Справа № 317/3616/14-ц
№/п 2/317/1487/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Запорізький районний суд Запорізької
головуючого -
судді Гончаренко П.П.,
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовною заявою
Органу опіки та піклування Запорізької
районної державної адміністрації
Запорізької області в інтересах
дитини: ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Виконавчий комітет Миколай-Пільської
сільської ради Запорізького району,
Запорізької області, Прокуратура
Запорізького району про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів, суд -
Позивач Орган опіки та піклування
Запорізької районної державної
адміністрації Запорізької області
звернувся до Запорізького районного
суду Запорізької області з позовною
заявою в інтересах дитини: ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: Виконавчий комітет
Миколай-Пільської сільської ради
Запорізького району, Запорізької
області, Прокуратура Запорізького
району про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначили, що
Орган опіки та піклування Запорізької
райдержадміністрації, керуючись
статтею 165 Сімейного кодексу України,
яка визначає, що орган опіки та
піклування має право на звернення до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав, звертається до суду
з даною позовною заявою в інтересах
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
через свій вік та відсутність
піклування з боку батьків не має
можливості представляти та захищати
свої права та інтереси в суді.
На обліку служби у справах дітей
Запорізької райдержадміністрації
Запорізької області як дитина, що
опинилася у складних життєвих
обставинах перебуває малолітній
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина поставлена
на облік в зв'язку з ухилянням батьків
від виконання батьківських обов'язків.
В листопаді 2013 року до служби у справах
райдержадміністрації звернувся гр.
ОСОБА_4, який просив влаштувати його
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
до Запорізького обласного центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей в зв'язку з відсутністю контакту
між батьком та дитиною (заява від 04.22.2013
року). Гр. ОСОБА_4 зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_2. Гр. ОСОБА_4
також зазначив, що у 2008 році припинив
шлюбні відносини з матір'ю дитини,
місце її перебування йому не відоме.
За клопотанням служби у справах дітей
малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, як
дитина, що залишилась без
батьківського піклування, 04.11.2013 року
був влаштований на повне державне
забезпечення до Запорізького
соціально-психологічної реабілітації
дітей де перебуває по теперішній час.
Після влаштування малолітнього до
центру служба у справах дітей
направила лист до служби у справах
дітей Рубіжанської міської ради
Луганської області (за місцем мешкання
батька дитини ОСОБА_4.) для вирішення
питання подальшої долі дитини та
почала вживати заходи по розшуку
Служба у справах дітей Рубіжанської
міської ради Луганської області на
запит повідомила, що батько дитини, гр.
ОСОБА_4, не має бажання забирати сина до
себе в сім'ю для подальшого спільного
проживання. Органом опіки та
піклування до суду подано заяву щодо
позбавлення батька батьківських прав.
Рішенням Рубіжанського міського суду
Луганської області від 14.01.2014 року №
2/425/88/14 №/п 425/4333/13-ц позов служби у
справах дітей Рубіжанської міської
ради Луганської області до ОСОБА_4 про
відібрання дитини від батька без
позбавлення його батьківських прав
задоволено повністю. Малолітній
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відібраний від
батька без позбавлення його
батьківських прав.

Протягом 2012-2013 навчального року
малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
навчався у Запорізькій ЗОШ-інтернат №4.
Вказаний навчальний заклад на запит
служби повідомив, що на той час мати
дитини, гр. ОСОБА_3, мешкала за адресою:
АДРЕСА_1, мала постійне місце роботи та
належним чином виконувала батьківські
обов'язки.

В серпні 2013 року до Запорізької
ЗОШ-інтренат №4 звернувся батько
дитини, гр. ОСОБА_4, який виявив бажання
забрати сина до себе на виховання та
влаштувати його на навчання до
Рубіжанської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4.
Малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 28.08.2013
року був зарахований до Рубіжанської
ЗО І-ІІІ ступенів №4.

Дитина проживала з батьком 2 місяці,
після чого батько звернувся до служби у
справах дітей із заявою про відмову в
батьківських права, пояснюючи це
неконтрольованою поведінкою дитини та
схильністю до вживання наркотичних
речовин.

Службі у справах дітей Запорізької
райдержадміністрації вдалося
встановити, що матір'ю дитини є гр.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_3. також було
встановлено, що мати дитини тривалий
час за місцем реєстрації не мешкає,
веде бродяжий спосіб життя. Гр. ОСОБА_3
декілька разів з'являлася на
запрошення до служби у справах дітей
Запорізької райдержадміністрації та
повідомляла місце власного проживання,
проте в разі виходу за вказаними
адресами з'ясовувалося, що дана
громадянка за вказаними адресами не
мешкає.

Службою у справах дітей Запорізької
райдержадміністрації, Запорізьким
районним центром соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді проводилася
робота по поверненню дитини на
виховання в сім'ю матері, гр. ОСОБА_3
проте мати зацікавленості у вирішенні
даного питання не проявляла,
документів які б свідчили про місце її
проживання, наявність доходу не надала.

Питання про соціальний захист
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
розглядалося на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини Запорізької
райдержадміністрації. Матері дитини
було рекомендовано влаштувати сина до
інтернатного закладу (рішення від
25.03.2014 року № 34), проте гр. ОСОБА_3
будь-які заходи з приводу влаштування
дитини до школи-інтернату прийняті не
були.

В травні 2014 року службою у справах
дітей Запорізької
райдержадміністрації до Запорізького
РВ ГУМВС України в Запорізькій області
було направлене клопотання про
притягнення гр. ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст. 184 КУпАП, за неналежне виконання
батьківських обов'язків, проте бажаних
результатів даний захід не мав.

За час перебування малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в центрі (з 04.11.2013
року) мати відвідувала дитину 4 рази
(22.12.2013 року, 24.12.2013 року, 11.01.2014 року,
12.05.2014 року). За інформацією центру під
час телефонних дзвінків сина матір
перебуває у нетверезому стані. Після
таких бесід дитина почуває себе
пригніченою.

В ході проведеної роботі з дитиною
психолог Запорізького обласного
центру соціально-психологічної
реабілітації дітей ОСОБА_6 з'ясувала, що
хлопець не бажає повернутися до матері.
Причиною є нестача уваги, турботи та
контролю з боку матері, а також її
спосіб життя (характеристика на дитину
від 12.05.2014 року).

Малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, надав
заяву відповідно до якої вважає за
доцільне позбавити його матір
батьківських прав пояснюючи це тим, що
його мати не працює, не має житла та
зловживає спиртними напоями.

Враховуючи невиконання гр. ОСОБА_3
вимог комісії з питань захисту прав
дитини, несистематичне відвідування
дитини в центрі (протягом всього часу
мали місце лише 4 відвідування), заяву
дитини, відсутність документів які б
свідчили про постійне місце проживання
матері та її дохід, а також відсутність
бажання матері приймати участь у житті
дитини комісією з питань захисту прав
дитини Запорізької
райдержадміністрації 24.07.2014 року було
винесено рішення № 97 відповідно до
якого позбавлення гр. ОСОБА_3
батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
визнано доцільним.

Гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, тривалий час
вихованням, утриманням дитини не
займається, свідомо ухиляється від
виконання батьківських обов'язків.

На даний час інформація про місце
перебування гр. ОСОБА_3 відсутня,
телефонний зв'язок втрачено.

Таким чином на сьогоднішній день
наявною є підстава для позбавлення гр.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав
відносно її малолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Орган опіки та піклування Запорізької
райдержадміністрації, враховуючи все
вищезазначене та діючи в інтересах
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
вважає за доцільне позбавити гр.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав
відносно малолітнього сина.

У відповідності до п. 3 Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності
органів опіки та піклування, пов'язаної
із захистом прав дитини», органами
опіки та піклування є районні, районні
у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад, які відповідно до
законодавства проводять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, надала до суду
заяву в якій зазначила, що позовну
заяву підтримує в повному обсязі,
просила її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3.в судове засідання
не з'явилась, повідомлена належним
чином, про час та місце розгляду справи,
заяви про відкладення розгляду справи
не надала.

Третя особа Прокуратура Запорізького
району, яка виступає на стороні дитини
не з'явилась, надала до суду заяву в
якій зазначила, що просить суд
розглянути справи за її відсутності та
без фіксації судового процесу, проти
винесення заочного рішення не
заперечує.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, вислухавши сторони, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи, надавши
їм оцінку у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги Органу опіки
та піклування Запорізької районної
державної адміністрації підлягають
задоволенню, у зв'язку з наступним.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Статтею 11
ЦПК України передбачено, що суд
розглядає цивільні справи на підставі
наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57
ЦПК України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Стаття 58 ЦПК України
встановлює, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України
суд не бере до уваги докази, одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом і обставини, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У судовому засіданні встановлено, що на
обліку служби у справах дітей
Запорізької райдержадміністрації
Запорізької області як дитина, що
опинилася у складних життєвих
обставинах перебуває малолітній
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина поставлена
на облік в зв'язку з ухилянням батьків
від виконання батьківських обов'язків.

В листопаді 2013 року до служби у справах
дітей Запорізької
райдержадміністрації звернувся гр.
ОСОБА_4, який просив влаштувати його
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
до Запорізького обласного центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей в зв'язку з відсутністю контакту
між батьком та дитиною, що
підтверджується заявою від 04.22.2013року.

Гр. ОСОБА_4 зареєстрований та проживає
за адресою: АДРЕСА_2. Гр. ОСОБА_4 також
зазначив, що у 2008 році припинив шлюбні
відносини з матір'ю дитини, місце її
перебування йому не відоме.

За клопотанням служби у справах дітей
малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, як
дитина, що залишилась без
батьківського піклування, 04.11.2013 року
був влаштований на повне державне
забезпечення до Запорізького
обласного центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей де перебуває по теперішній час.

Після влаштування малолітнього до
центру, служба у справах дітей
направила лист до служби у справах
дітей Рубіжанської міської ради
Луганської області (за місцем мешкання
батька дитини ОСОБА_4.) для вирішення
питання подальшої долі дитини та
почала вживати заходи по розшуку
матері дитини.

Служба у справах дітей Рубіжанської
міської ради Луганської області на
запит повідомила, що батько дитини, гр.
ОСОБА_4, не має бажання забирати сина до
себе в сім'ю для подальшого спільного
проживання. Органом опіки та
піклування до суду подано заяву щодо
позбавлення батька батьківських прав.

Рішенням Рубіжанського міського суду
Луганської області від 14.01.2014 року №
2/425/88/14 №/п 425/4333/13-ц позов служби у
справах дітей Рубіжанської міської
ради Луганської області до ОСОБА_4 про
відібрання дитини від батька без
позбавлення його батьківських прав
задоволено повністю. Малолітній
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відібраний від
батька без позбавлення його
батьківських прав.

Протягом 2012-2013 навчального року
малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
навчався у Запорізькій ЗОШ-інтернат №4.
Вказаний навчальний заклад на запит
служби повідомив, що на той час мати
дитини, гр. ОСОБА_3, мешкала за адресою:
АДРЕСА_1, мала постійне місце роботи та
належним чином виконувала батьківські
обов'язки.

В серпні 2013 року до Запорізької
ЗОШ-інтренат №4 звернувся батько
дитини, гр. ОСОБА_4, який виявив бажання
забрати сина до себе на виховання та
влаштувати його на навчання до
Рубіжанської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4.
Залітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 28.08.2013 був
зарахований до Рубіжанської ЗО І-ІІІ
ступенів №4.

Дитина проживала з батьком 2 місяці,
після чого батько звернувся до служби у
справах дітей із заявою про відмову в
батьківських прав, пояснюючи це
неконтрольованою поведінкою дитини та
схильністю до вживання наркотичних
речовин.

Службою у справах дітей Запорізької
райдержадміністрації було
встановлено, що матір'ю дитини є гр.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_3, також було
встановлено, що мати дитини тривалий
час за місцем реєстрації не мешкає,
веде бродяжий спосіб життя. Гр. ОСОБА_3
декілька разів з'являлася на
запрошення до служби у справах дітей
Запорізької райдержадміністрації та
повідомляла місце власного проживання,
проте в разі виходу за вказаними
адресами з'ясовувалося, що дана
громадянка за вказаними адресами не
мешкає.

Службою у справах дітей Запорізької
райдержадміністрації, Запорізьким
районним центром соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді проводилася
робота по поверненню дитина на
виховання в сім'ю матері, гр. ОСОБА_3
проте мати зацікавленості у вирішенні
даного питання не проявляла,
документів які б свідчили про місце її
проживання, наявність доходу не надала.

Питання про соціальний захист
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
розглядалося на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини Запорізької
райдержадміністрації. Матері дитини
було рекомендовано влаштувати сина до
інтернатного закладу (рішення від
25.03.2014 року року № 34), проте гр. ОСОБА_3
будь-які заходи з приводу влаштування
дитини до школи-інтернату прийняті не
були.

В травні 2014 службою у справах
дітей Запорізької
райдержадміністрації до Запорізького
РВ ГУМВС України в Запорізькій області
було направлене клопотання про
притягнення гр. ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст. 184 КУпАП, за неналежне виконання
батьківських обов'язків, проте бажаних
результатів даний захід не мав.

За час перебування малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в центрі (з 04.11.2013
року) мати відвідувала дитину 4 рази
(22.12.2013 року, 24.12.2013 року, 11.01.2014 року,
12.05.2014 року). За інформацією центру під
час телефонних дзвінків сина матір
перебуває у нетверезому стані. Після
таких бесід дитина почуває себе
пригніченою.

В ході проведеної роботі з дитиною
психолог Запорізького обласного
центру соціально-психологічної
реабілітації дітей ОСОБА_6 з'ясувала, що
хлопець не бажає повернутися до матері.
Причиною є нестача уваги, турботи та
контролю з боку матері, а також її
спосіб життя, що підтверджується
характеристикою на дитину від 12.05.2014
року.

Малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, надав
заяву відповідно до якої вважає за
доцільне позбавити його матір
батьківських прав пояснюючи це тим, що
його мати не працює, не має житла та
зловживає спиртними напоями.

Враховуючи невиконання гр. ОСОБА_3
вимог комісії з питань захисту прав
дитини, несистематичне відвідування
дитини в центрі (протягом всього часу
мали місце лише 4 відвідування), заяву
дитини, відсутність документів які б
свідчили про постійне місце проживання
матері та її дохід, а також відсутність
бажання матері приймати участь у житті
дитини комісією з питань захисту прав
дитини Запорізької
райдержадміністрації 24.07.2014 року було
винесено рішення № 97 відповідно до
якого позбавлення гр. ОСОБА_3
батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
визнано доцільним.

Гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, тривалий час
вихованням, утриманням дитини не
займається, свідомо ухиляється від
виконання батьківських обов'язків.

Таким чином на сьогоднішній день
наявною є підстава для позбавлення гр.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав
відносно її малолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Орган опіки та піклування Запорізької
райдержадміністрації, враховуючи все
вищезазначене та діючи в інтересах
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
вважає за доцільне позбавити гр.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав
відносно малолітнього сина.

Частина 2 статі 150 Сімейного кодексу
України визначає, що батьки зобов'язані
піклуватися про стан здоров'я дитини,
її фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Стаття 12 Закону України «Про охорону
дитинства» - батьки, або особи, які їх
замінюють, мають право та зобов'язані
виховувати дитину, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Відповідно до статті 164 Сімейного
кодексу мати, батько можуть бути
позбавлені батьківських прав, якщо
вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до пункту 3 Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності
органів опіки та піклування, пов'язаної
із захистом прав дитини», органами
опіки та піклування є районні, районні
у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад, які відповідно до
законодавства проводять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

П. 3 Конвенції про права дитини
передбачено право дитини, яка
розлучена з батьками, підтримувати на
регулярних засадах особисті відносини
та прямі контакти з ними, за
виключенням випадків, коли це
протирічить її інтересам. Відповідно
до ст. 1 ЗУ «Про охорону дитинства»,
контакт з дитиною - реалізація матір'ю,
батьком, іншими членами сім'ї та
родичами, у тому числі тими, з якими
дитина не проживає, права на
спілкування з дитиною, побачення
зазначених осіб з дитиною, а також
надання їм інформації про дитину або
дитині про таких осіб, якщо це не
суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001
року № 2402-ІІІ з наступними змінами і
доповненнями, кожна дитина має право на
рівень життя достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки, або
особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 11-12 цього ж Закону
кожна дитина має право на проживання в
сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та
обов'язки щодо своїх дітей. Предметом
основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів дитини. Батьки зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток, навчання,
створювати належні умови для розвитку
її природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці. Батьки або
особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за порушення прав і
обмеження законних інтересів дитини на
охорону здоров'я, фізичний і духовний
розвиток, навчання, невиконання та
ухилення від виконання батьківських
обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до статті 150 СК України,
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини;
зобов'язані піклуватись про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток; зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя; зобов'язані
поважати дитину; передача дитини на
виховання іншим особам не звільняє
батьків від обов'язку батьківського
піклування щодо неї.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
164 СК України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх батьківських обов'язків по
вихованню дитини.

Статтею 165 СК України встановлено, що
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Відповідно до пункту 16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.03.2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
статтею 164 СК України. Ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Суд вважає за можливе та необхідне
винести рішення по справі, яким
задовольнити позовні вимоги Органу
опіки та піклування Запорізької
районної державної адміністрації
Запорізької області та позбавити
батьківських прав ОСОБА_3, відносно
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 15, 60, 107, 109, 118, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 19, 141, 164, 165, 166, 180, 181, 184 СК
України, ст. 58 ЦК України, суд -

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги Органу опіки та
піклування Запорізької районної
державної адміністрації Запорізької
області в інтересах дитини: ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: Виконавчий комітет
Миколай-Пільської сільської ради
Запорізького району, Запорізької
області, Прокуратура Запорізького
району про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів -
задовольнити.

Позбавити гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
батьківських прав, відносно
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Передати малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, під опіку держави.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у розмірі 350 грн.
щомісяця, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до досягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
повноліття на користь особи чи
державного закладу в який буде
влаштована дитина, починаючи з дня
подання заяви до суду - з 04.08.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий
збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:
П.П.
Гончаренко