725
кв.м. та приміщення для охорони
площею 40 кв.м.

Позивач просив зобов'язати ОСОБА_2
знести своїми силами і за свій рахунок 6
самовільно зведених будівель,
загальною площею 725 кв.м. та приміщення
для охорони орієнтовно площею 40 кв.м.,
що розташовані по АДРЕСА_1

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав,просив
задовольнити позов.

Рішення ухвалено у відсутність
відповідача ОСОБА_2

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 17.04.2014 року позов Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області
задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 за власний рахунок
знести самочинно зведені 6 будівель
загальною площею 725 кв.м. та приміщення
для охорони площею 40 кв.м. , що
розташовані на земельній ділянці
користувача ТОВ «Водолій» по АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3, діючий в інтересах відповідача
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
представника ОСОБА_3, діючого в
інтересах відповідача ОСОБА_2, підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог
заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції
задовольняючи позов виходив з того,
що відповідачем самочинно ,без
отримання дозволу ІДАБК в Одеській
області на початок будівельних
робіт , на земельній ділянці ,що
належить ТОВ «Водолій» було збудовано
шість будівель загальною площею 725
кв.м. та приміщення для охорони , які
відповідно до ч.4 ст. 376 ЦК України
підлягають знесенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що 03.04.2001 року за
договором купівлі-продажу ТОВ
«Водолій» придбав 26/100 частин
домоволодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1 У власність ТОВ «Водолій»
перейшли будівлі і споруди загальною
площею 659,1 кв.м., що розташовані на
земельній ділянці площею 10434 кв.м. по
АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.48).

Рішенням Одеської міськради
№3052-ХХІІІ від 28.12.2001 року з
користування ТОВ «Водолій» (за його
згодою) вилучено земельну ділянку
площею 0,7820 га за адресою АДРЕСА_1
змінено цільове призначення та надано
безкоштовно у приватну власність
громадянам України земельні ділянки,
за рахунок земель, вилучених у ТОВ
«Водолій» - для будівництва та
обслуговування жилих будинків та
господарських споруд , зокрема
земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 0,0720 га
передана у власність ОСОБА_4, а земельна
ділянка НОМЕР_1 площею 0,0720 га передана
ОСОБА_5(т.1 а.с.25).

8 лютого 2002 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5
отримали державні акти на право
власності на земельну ділянку за
цільовим призначенням - будування та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

29 серпня 2011 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за
договором купівлі-продажу передали
вищеназвані земельні ділянки у
власність ОСОБА_2, яка 28 грудня 2011 року
отримала державні акти на право
власності на земельні ділянки (т.1
а.с.33,34,37, 65,70,81).

Через початок будівельних робіт
без отримання дозвільних документів
, Інспекцією ДАБК 10.05.2012 року
відповідача ОСОБА_2 було притягнуто до
відповідальності за адміністративне
правопорушення та було винесено припис
про усунення правопорушення у
тримісячний термін ( т.1 а.с.5).

У червні місяці ОСОБА_2 набула
право на виконання будівельних робіт з
будівництва двох блокованих житлових
будинків по АДРЕСА_1 (ділянки АДРЕСА_1 і
НОМЕР_1) шляхом декларування початку
виконання будівельних робіт -
декларації зареєстровані Інспекцією
ДАБК в Одеській області 11.06.2012 року (т.1
а.с.78).

В період з червня по грудень 2012
року Інспекцією ДАБК було здійснено
перевірку якості будівництва та
виконання проектних рішень
будівництва блокованих житлових
будинків на ділянках АДРЕСА_1 і НОМЕР_1
по АДРЕСА_1, відповідно до декларації
про початок будівельних робіт та в
ході перевірки було встановлено
правопорушення в діях забудовника ,
передбачені ч.1,7,16,17 ст.96 КУпАП, винесено
припис про зупинення будівельних робіт
і 3.12.2012 року Інспекцією ДАБК в Одеській
області винесено постанову про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності (т.1
а.с.9,10).

Перевіркою також встановлено, що
ОСОБА_2 замість двох окремо
розташованих блокованих будинків
побудувала один зблокований будинок з
11 блоків, розміри якого значно
перевищують проектні. До того ж, для
будівництва ОСОБА_2 використала ще й
ділянку, прилеглу до ділянок АДРЕСА_1 і
НОМЕР_1, яка відноситься до земель міста
і перебуває у правомірному володінні і
користуванні ТОВ «Водолій» ( т.1 а.с.46).

15 січня 2013 року Інспекція ДАБК в
Одеській області зареєструвала
декларацію про готовність
житлового будинку загальною площею 241,4
кв.м. в тому числі житловою 82,4 кв.м. на
ділянці № 8 і житлового будинку
загальною площею 241,2 кв.м., в тому числі
житловою 81,6 кв.м. на ділянці АДРЕСА_1,
зведених ОСОБА_2(т.1 а.с.66,71).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України
«житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил».

Суд першої інстанції вірно
послався на те, що відповідачем
всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не
надані ,а матеріали справи не містять
докази у спростування законності
збудування ОСОБА_2 шість будівель
загальною площею 725 кв. м. та
приміщення для охорони.

Судом першої інстанції вірно
встановлено ,що самочинно збудовані
відповідачем будівлі на земельній
ділянці ,що знаходиться у постійному
користуванні ТОВ «Водолій» , порушують
права ТОВ «Водолій» та відповідно до
ч.4 ст. 376 ЦК України підлягають знесенню
за власний рахунок відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції
порядку сповіщення відповідача не
заслуговують на увагу , оскільки про
час і місце розгляду справи
сповіщалася як відповідач так і її
представник ОСОБА_3,що підтверджується
розписками про ознайомлення та
зворотними поштовими повідомленнями (
а.с.,191,201) .

Крім того , відповідно до ч.2 ст.308
ЦПК України, не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
того,що у відповідача є документи ,які
не були надані суду першої інстанції
у спростування самочинного
будівництва , оскільки відповідно до
ст. 60 ЦПК України , доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, матеріали
справи не містять ,а відповідачем не
надані докази у спростування
самочинного будівництва.

За таких підстав ,відповідно до
п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України ,апеляційна
скарга представника ОСОБА_3, діючого в
інтересах відповідача ОСОБА_2 підлягає
відхиленню , а рішення суду
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 17.04.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А.Калараш

Н.В.Комаровська

В.М.Гончаренко