Справа № 2-242/10
Провадження № 22-ц/779/102/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М.М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

16 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого- судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.

секретаря
Драганчук У.М.

з участю
ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідачки
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у користуванні господарством,
стягнення моральної шкоди та за
зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити
певні дії, усунення перешкод у
користуванні особистим господарством
і стягнення моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Тисменицького районного суду від 22
листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тисменицького
районного суду від 28 грудня 2010 року
позов ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 перенести
навіс для зберігання сіна на відстань 1
м від межі господарства ОСОБА_5, що
знаходиться по АДРЕСА_1, та встановити
ринви на господарській будівлі.

Зобов'язано ОСОБА_3 встановити
бетоноване дно до гноєсховища.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_4
розібрати частину господарської
будівлі з метою дотримання
протипожежної безпеки та ліквідувати
стік води з ринви господарської
будівлі та витік води з умивальника на
земельну ділянку, що знаходиться у
користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_2 по АДРЕСА_2,
шляхом влаштування стічної труби на
протилежний бік від земельної ділянки.

У липні 2013 року ОСОБА_2
звернулась в суд із заявою про
ухвалення додаткового рішення,
посилаючись на те, що в указаному
рішенні не зазначено, на яку віддаль
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повинні розібрати та
перенести частину господарської
будівлі .

Ухвалою Тисменицького районного
суду від 22 листопада 2013 року ОСОБА_2
відмовлено у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставить питання про скасування
оскаржуваної ухвали і задовольнити
заяву, посилаючись на те, що без
ухвалення додаткового рішення
неможливо виконати рішення суду
постановленого на її користь.

У судовому засіданні ОСОБА_2
підтримала доводи апеляційної скарги,
просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_4 вважає оскаржувану ухвалу
суду законною та обґрунтованою і
просить відмовити у задоволенні
апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви
про ухвалення додаткового рішення,
суд першої інстанції виходив з того, що
вирішуючи даний спір судом повністю
задоволені позовні вимоги заявниці.
Щодо демонтажу частини господарської
будівлі на 8 м. між господарськими
спорудами, то таких вимог позивачі не
ставили.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

За змістом ст. 220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; 2) суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не
вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового
рішення може бути подано до закінчення
строку на виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів
справи, вирішуючи спір за позовом
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 судом ухвалено
рішення по всіх заявлених ними
вимогах.

Крім цього, відповідно постанови
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції від 06.12.2012 року рішення суду,
за яким ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є стягувачі
виконане. Зазначена постанова
стягувачами не оскаржувалась.

Суд відхиляє доводи апеляційної
скарги про те, що без ухвалення
додаткового рішення неможливо
виконати рішення суду постановленого
на її користь, так як відповідно ст.
221ЦПК України, якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали участь
у справі, або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його змісту.

За таких обставин, відповідно ст.
220 ЦПК України суд прийшов до
правильного висновку відмовивши
ОСОБА_2 у задоволенні заяви про
ухвалення додаткового рішення,
оскільки заявлені нею вимоги є
безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 312-314, 315, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Ухвалу Тисменицького районного суду
від 22 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
Г.П.Мелінишин

Л.В.Ясеновенко