Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2639/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Ревякіна О. В.
УХВАЛА

28.10.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді - Бубличенко В.П.

суддів - Мурашка С.І.

Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 на ухвалу Компаніївського
районного суду Кіровоградської
області від 12 вересня 2014 року і

в с т а н о в и л а :

В червні 2014 року старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Устинівського
районного управління юстиції
Кіровоградської області Черничко О.Д.
звернулася до суду з поданням про зміну
способу виконання рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 18 квітня 2006 року, яким
зобов'язано ТОВ «Агрокомплекс»
повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належне їм
на праві власності майно, а саме: плуг
ПЛН - 4.35, культиватор КПГ - 4, дві сівалки
СЗС -2.1 та шість зубових борін.

Зазначала, що боржник ухиляється від
виконання рішення суду, належне до
повернення майно розукомплектоване та
не відповідає технічним вимогам, за
яких воно може бути використано. Крім
того, частина майна, а саме дві секції
сівалки СЗС-2.1. відсутні.

Посилаючись на неможливість виконання
рішення суду, державний виконавець
просила стягнути з боржника на користь
стягувачів вартість майна, яка буде
визначена судом після проведення
відповідної експертизи.

Ухвалою Компаніївського районного
суду Кіровоградської області від 12
вересня 2014 року у задоволенні подання
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4
просять скасувати ухвалу суду у зв'язку
з порушенням судом норм процесуального
права та неповним з'ясуванням обставин
справи, і постановити нову ухвалу про
зміну способу виконання рішення суду,
якою стягнути на їх користь вартість
присудженого майна в розмірі,
визначеному експертним дослідженням
від 06 червня 2012 року.

Про час і місце розгляду справи
прокурор, який брав участь у розгляді
справи в суді першої інстанції,
повідомлений у встановленому статтею 76
ЦПК України порядку, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення йому 14
жовтня 2014 року поштового відправлення
із судовою повісткою та копією
апеляційної скарги, в судове засідання
не з'явився, причину неявки не
повідомив.

Враховуючи наведене та положення ч.2
ст.305 ЦПК України, колегія суддів
вирішила розглядати справу у
відсутності прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та за
довіреністю в інтересах ОСОБА_4, а також
державного виконавця Черничко О.Д., які
підтримали доводи апеляційної скарги і
просили задовольнити подання про зміну
способу виконання рішення суду,
заперечення на апеляційну скаргу
представника ТОВ «Агрокомплекс»
Тертичної В.П., дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обгрунтованість ухвали суду та
обгрунтованість доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням апеляційного
суду Кіровоградської області від 18
квітня 2006 року у справі за позовом
прокурора Устинівського району
Кіровоградської області в інтересах
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ТОВ "Агрокомплекс"
про витребування майна з чужого
незаконного володіння, в якому була
виправлена описка ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 12 вересня 2006 року, ТОВ
"Агрокомплекс" зобов'язано повернути
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належне їм на праві
власності майно, а саме: плуг ПЛН-4,35,
культиватор КПГ-4, дві секції сівалки
СЗС-2.1, шість зубових борін.

На підставі вказаного рішення за
заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Бобринецьким
районним судом Кіровоградської
області 13 жовтня 2006 року було видано
виконавчий лист № 2-722, яким зобов'язано
ТОВ «Агрокомплекс» повернути ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 вказане майно.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Устинівського районного управління
юстиції від 27 листопада 2013 року
відкрито виконавче провадження.

Згідно ст.124 Конституції України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України,
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів
місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення апеляційного суду про передачу
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 майна не виконується
більше 8 років.

Це порушує право стягувачів на належне
їм майно і положення ст.1 Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, згідно з якою
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Державним виконавцем вживалися заходи
на виконання рішення.

Так, в акті державного виконавця від 13
січня 2014 року, складеному за участю
стягувача ОСОБА_3, директора ТОВ
"Агрокомплекс" Коваля О.В. та понятих,
зазначено, що боржник вважає рішення
суду не виконаним тому, що стягувач
відмовляється отримувати належне йому
майно. Між тим, стягувач ОСОБА_3 заявляє,
що боржником надано не те майно, яке
йому належить на підставі рішення суду,
а інше. При цьому стягувач посилається
на те, що позначив своє майно клеймом,
якого немає на тому майні, яке боржник
погоджується йому передати. Крім того,
ОСОБА_3 вказує на те, що частина майна
знищена боржником, а решта
розукомплектована.

Згідно акту державного виконавця від 04
лютого 2014 року, складеного за участю
тих же осіб, державний виконавець
встановив відсутність двох секцій
сівального агрегату СЗС-2.1, що
підлягають поверненню за рішенням
суду, які, зі слів стягувача, порізані
на металобрухт.

Відповідно до акту державного
виконавця від 07 лютого 2014 року,
складеного в присутності стягувача
ОСОБА_3, директора ТОВ "Агрокомплекс"
Коваля О.В. та ОСОБА_8, який був обраний
головою спілки співвласників майна ПСП
ім. Кірова, під час розпаювання якого
стягувачі отримали у власність спірне
майно, державним виконавцем зі слів
директора ТОВ «Агрокомплекс» Коваля
О.В встановлено, що в наявності у
боржника є все майно, яке потрібно
передати стягувачу, крім двох секцій
сівального агрегату.

Державний виконавець здійснив виїзд за
адресою: смт Устинівка Кіровоградської
області , вул. Ювілейна,31, де
представником боржника надано майно,
що з його слів належить стягувачу, а
саме: 9 борін, з яких 5 середніх, 4 важких,
плуг ПЛН 4-35 та культиватор, дві секції
сівалки СЗС-2.1 відсутні, що
підтверджується актом від 07 лютого 2014
року.

При цьому стягувач ОСОБА_3 заперечував,
що вказане майно належить йому,
оскільки відсутнє відповідне
клеймування, майно розукомплектоване
та знаходиться у стані, не придатному
для використання його за призначенням.

Між тим, у рішенні апеляційного суду
від 18 квітня 2006 року не зазначено, що
спірне майно розукомплектовано і
знаходиться у непридатному для
використання стані. Не містить воно і
будь-яких ідентифікуючих ознак майна,
що значно утруднює примусове виконання
рішення державним виконавцем.

У зв'язку з невиконанням ТОВ
«Агрокомплекс» рішення суду ст.
державним виконавцем ВДВС
Устинівського РУЮ Черничко О.Д. двічі
ухвалювалися постанови про накладення
на боржника штрафу, а саме: 21 січня і 04
лютого 2014 року.

Згідно ст.373 ЦПК України за наявності
обставин, що утруднюють виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо), за
заявою державного виконавця або за
заявою сторони суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає питання про відстрочку
або розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Право на звернення до суду із питанням
про встановлення або зміну способу і
порядку виконання передбачено також
ст.36 Закону України «Про виконавче
провадження».

У п.10 постанови № 14 від 26 грудня 2003 року
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що
при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
встановлення або зміну способу й
порядку його виконання суду потрібно
мати на увазі, що відповідно до ст. 351
ЦПК (ст.373 ЦПК України 2004 року) їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що є передбачені законом
підстави для зміни способу виконання
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 18 квітня
2006 року. Оскільки передача належного
стягувачам майна в натурі є
неможливою, вони мають право на
отримання грошової компенсації його
вартості.

В рішенні апеляційного суду від 18
квітня 2006 року вартість майна не була
визначена. Проте, вона встановлена
рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 03 лютого
2004 року у справі за позовом прокурора
Устинівського району Кіровоградської
області в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_3 до
ПСП ім. Кірова про стягнення майнового
паю.

У вказаній справі, яка була досліджена
колегією суддів апеляційного суду в
судовому засіданні, судом першої
інстанції була встановлена вартість
спірного майна, яка складає: плуг ПЛН-4,35
- 1089 грн., культиватор КПГ-4 - 2230 грн.,
сівалка СЗС-2.1 - 1390 грн., борона - 44 грн. (6
борін - 264 грн.).

Загальна вартість майна, яку боржник
зобов'язаний передати стягувачам,
складає 4973 грн. (1089+2230+1390+264=4973 грн.).

Під час розгляду подання державного
виконавця в суді першої інстанції і в
апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив при
визначенні розміру грошової
компенсації виходити з вартості майна,
визначеної експертним дослідженням №
В-550 від 06 червня 2012 року в сумі 112682 грн.

Крім того, в суді першої інстанції
ОСОБА_3 заявив клопотання про
призначення експертизи для визначення
вартості майна, яке не було задоволено
судом.

Під час розгляду справи в апеляційному
суді клопотання про призначення
товарознавчої експертизи для
визначення вартості майна не
заявлялося. При цьому ОСОБА_3 вважав, що
слід виходити з вартості, визначеної
експертним дослідженням від 06 червня
2012 року, а представник боржника - з
оцінки майна, визначеної рішенням суду
від 03 лютого 2004 року.

Колегія суддів вважає, що визначена
експертним дослідженням вартість не
може бути застосована при вирішенні
питання про зміну способу виконання
рішення суду, оскільки у вказаному
дослідженні зазначена ціна нової
сільськогосподарської техніки, яка
реалізується заводами-виробниками та
їх офіційними представниками на
території України.

Між тим, як пояснив ОСОБА_3, йому відомо,
що майно, на яке він і ОСОБА_4 набули
право на підставі рішення суду від 03
лютого 2004 року, до проведення
розпаювання майна належало ПСП ім.
Кірова і тривалий час
використовувалося цим господарством.
Зокрема, про використання цієї
сільськогосподарської техніки йому
відомо приблизно з 1998 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що при зміні способу виконання
рішення суду слід виходити з оцінки
майна, встановленої рішенням суду від 03
лютого 2004 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
зміну способу виконання рішення, суд
першої інстанції зазначив, що
заявником не було запропоновано
конкретний спосіб зміни способу
виконання судового рішення, оскільки
не визначена вартість майна, що
підлягає стягненню.

Зазначені доводи суду не можна визнати
обґрунтованими, оскільки вони
суперечать положенням ст.373 ЦПК України
і ст.36 Закону України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи наведене, ухвала суду
підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.2
ст.307 та п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України у зв'язку
з порушенням норм процесуального права
з постановленням нової ухвали про
часткове задоволення подання
державного виконавця про зміну способу
і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 209, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2,
313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_3
задовольнити частково.

Ухвалу Компаніївського районного суду
Кіровоградської області від 12 вересня
2014 року скасувати і постановити нову
ухвалу.

Подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Устинівського районного управління
юстиції у Кіровоградській області про
зміну способу і порядку виконання
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 18 квітня
2006 року задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 18 квітня 2006 року.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрокомплекс» на
користь ОСОБА_4 і ОСОБА_3 4973 (чотири
тисячі дев'ятсот сімдесят три) грн.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: