Справа № 541/2279/14-ц
Провадження №2/541/1015/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді -
Городівського О.А.,

при секретарі -
Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за
договором позики,

в с т а н о в и в:

02 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
Миргородський міськрайонний суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики. В своїй заяві
позивач вказував, що протягом 2013 року
він надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в
сумі 26850 грн. 1000 доларів США на
розбудову мережі в с. Гоголеве,
Великобагачанського району
Полтавської області, придбання машини
та виготовлення проектної
документації по м. Карлівка
Полтавської області.

Підтвердженням укладення договору
являється розписка, яку видала
відповідачка, в підтвердження
отримання коштів.

Договором позики не був визначений
строк повернення коштів відповідно до
вимог ст. 1047 ЦК України. Позивач
звернувся з листом до відповідачки 12
березня 2014 року з вимогою протягом
тридцяти днів повернути позику. Однак
відповідач своїх зобов'язань
відповідно до договору позики по
поверненню грошових коштів не
виконала, позики не повернула,
процентів за користування коштами
відповідно ст. 1048 ЦК України не
сплатила. Під будь-яким приводом
ухиляється від виконання свого
зобов'язання, що і змусило позивача
звернутися з відповідним позовом до
суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 суму боргу по
договору позики, в тому числі з
урахуванням індексу інфляції в розмірі
42550 грн. 95 коп. нараховані проценти в
розмірі 1483 грн. 04 коп., три проценти
річних від простроченої суми розміром
429 грн. 63 коп. та судові витрати.

Відповідачка в судовому засіданні
заперечила позовні вимоги ОСОБА_1. Суду
пояснила, що вона являється директором
ТОВ «Орбіта» м. Миргород, яке здійснює
діяльність в сфері надання послуг з
доступу до кабельного телебачення та
Інтернету. З позивачем в неї виникли
домовленості щодо розширенням
території надання послуг на інші
населені пункти Полтавської області з
метою отримання прибутку в зв'язку із
чим ОСОБА_1 протягом 2013 року надав кошти
відповідно домовленості 24450 грн. на
розбудову мережі в смт. Гоголеве, 1000
доларів США на придбання робочої
машини, 2400 грн. на виготовлення
проектної документації по м. Карлівка.
В лютому 2014 року ОСОБА_1 побажав
повернути вкладені ним кошти в
розбудову мережі послуг ТОВ «Орбіта»,
тому 11 лютого 2014 року вона повернула
йому 24450 грн. та 1 тис. доларів США, в
підтвердження чого надає копію
розписки. Кошти в сумі 2400 грн. не
повернула, так як проект по м. Карлівка
був виготовлений і вона пропонувала
його ОСОБА_1 забрати, так як розширення
мережі саме в даному населеному пункті
була його ініціатива.

ОСОБА_1 заперечив свідчення
відповідачки та пояснював, що всі кошти
він надавав у позику. Дійсно 11 лютого
2014 року він отримав 24450 грн. та 1000
доларів США від ОСОБА_2, однак вони
являлись поверненням боргу
відповідачки, який вона брала на
розбудову мережі в м. Хорол Полтавської
області і при отриманні вказаних
коштів він повернув відповідну
розписку. Підтвердженням його показів
з приводу неповернення боргу
відповідачкою є те, що розписка ОСОБА_2
досі знаходиться в нього.

Представник позивачки, ОСОБА_3, яка діє
на підставі довіреності, також
заперечила позовні вимоги позивача з
підстав того, що між позивачкою та
відповідачем не виникало
правовідносин пов'язаних з отриманням
коштів у борг. А кошти з приводу участі
ОСОБА_1 у діяльності ТОВ «Орбіта» були
повернуті йому 11 лютого 2014 року.

Суд заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
обставини справи, приходить до
висновку про відсутність підстав
задоволення позовних вимог в редакції,
які викладені позивачем у позовній
заяві, а саме стягнення з відповідачки
суми боргу по договору позики.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

В розписці (а.с. 5), яку відповідачка
видала позивачу в підтвердження
отримання коштів зазначено, що кошти
отримані протягом 2013 року в певних
сумах з вказівкою їх цільового
використання, або підтвердженням
участі в конкретних витратах. Так в ній
міститься інформація, що ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 24450 грн. на
розбудову мережі в смт. Гоголеве, 1000
доларів США на придбання робочої
машини, 2400 грн. на виготовлення
проектної документації в м. Карлівка.

Враховуючи пояснення сторін та зміст
розписки, який не містить інформації
про отримання коштів відповідачкою
саме в позику та зобов'язання їх
повернути, суд приходить до
переконання, що між позивачем та
відповідачкою не укладався договір
позики.

Також судом не встановлено заміну
позиковим зобов'язанням за
домовленістю сторін боргу ОСОБА_4 чи
ТОВ «Орбіта» перед позивачем, що виник
із іншої підстави їх спільної
діяльності, відповідно до вимог ст. 1053
ЦК України «Новація боргу у позикове
зобовязання».

Відповідно до принципу
диспозитивності розгляду цивільної
справи, суд має вирішувати справу в
межах заявлених вимог та наданих
сторонами доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень та
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Враховуючи вищевикладене та те, що
позовна заява ОСОБА_1 містить чітку
вимогу про стягнення з ОСОБА_2, суму
боргу по договору позики, в тому числі з
урахуванням індексу інфляції, проценти
та три проценти річних від
простроченої суми, суд відмовляє у її
задоволенні, так як наведені суду
докази не вказують на наявність між
сторонами правовідносин позикового
зобов'язання.

Керуючись ст.ст. 11, 88,130, 174, 213-215, 294,
главою 8 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
про стягненні з ОСОБА_2 на його користь
42550 грн. 95 коп. боргу по договору позики
з урахуванням інфляції, процентів від
суми позики у розмірі 1483 грн. 04 коп. та
429 грн. 63 коп. три проценти річних від
простроченої суми.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення через
Миргородський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: О.А.
Городівський