АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
головуючого: Корчевного Г.В.,
суддів:
Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтава
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 17 червня 2014 року по цивільній
справі за заявою Державної податкової
інспекції у м. Полтава Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про розкриття Публічним
акціонерним товариством «БанкРинкові
технології» інформації, яка містить
банківську таємницю, -
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 червня 2014 року в
задоволенні заяви Державної
податкової інспекції у м. Києві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про розкриття
банком інформації, що становить
банківську таємницю відмовлено.

Унікальний номер справи: 761/15504/14-ц№
апеляційного провадження:
22-ц/796/13243/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Юзькова О.Л.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
В апеляційній скарзі Державна
податкова інспекція у м. Полтава
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин
справи, неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Апелянт посилається, що ст. 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах . всиновлених законом. Ці
приписи в повній мірі відносяться і до
платників податків - юридичних осіб. До
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві надійшли відомості від
державною реєстратора щодо рішення
засновників про припинення юридичної
особи ТОВ «Девос-Факторинг». Згідно
поданих податкових декларацій з
податку па прибуток підприємство у 2011
та 2012 році звітувалося з прочерками, у
2013 році декларація з податку на
прибуток не подана.

Зазначає, що згідно декларацій з
податку на додану вартість, сумарні
податкові зобов'язання ТОВ
«Девос-Факторинг» за 2012 рік складають 3
413 тис. грн., сумарний податковий кредит
за той же період складає 3 250 тис. грн., з
16.01.2014р. підприємство не звітується.

Вказує, що ТОВ «Девос-Факторинг» за
юридичною адресою м. Полтава, вул.
Червонофлоцька 35 - відсутнє, про що
працівником, відповідальним про
проведення перевірки, складено акт
№259/16-01-22-07/37531274 від 03.03.2014 р. щодо не
встановлення місцезнаходження
платника податків.

Тому апелянт вважає, що інформація по
руху коштів по розрахункових рахунках
ТОВ «Девос - Факторинг» дасть змогу
встановити фінансово-господарські
взаємовідносини товариства з іншими
суб'єктами господарювання і буде
використана як доказова база під час
проведення позапланової невиїзної
документальної перевірки ТОВ «Девос -
Факторинг» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 07.09.2012 року по
10.01.2014року у відповідальності до вимог
пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року.

Колегія суддів, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції,
ТОВ «Девос - Факторинг» перебуває на
обліку як платник податків у ДПІ у м.
Полтаві з 14.02.2011 р. за № 66272.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що згідно довідки АА 913809 з
Єдиного державного реєстру
підприємств таорганізацій
місцезнаходження ТОВ «Девос -
Факторинг» - м. Полтава, вулиця
Червонофлотська, 35.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20,
пп. 78.7. п. 781 ст. 78 Податкового кодексу
України Державною податковою
інспекцією у м. Полтава 03.03.2014 р. у
зв'язку із надходженням від ЄДР про
рішення засновників щодо припинення
юридичної особи ТОВ «Девос - Факторинг»
03.03.2014 р. видано наказ № 518 про
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки Товариства з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 р. по 28.02.2014 р. терміном 5
робочих днів з 03.03.2014 р.

На підставі наказу видані відповідні
направлення на перевірку № 345 від 03.03.2014
р.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.03.2014 р. працівниками ДПС було складено
акт № 259/16-01- 22-07/37531274 щодо відсутності
платника податку ТОВ «Девос-Факторинг»
за місцем реєстрації: м. Полтава, вул.
Червонофлотська, 35, акт про
неможливість проведення перевірки №
258/16-01-22-07/37531274 та зроблено запит №
70/16-01-22-07- 25 на встановлення
місцезнаходження платника податків.

Відповідно до приписів ст.ст. 20, 75
Податкового Кодексу України органи
державної податкової служби у
випадках, в межах своєї компетенції, та
у порядку, встановленому законами
України, мають право здійснювати
планові та позапланові перевірки
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування і сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
додержання валютного законодавства
юридичними особами, їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами, що не мають статусу
юридичної особи, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі).

Відповідно до приписів п.п.78.1.1 п. 78.1 ст.
78 Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності, зокрема,
коли за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного чи іншого законодавства,
контроль дотримання якого покладено на
орган державної податкової служби,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документального
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом 10 робочих
днів з дня отримання запиту.

Звертаючись до суду, заявник просив суд
задовольнити заяву та зобов'язати
фінансову установу надати інформацію,
що становить банківську таємницю за
період з 01.01.2011 р. по 28.02.2014 р. з метою
забезпечення дотримання ТОВ «Девос -
Факторинг» вимог податкового
законодавства, та яка буде використана
як доказова база під час проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки підприємства з питань
дотримання податкового законодавства
за період з 07.09.2012 р. по 01.01.2014 р.

У відповідності до ст. 60 Закону України
«Про банки і банківську діяльність» до
банківської таємниці відноситься
інформація щодо діяльності та
фінансового стану клієнта, яка стала
відомою банку у процесі обслуговування
клієнта та взаємовідносини з ним чи
третім особам при наданні послуг банку
і розголошення якої може завдати
матеріальної та моральної шкоди
клієнту, до якої, зокрема, відносяться,
відомості про стан рахунків клієнтів
та операції, які були проведені на
користь чи за дорученням клієнта,
здійсненні ним угоди.

Згідно ст. 62 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» інформація
щодо юридичних та фізичних осіб, яка
містить банківську таємницю,
розкривається банками на письмову
вимогу суду або за рішенням суду.

Як свідчать матеріали заяви ТОВ
«Девос-Факторинг» відкрито р/р №
1120 в ПАТ «Банк Ринкові
Технології», м. Київ, вул. Лук'янівська,
1, МФО 380786.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
ікримінальних справ в своїй постанові
№ 10 від 30.09.2011 р. роз'яснив, що згідно зі
статтею 19 Конституції України органи
державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. У зв'язку із цим у разі, якщо
підставою звернення до суду, зокрема,
органу державної податкової служби із
заявою про розкриття банківської
таємниці, є дії порушника податкового
законодавства і стосовно таких дій для
цих органів відповідними спеціальними
законами передбачений спосіб
реагування, то суд не має підстав для
задоволення заяви. Винятком є
обґрунтовані посилання заявника на
неможливість вчинення ним дій
відповідно до способів реагування,
передбачених зазначеними законами.
Зокрема, це можуть бути обґрунтовані
посилання з поданням відповідних
доказів про те, що особа, щодо якої
вимагається розкриття банківської
таємниці, не знаходиться за місцем
своєї реєстрації; підтверджена
неможливість вручення повідомлення з
копією наказу про проведення
документальної перевірки.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що як
свідчать матеріали клопотання, вихід
працівників заявника за юридичною
адресою ТОВ «Девос- Факторинг»
відбувався 03.03.2014 р.

З заявою про розкриття банківської
таємниці ДПІ у м. Полтава звернулася до
суду лише 20.05.2014 р., обґрунтовуючи її
необхідністю розкриття банківської
таємниці по рахункам підприємства для
використання інформації в якості
доказової бази при проведенні
позапланової невиїзної документальної
перевірки.

З огляду на вказане, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що наявні в матеріалах справи
доказів дають можливість зробити
висновок про те, що заявником не
використані всі надані спеціальним
законодавством можливості для
отримання необхідної для здійснення
наданих чинним законодавством
повноважень.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції погоджується та
зазначає, що апелянтом на
обґрунтування доводів апеляційної
скарги не надано належних та
допустимих доказів того, що за період,
коли підприємство звітувалося,
вирішувалося питання про проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки ТОВ «Девос - Факторинг» з
питань дотримання податкового
законодавства, тобто за період з 07.09.2012
р. по 01.01.2014 р. наказ про проведення
перевірки не видавався.

Також заявником не надано належних та
допустимих доказів того, що було
неможливо провести зазначену
перевірку до травня 2014 року, та що
станом на травень 2014 р. платник
податків за місцем реєстрації також
відсутній.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 290 ЦПК України,
якщо під час судового розгляду буде
встановлено, що заявник вимагає
розкрити інформацію, яка містить
банківську таємницю, щодо юридичної
або фізичної особи без підстав та
повноважень, визначених законом, то суд
ухвалює рішення про відмову в
задоволенні заяви.

З огляду на вказане, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що відсутні підстави для
задоволення заяви Державної
податкової інспекції у м. Києві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про розкриття
банком інформації, що становить
банківську таємницю.

Колегія суду за таких обставин вважає,
що посилання апелянта відносно того, що
суд першої інстанції необґрунтовано
відмовив заявнику у задоволенні заяви
про розкриття банком інформації, що
становить банківську таємницю, не
знайшли підтвердження матеріалами
справи.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав для відмови в задоволенні
заяви.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Інші доводи апеляційної скарги
недоведені та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтава
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області -відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: