Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2014 року Пролетарський
районний суд м. Донецька у складі:
головуючого - судді Пивоварової
Ю.О., при секретарі Ситнюк Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконкому Пролетарської районної у м.
Донецьку ради про визнання права
власності на житловий будинок та
господарські будівлі у порядку
спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
позовом про визнання права власності
на житловий будинок та господарські
будівлі у порядку спадкування за
законом. В обґрунтування своїх
позовних вимог вказала, що перебувала
у зерєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 28.02.1947
року. Від вказаного шлюбу мають доньку
ОСОБА_3 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно
договору про право на зведення будинку
і безстрокове користування земельною
ділянкою від 11.08.1950 чоловіку ОСОБА_2
була надана земельна ділянка площею
600,00 кв. м. для будівництва
індивідуального житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 Після збудування
житлового будинку у ньому проживали
чоловік позивача ОСОБА_2, та донька
ОСОБА_3, та мати чоловіка ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер чоловік
позивача - ОСОБА_2, після його смерті
відкрилась спадщина на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 Після його смерті спадкоємцями
першої черги є - позивач ОСОБА_1 та їх
донька ОСОБА_3 яка відмовилась від
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2
Позивач фактично прийняла спадщину
після смерті чоловіка, оскільки
проживала разом з ним у вказаному
будинку та продовжує проживати у
спадковому будинку, підтримує його у
належному стані, продовжує сплачувати
земельний податок та комунальні
послуги. Просила визнати право
власності на індивідуальний житловий
будинок та господарські будівлі у
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
їх задовольнити.

Представник відповідача -
виконкому Пролетарської районної у м.
Донецьку ради у судове засідання не
з»явився, надавши до суду заяву із
проханням розглядати справу у їх
відсутність.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, з»ясувавши
позицію представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню повністю з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що згідно договору про право на
зведення будинку і безстрокове
користування земельною ділянкою від
11.08.1950 ОСОБА_2 була надана земельна
ділянка площею 600,00 кв. м. для
будівництва індивідуального житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10). У
подальшому вулиця АДРЕСА_1

Після цього у період з 1960 року до
1975 року на вказаній земельній ділянці
було збудовано житловий будинок із
господарськими прибудовами, що
підтверджується копією технічного
паспорту (а.с.19-22).13.08.1979 року рішенням
виконкому Пролетарської районної у м.
Донецьку ради було прийнято в
експлуатацію зазначений житловий
будинок, однак право власності на нього
ОСОБА_2 у встановленому законом порядку
не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.8). Після його смерті
спадкоємцем за законом були його
донька ОСОБА_3, та його дружина ОСОБА_1

Як вбачається з копії спадкової
справи № 673 від 07.09.2009 року ОСОБА_1
звернулась до нотаріальної контии із
заявою про прийняття спадщини після
смерті свого чоловіка, а ОСОБА_4
звернулась із заявою про відмову у
прийнятті спадщини після смерті свого
батька, що підтверджується копією
відповідної заяви. Однак 30.01.2014 року
ОСОБА_1 отримала відмову у вчиненні
нотаріальної дії, оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на
спірний будинок на ім"я померлого
чоловіка.

Крім того, ОСОБА_1 фактично
прийняла спадщину на момент смерті
свого чоловіка, оскільки продовжувала
проживати у спірному будинку тобто
вступила у фактичне володіння спірним
майном, що підтверджується копією
будинкової книги (а.с.15-18).

Відповідно до звіту про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об"єкта № 22/01-1 житловий будинок
із житловою прибудовою, гаражем,
сараєм, літньою кухнею, сараями,
бесідкою за адресою: АДРЕСА_1
відповідають Державним будівельним
нормам та можлива їх безпечна
експлуатація.

Відповідно положень ст. 549 ЦК
України (в редакції 1963р.), спадкоємець
визнається таким, що прийняв спадщину,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном.
Зазначені дії повинні бути здійснені
протягом шести місяців від дня
відкриття спадщини.

На підставі п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 4 червня
1983 року «Про практику розгляду судами
України справ про спадщину»
передбачений ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 р.) шестимісячний строк для
прийняття спадщини може бути
продовжений судом за заявою
зацікавленої особи або доведеності
поважності причин його пропуску. Якщо у
встановлений строк позивач вступив в
управління або володіння спадковим
майном або його частиною, суд з цих
підстав вирішує питання про
призначення права на спадкове майно, а
не продовження пропущеного строку.

Згідно ст.. 1261 Цивільного Кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця. Відповідно ст.. 1269
Цивільного Кодексу України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Проте, відповідно до частини
першої статті 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Крім того, згідно з частиною першою та
частиною другою статті 5 Цивільного
кодексу України акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 05 серпня 1992 року вперше на
законодавчому рівні було встановлено
порядок та умови прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва
постановою Кабінету Міністрів України
від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного
замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року
не передбачалась процедура введення
приватних житлових будинків в
експлуатацію при оформленні права
власності. Зазначеною постановою
встановлено, що порядок прийняття в
експлуатацію об'єктів недержавного
замовлення визначається Радою
Міністрів Автономної Республіки Крим,
Київською та Севастопольською
міськими держадміністраціями за
погодженням Держбудом.На виконання
цієї постанови місцеві органи влади
розробили та затвердили, за
погодженням Держбудом, Положення про
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів недержавної
власності, державними технічними
комісіями.

З аналізу положень Конституції
України та Цивільного кодексу України
вбачається, що не потребує введення в
експлуатацію приватних житлових
будинків, збудованих до 05 серпня 1992
року, при набутті права власності на
такі об'єкти.

Відповідно до п. 4 додатку № 1
Інструкції «Про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української
РСР», затвердженою Заступником
Міністра комунального господарства
Української РСР 31 січня 1966 року та
погодженої Заступником Голови
Верховного суду Української РСР 15
січня 1966 року (в редакції, чинній на час
завершення будівництва), реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу провадилася бюро
технічної інвентаризації на підставі
договорів про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
відбудови і експлуатації будівель,
передбачених постановою РНК УРСР і ЦК
КП(б)У від 10 листопада 1944 року «Про
впорядкування користування державними
будівлями житлового і нежитлового
фонду і земельними ділянками, які
обслуговують їх».

Таким чином, враховуючи той факт,
що ОСОБА_2 у встановленому законом
порядку отримав у користування
земельну ділянку, збудував житловий
будинок відповідно до Державних
будівельних норм, вжив заходів щодо
прийняття зазначеного будинку в
експлуатацію, однак не встиг
зареєструвати своє право власності на
нерухоме майно у встановленому законом
порядку, суд приходить до висновку про
те, що на момент смерті ОСОБА_2 мав право
власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 яке було набуте на
підставі діючого на той момент
законодавства.

Оскільки після смерті ОСОБА_2
фактично спадщину прийняла його
дружина ОСОБА_1, яка продовжувала
проживати у спірному будинку до
моменту смерті чоловіка та по
теперішній час, донька померлого
відмовилась від прийняття спадщини,
при цьому позивач на теперішній час
позбавлена права оформити свої
спадкові права у встановленому законом
нотаріальному порядку через відмову
нотаріуса у вчиненні нтаріальних дій,
суд приходить до висновку про
можливість визнати за ОСОБА_1 право
власності на спадщину у вигляді
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1

На підставі викладеного, ст. 1263, 1269
Цивільного Кодексу України, керуючись
ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до виконкому
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради про визнання права власності на
житловий будинок та господарські
будівлі у порядку спадкування за
законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності на житловий будинок та
господарські будівлі у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а
саме: домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з: житлового будинку літ.
А-1 загальною площею 56,3 кв.м, житловою
площею 38,2 кв.м., жилої прибудови літ.
А1-1, загальною площею 12,2 кв. м., жилою
площею 12,2 кв.м., прибудови -літ. а,
тамбуру -літ.а1, літньої кухні -літ. Б,
прибудови до Літньої кухні - літ.б,
гаражу- літ. В, бесідки -літ.Г, сараю
-літ.Д, сараю-літ.Е, сараю літ. Ж,
убиральні -літ.З, зливної ями -літ.И,
убиральні літ.К, трубопроводу -III,
огородження-№1-3, тротуару -I,II.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
Ю.О. Пивоварова