22-ц/773/365/14 Головуючий у 1 інстанції:
Ковтуненко В.В. Категорія: 48 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі - Семенюк О.А.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дочки, яка продовжує
навчання, за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення
Луцького міськрайонного суду від 9
грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дочки, яка продовжує навчання, і
зазначала, що їх з відповідачем дочка
ОСОБА_4 проживає разом з нею і
знаходиться на її повному
матеріальному утриманні.

Покликаючись на те, що їх дочка
навчається і потребує матеріальної
допомоги, а відповідач такої допомоги
не надає, позивач просила стягнути з
відповідача аліменти в розмірі 1/4
частини його доходу.

Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 9 грудня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої дочки, яка
продовжує навчання, задоволені.

Постановлено стягувати з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
повнолітньої дочки - ОСОБА_4 в розмірі ?
частини від всіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% від
прожиткового мінімуму повнолітньої
особи, щомісячно до закінчення
навчання та до досягнення нею двадцяти
трьох років.

Стягнуто з відповідача в дохід держави
229,40грн. судового збору.

В поданій на судове рішення
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2,
покликаючись на незаконність рішення
із-за порушення норм матеріального і
процесуального права, невідповідності
висновків суду встановленим
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати з ухваленням нового про
відмову в позові та зазначає, що судом
не враховано того, що він не може
надавати своїй дочці матеріальну
допомогу, так як є інвалідом з
дитинства 1 групи, не працює і не має
постійного доходу.

Судом першої інстанції установлено, що
позивачка та відповідач є батьками
повнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання і у
зв'язку з цим потребує матеріальної
допомоги, а тому суд стягнув з
відповідача на користь позивача
аліменти на її утримання.

В судовому засіданні відповідач та
його представник апеляційну скаргу
підтримали і просили скаргу
задоволити, позивач апеляційну скаргу
заперечила і просила скаргу відхилити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
слід задоволити, а заочне рішення суду
першої інстанції скасувати з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що
позивачка і відповідач є батьками
повнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається у
Волинському технікумі Національного
університету харчових технологій на
денній формі навчання за спеціальністю
майстер ресторанного обслуговування
(а.с.3,9).

Стаття 199 СК України передбачає, що якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Зазначена норма закону визначає умови,
за яких батьки зобов'язані утримувати
своїх повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання, а саме:
повнолітні дочка, син, які продовжують
навчання, у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, а батьки можуть
надати таку допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дочки, яка продовжує
навчання, і в зв'язку з цим потребує
матеріальної допомоги, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
ОСОБА_2 може надавати матеріальну
допомогу дочці, яка навчається,
оскільки працює і має постійний дохід.

Проте такі висновки суду не
відповідають встановленим обставинам
справи і зроблені з порушенням норм
закону.

Так, із матеріалів справи убачається,
що суд розглядав справу у відсутності
як позивачки так і відповідача.
Будь-які докази про те, що відповідач
працює і має постійний дохід, позивач
суду не надала і такі докази в
матеріалах справи відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 до поданої ним заяви
про перегляд заочного рішення додав
посвідчення Департаменту соціальної
політики та довідку до акту розгляду
МСЕК (а.с.27,28), із яких убачається, що
ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства 1 групи,
знаходиться на обліку в Департаменті
соціальної політики і отримує державну
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства 1 групи.

Отже, висновки суду першої інстанції
про те, що відповідач працює, має
постійний дохід і може надавати
матеріальну допомогу своїй
повнолітній дочці, не відповідають
встановленим обставинам справи.

Крім того, дочка сторін по справі
ОСОБА_4 подала до апеляційного суду
заяву про те, що вона просить відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на її утримання.

Також відповідач під час розгляду
справи в апеляційному суді надав
довідку Волинського технікуму
Національного університету харчових
технологій, із якої убачається, що
дочка сторін по справі ОСОБА_4
навчається в технікумі і отримує
стипендію.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач,
який є інвалідом з дитинства 1 групи,
отримує державну соціальну допомогу та
не має постійного доходу, не може
надавати матеріальну допомогу своїй
повнолітній дочці, яка продовжує
навчання.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції із-за невідповідності
висновків суду встановленим
обставинам справи і порушення норм
матеріального права підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в позові ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 9 грудня 2013 року по даній справі
скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дочки, що продовжує навчання, відмовити

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: