Ухвала

іменем україни

08 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,суддів:
Євграфової Є.П.,Завгородньої
І.М.,Іваненко Ю.Г.,Маляренка
А.В.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Кіровоградського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі
уповноваженого органу, яким виступає
Головне управління Держземагентства у
Кіровоградській області, Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області до ОСОБА_6,
Кіровоградської районної державної
адміністрації Кіровоградської
області, третя особа - Іванівська
сільська рада Кіровоградського району
Кіровоградської області, про визнання
незаконним та скасування
розпорядження та зобов'язання
повернути земельну ділянку шляхом її
звільнення, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 05 березня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року Кіровоградський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся до
суду із зазначеним позовом в інтересах
держави в особі уповноваженого органу,
яким виступає Головне управління
Держземагентства у Кіровоградській
області, в якому просив визнати
незаконним та скасувати розпорядження
Кіровоградської районної державної
адміністрації від 11 квітня 2012 року №
307-р; зобов'язати ОСОБА_6 повернути до
земель запасу державної власності
земельну ділянку водного фонду
загальною площею 32,3 га, в тому числі: 23,6
га - під водою, 8,7 га - інших, що
розташована на території Іванівської
сільської ради Кіровоградського
району Кіровоградської області, шляхом
її звільнення.

Позов мотивований тим, що 27 лютого 2001
року між Іванівською сільською радою
та ОСОБА_6 був укладений договір
тимчасового користування землями
водного фонду терміном на 10 років
починаючи з дати його реєстрації, яка
відбулась 29 березня 2001 року. На момент
закінчення дії договору від 27 лютого 2001
року право на розпорядження земельною
ділянкою водного фонду, щодо якої
укладено договір, відповідно до норм ЗК
України перейшло від Іванівської
сільської ради до Кіровоградської
районної державної адміністрації. Не
зважаючи на це, 17 березня 2011 року між
Іванівською сільською радою та ОСОБА_6
була укладена додаткова угода про
поновлення договору оренди земельної
ділянки водного фонду від 27 лютого 2001
року, останній не пройшов державної
реєстрації. 21 лютого 2012 року ОСОБА_6
звернувся до Кіровоградської районної
державної адміністрації з заявою про
поновлення строку договору оренди, яка
своїм розпорядженням від 11 квітня 2012
року № 307-р поновила договір
тимчасового користування земельною
ділянкою водного фонду та надала
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду. Прокурор вважає
вказане розпорядження незаконним,
оскільки воно прийняте з пропуском
строку звернення орендаря, надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації без заяви ОСОБА_6, не
укладено додаткову угоду про
поновлення договору оренди, тому
ОСОБА_6 необхідно повернути
орендодавцю земельну ділянку, якою він
користується.

Рішенням Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області
від 18 грудня 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 13 лютого
2013 року апеляційну скаргу
Кіровоградської міжрайонної
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
задоволено. Рішення місцевого суду
скасовано з ухваленням нового рішення
про задоволення позову. Визнано
незаконним та скасовано розпорядження
Кіровоградської районної державної
адміністрації від 11 квітня 2012 року №
307-р «Про поновлення договору оренди
тимчасового користування земельною
ділянкою та дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду».
Зобов'язано ОСОБА_6 повернути до земель
запасу державної власності земельну
ділянку водного фонду загальною площею
32,3 га, в тому числі: 23,6 га −? під водою, 8,7
га - інших, що розташована на території
Іванівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, шляхом її
звільнення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 травня 2013 року
вищезазначену ухвалу апеляційного
суду скасовано, а справу передано на
новий апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 04 липня 2013
року рішенням Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 18 грудня 2012 року залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 серпня 2013 року
вищезазначену ухвалу апеляційного
суду скасовано, а справу передано на
новий апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 05 березня
2014 року рішення Кіровоградського
районного суду від 18 грудня 2012 року
скасовано, а провадження у справі
закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду, а
справу передати на новий апеляційний
розгляд, мотивуючи свої доводи
порушенням судами матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення першої інстанції та
закриваючи провадження у справі, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що оспорюване розпорядження № 307-р
прийняте Кіровоградською районною
державною адміністрацією майже через
рік по закінченню дії договору оренди
землі при тому, що відповідно до ст. 33
Закону України «Про оренду землі»
встановлюється місячний строк для
поновлення оренди. Тобто з моменту
закінчення місячного строку,
встановленого законодавством для
укладення договору на новий строк,
ОСОБА_6 втратив право користування
спірною земельною ділянкою, а також
право на поновлення договору оренди.

У такому випадку надання земельної
ділянки в оренду має здійснюватись на
загальних підставах, визначених ст. ст.
123, 124, 134 ЗК України, Законом України
«Про оренду землі», шляхом проведення
аукціону та укладення нового договору.
Крім того, отримання в оренду землі
відбулось всупереч визначеному
законодавством порядку, без
затвердження проекту землеустрою. Так
як під час апеляційного розгляду
справи встановлено, що ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, а спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва, апеляційний суд
застосував наслідки, передбачені ч. 1
ст. 310 ЦПК України.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитися не можна.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що між ОСОБА_6 та
Іванівською сільською радою
Кіровоградського району
Кіровоградської області 27 лютого 2001
року було укладено договір тимчасового
користування землями водного фонду -
земельною ділянкою загальною площею 32,3
га, в тому числі: 23,6 га - під водою, 8,7 га -
інших, що розташована на території
Іванівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, терміном на 10
років починаючи з дати його реєстрації,
яка відбулась 29 березня 2001 року.

06 грудня 2010 року до закінчення терміну
дії договору оренди ОСОБА_6 звернувся
до Іванівської сільської ради
Кіровоградського району та області з
заявою про поновлення договору оренди.
17 березня 2011 року Іванівська сільська
рада уклала з останнім додаткову угоду
про поновлення договору оренди.

21 лютого 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
Кіровоградської районної державної
адміністрації з заявою про поновлення
строку договору оренди, яка своїм
розпорядженням від 11 квітня 2012 року №
307-р поновила договір тимчасового
користування земельною ділянкою
водного фонду та надала дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду.

Розпорядження голови Кіровоградської
районної державної адміністрації від 11
квітня 2012 року № 307-р втратило чинність
на підставі розпорядження голови
Кіровоградської райдержадміністрації
від 29 квітня 2013 року № 128-р, а земельну
ділянку водного фонду загальною площею
32,3 га віднесено до земель запасу
державної власності на території
Іванівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області.

Під час апеляційного розгляду справи
встановлено, що відповідач ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.
с. 53, т. 2).

У процесі апеляційного розгляду 17
лютого 2014 року ОСОБА_7 було заявлено
клопотання про зупинення провадження
по справі в порядку ч. 1 ст. 201 ЦПК
України, у зв'язку з тим що її чоловік,
ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а дані
правовідносини по справі допускають
правонаступництво, що підтверджується
пунктом 4 договору тимчасового
користування водного фонду від 27
лютого 2001 року та ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про оренду землі» (Перехід
права на оренду земельної ділянки).

Скасовуючи рішення місцевого суду із
закриттям провадження у справі, судом
апеляційної інстанції не враховано, що
порядок спадкування прав та обов'язків
визначається главою 84 ЦК України,
зокрема ст. ст. 1216, 1217, 1218.

За змістом ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщин) від фізичної особи,
яка померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Вирішуючи питання щодо права ОСОБА_7 на
участь у справі як правонаступника,
апеляційний суд не перевірив її доводи
на відповідність зазначеним нормам
матеріального права та, не дочекавшись
шестимісячного терміну, встановленого
законом для прийняття спадщини після
смерті сторони, закрив провадження у
справі. Крім того, апеляційний суд не
звернув уваги, що смерть сторони у
спорі настала після ухвалення рішення
місцевим судом по суті заявлених вимог,
а тому смерть сторони на стадії
апеляційного провадження не може бути
підставою для закриття провадження.

Враховуючи зазначене, ухвала
апеляційного суду не може залишатися в
силі, допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права
призвели до неправильного вирішення
справи, ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 05 березня
2014 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:
Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г.
Іваненко А.В. Маляренко