ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО
Справа № 170/34/14-ц
Провадження № 2/170/19/14
Шацький районний суд Волинської
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2014 року

смт. Шацьк

Шацький районний суд
Волинської області в у складі:

головуючого - судді
Сушик Н.В.,

при секретарі -
Ковальчук О.П.,

з участю:

позивача -
ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Шацьк
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
дитини, третя сторона без самостійних
вимог на стороні позивача орган опіки
і піклування Горохівської РДА, орган
опіки і піклування Шацької РДА,

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із
зазначеним позовом. Позовні вимоги
обгрунтовувала тим, що вона перебувала
у шлюбі з відповідачем у період з 19
березня по 24 вересня 2009 року. Від
даного шлюбу у них є неповнолітня
дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 26 серпня
2013 року, в зв'язку з неможливістю
проживати спільно з відповідачем, вона
разом із своїми доньками виїхала в с.
Мирків Горохівського району
Волинської області. Відповідач
проживає в с. Підманево Шацького району
Волинської області разом з їх спільною
дитиною, оскільки після розірвання
шлюбу відповідач сина їй не віддав,
мотивуючи тим, що вона немає робити і,
відповідно грошей на його утримання. З
вересня 2013 року позивач влаштувалась
на роботу в СФГ «Зоря», де отримує
заробітну плату та за місцем роботи її
забезпечено житлом, а тому має змогу
забезпечити усі необхідні умови для
виховання сина, проте відповідач
відмовляється віддати їй сина. Тому,
просить визначити місце проживання
малолітньої дитини, ОСОБА_3 разом з нею.

Відповідач подав письмове
заперечення на позов, в якому зазначив,
що позовні вимоги не визнає в повному
обсязі з наступних підстав. Шлюб із
позивачем виявився невдалим, оскільки
ОСОБА_1 постійно зловживала спиртними
напоями, та не дбала про створення
сім'ї. Позивач після народження дитини,
ОСОБА_3, ставилась до нього суворо, не
належно доглядала, приділяла менше
уваги ніж іншим дітям. На даний час він
належно утримує дитину, піклується про
його здоров'я, має гроші та житло,
дитина стоїть на обліку по влаштуванню
у дошкільний заклад села Світязь
Шацького району, а тому вважає, що син
має і в подальшому проживати разом з
ним.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
свої позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, та пояснила, що за час
спільного проживання з відповідачем,
останній відносився до дітей грубо,
вживав нецензурні слова, через що діти
його боялись, а тому саме за
ініціативою дітей, з метою їх захисту,
вона вирішила поїхати від нього та
проживати окремо. На даний час
відповідач ніде не працює, є
агресивним, неврівноваженим, тому
вважає що він не здатний забезпечити
повноцінне утримання та виховання
дитини. Усе викладене відповідачем в
заперечені є неправдою.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав, просив у
задоволені позову відмовити з підстав
зазначених у письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши представлені у
справі докази в їх сукупності,
з'ясувавши обставини справи, суд дійшов
висновку, що позов підставний та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України,
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про охорону дитинства», кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та
на піклування батьків.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки
мають право звертатися до суду за
захистом прав та інтересів дитини, а
також непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники без спеціальних
на те повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України,
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно.

Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України,
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 161 СК України
встановлено, що орган опіки та
піклування або суд не можуть передати
дитину для проживання з тим із батьків,
хто не має самостійного доходу,
зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини.

При вирішенні питань, що торкаються
дітей, згідно Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 р., суд має виходити з
принципу максимального забезпечення
інтересів дитини, його захисту і
забезпечення турботи про нього. При
вирішенні такого спору суди повинні
виходити не з формальних міркувань, а з
фактичних інтересів дітей та умов їх
нормального виховання.

Судом встановлено, що згідно
повторного Свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_1 від 24.12.2013 року, шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 24
вересня 2009 року /а.с.7/.

Від шлюбу є малолітня дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
/а.с. 6/.

З довідки-характеристики виданої
Світязькою сільською радою Шацького
району Волинської області 23.12.2013 року
№624/03-29/2-13 вбачається, що ОСОБА_2
проживає разом із своїм сином в с.
Підманево Шацького району Волинської
області. На даний час здійснює догляд
за малолітнім ОСОБА_3. Хлопчик веде
замкнутий спосіб життя, не спілкується
з сусідніми дітками, в садочок не
оформлений /а.с. 9/.

Відповідач ніде не працює, доказів на
підтвердження своїх доходів суду не
надав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 суду
показала, що відповідач ніде не працює,
пенсії не отримує, а живе лише за
рахунок пенсії своєї матері, яка
проживає окремо. Під час спільного
проживання сім'ї ОСОБА_3 в с. Підманево,
вона помічала, що ОСОБА_2 обмежував
дітей у спілкуванні з однолітками, по
відношенню до дітей він суворий, грубий
та агресивний, через що діти його
бояться. Під час спілкування ОСОБА_2
вживав нецензурні слова, що справляло
негативний вплив на дітей, влаштовував
сімейні скандали, застосовував фізичну
силу до позивача в присутності дітей,
що негативно впливало на психіку дітей.

З витягу із ІПС Армор від 12.02.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово
притягувався до адміністративної
відповідальності /а.с. 43/.

З постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від
01.12.2012 року вбачається, що ОСОБА_2
схильний до хуліганських дій /а.с. 52/.

З довідок СФГ «Зоря» №155-157 від 19.12.2013
року вбачається, що ОСОБА_1 працює на
даному господарстві дояркою, отримує
заробітну плату та забезпечена житлом,
за місцем роботи характеризується
позитивно /а.с. 10-12/.

Та обставина, що позивач зловживає
спиртними напоями, спростовується
позитивними характеристиками з місць
роботи /а.с. 12, 47- 49/, проживання /а.с. 13/, а
також показаннями свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 Навпаки, стверджували, що
позивач є хорошою, турботливою мамою,
яка піклується про своїх дітей, дбає
про їх психічний та фізичний розвиток,
завжди працювала, щоб заробляти кошти
на їх утримання.

Службою у справах дітей Горохівської
РДА складений акт обстеження умов
проживання сім'ї ОСОБА_1, з яких
встановлено, що ОСОБА_1 проживає в
трьохкімнатному будинку в разом зі
своїми дітьми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 В будинку чисто і
охайно, створені належні умови для
навчання та виховання дітей, діти
забезпечені в повній мірі одягом та
взуттям /а.с. 14/

Разом з тим, службою у справах дітей
Шацької РДА складено висновок про
доцільність проживання малолітнього
ОСОБА_3 разом із своєю матір'ю ОСОБА_1,
оскільки встановлено, що батько дитини
ОСОБА_2 з яким на даний час проживає
малолітній, спілкуватись з
працівниками служби у справах дітей
відмовляється, на засідання комісії з
питань захисту прав дитини не з'являвся
/15/. Обстеження умов проживання сім'ї
ОСОБА_2 проводилось напружено, оскільки
відповідач під час спілкування з
членами комісії вів себе агресивно.
Обстеженням встановлено, що малолітній
ОСОБА_3 не спілкується з однолітками та
немає друзів, зі слів батька - він буде
дозволяти матері спілкуватись з
дитиною тільки в присутності
дільничного /а.с. 45/.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові та розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові та
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена з
матір'ю.

Конвенція про права дитини, яка набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
виходячи з рівності прав матері та
батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило,
за яким дитина не повинна розлучатися з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в найкращих
інтересах дитини.

Отже, вищезазначені норми Декларації
та Конвенції вказують на наявність
виключних обставин для розлучення
малолітніх дітей з матір'ю у разі коли
батьки проживають окремо, а таких
обставин у судовому засіданні не
встановлено.

Тому, враховуючи наведені
обставини та вік дитини, яка на даний
час потребує любові, тепла та
материнського затишку, а не суворого
виховання в плані обмеження від
зовнішнього світу, суд доходить
висновку, що йому необхідно визначити
місце проживання разом з матір'ю
ОСОБА_1.

На підставі ст.ст. 15, 16, 29 ЦК
України, ст.ст. 141, 154, 157, 160-162 СК
України, Закону України «Про охорону
дитинства», Декларації прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН
20.11.1959 року, Конвенції про права дитини,
керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 88, 209,
212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини,
третя сторона без самостійних вимог на
стороні позивача орган опіки і
піклування Горохівської РДА, орган
опіки і піклування Шацької РДА
задовольнити повністю.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
/підпис/
Н.В. Сушик

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду
Волинської області
Н.В. Сушик