Справа № 570/727/14-ц
Номер провадження 8/570/2/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2014 р.

Рівненський районний суд Рівненської
області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі: Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне заяву ОСОБА_1 про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами ухвали Рівненського
районного суду від 15.07.2013 року (справа
570/1036/13-ц, номер провадження 6/570/61/2013), -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про
перегляд ухвали суду за нововиявленими
обставинами. Зазначає, що в липні 2013
розу державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції Чалик О.В. звернулася з
поданням до Рівненського міського суду
про тимчасове обмеження заявника у
праві виїзду за межі України. Згідно до
ухвали Рівненського районного суду від
15.07.2013 року подання було задоволене.
Зважаючи, що заявник не має боргу зі
сплати аліментів та на даний час є
переплата, то заявник просить суд
переглянути ухвалу суду, та прийняти
нову ухвалу, відмовивши в задоволенні
подання державного виконавця.

До суду надійшли заяви від заявника та
його представника, згідно до яких вони
просять справу розглядати без їх
участі, та підтримують заяву.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що заява підлягає до
задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, в
липні 2013 розу державний виконавець
відділу Державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції Чалик О.В. звернулася з
поданням до Рівненського міського суду
про тимчасове обмеження заявника -
ОСОБА_1 - у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Рівненського районного суду
від 15.07.2013 року вказане подання
державного виконавця задоволено,
тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст. 313
Цивільного кодексу України (далі - ЦК),
відповідно до якої фізична особа має
право на свободу пересування. Фізична
особа, яка досягла шістнадцяти років,
має право на вільний самостійний виїзд
за межі України. Фізична особа може
бути обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Законом України "Про виконавче
провадження" закріплено право
державного виконавця, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань
покладених на нього рішенням,
звертатись до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України. У зв'язку із
цим суди розглядали подання державних
виконавців про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржників
у виконавчому провадженні.

Разом з тим, відповідно до правової
позиції Верховного Суду України,
викладеної ним в своєму листі від 01.02.2013
Про судову практику щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання
зобов'язання".Іншими словами, законом
передбачено юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Статтею 90 зазначеного Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачена відповідальність за
невиконання законних вимог державного
виконавця та порушення вимог цього
Закону.

Про дану ухвалу суду заявник дізнався
03.02.2014 року.

Відповідно до ст. 361 362 ЦПК України,
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами протягом
одного місяця з дня встановлення
обставин, що є підставою для перегляду.

Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Свої зобов'язання по сплаті аліментів
протягом 2013 року заявником не
виконувалися вчасно не з мотивів
наявності умислу на злісне ухилення
від їх сплати, а по причині скрутного
матеріального та фінансового
становища по причині відсутності
роботи.

Станом на сьогоднішній день
заборгованість по сплаті аліментів, що
була підставою для висновку про злісне
ухилення від слати аліментів та
постановлення ухвали про обмеження у
праві виїзду за межі України, погашена
повністю.

Як вбачається із довідки-розрахунку
державного виконавця Чалик О.В. від
03.02.2014 року вих. №1322 станом на 01.02.2014
року переплата по аліментах становить 2
464,52 грн. (при щомісячному розмірі
аліментів у 800,00 грн.).

28.01.2014 року державним виконавцем Чалик
О.В. винесено постанову про скасування
тимчасового обмеження мене у праві
виїзду за межі України.

Однак, відповідно до інструкцій та
нормативів Державної прикордонної
служби вказана постанова не може бути
підставою для зняття з контролю
обмеження, встановленого щодо заявника
ухвалою Рівненського районного суду
від 15.07.2013 року.

Так, для зняття особи (боржника) з
контролю до Адміністрації ДПС
направляється виключно постанова
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження на підставі ч.
1 п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про
виконавче провадження (у зв'язку із
повним погашенням боргу боржником).

Разом з тим, враховуючи характер та
строки аліментних грошових
зобов'язань, які є дійсними до
досягнення дітьми повноліття, у
державного виконавця відсутні правові
підстави для винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку з повним виконанням до вказаної
дати.

З огляду на вказане, заявник вимушений
звертатися до суду із цією заявою про
перегляд ухвали Рівненського
районного суду від 15.07.2013 року.

Враховуючи позицію Верховного суду
України, відповідно до якої підставами
для скасування ухвал судів є допущені
судами помилки щодо безпідставної
відмови у відкритті провадження за
поданням державного виконавця,
порушення процедури розгляду подання,
встановлення обмеження щодо керівника,
який таким не є, недоведення ухилення
від виконання зобов'язання,
неврахування доказів, що свідчать про
ухилення боржника від виконання
зобов'язань.

Суд вважає обґрунтованими доводи
заявника, тому вважає, що є підстави для
її задоволення.

Закон від 8 липня 2011 р. № 3674-VI "Про
судовий збір", який набрав чинності з 1
листопада 2011 р., не передбачає оплату
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження боржника у
виконавчому провадженні у праві виїзду
за межі України.

Оскільки за розгляд подання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України сплати
судового збору законодавством не
передбачено, не підлягає оплаті
судовим збором і заява про перегляд
ухвали за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного у
відповідності ст. 33 Конституції
України, ст. 313 ЦК України, Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», 361
362, 363, 364, 366 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Задоволити заяву ОСОБА_1 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
ухвали Рівненського районного суду від
15.07.2013 року (справа 570/1036/13-ц, номер
провадження 6/570/61/2013).

Ухвалу Рівненського районного суду від
15.07.2013 року (справа 570/1036/13-ц, номер
провадження 6/570/61/2013) - скасувати.

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський районний суд
Рівненської області. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Красовський О.О.