Справа № 359/6879/14-ц Головуючий у І
інстанції Журавський В.В.Провадження №
22-ц/780/5699/14 Доповідач у 2 інстанції
БілоконьКатегорія 19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів - Савченка С.І., Даценко
Л.М.,

з участю секретаря - Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Бориспільської
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
Міністерства доходів і зборів на
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Бориспільської об»єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області Міністерства
доходів і зборів про виключення майна з
акта опису та звільнення його з-під
арешту,-

встановила:

У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що 22 липня 2010 року він на
підставі договору купівлі-продажу
придбав у ОСОБА_2 автомобіль марки
"Ауді" , д.н. НОМЕР_1.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 11 січня 2013 року визнано за
позивачем право власності на вказаний
автомобіль.

3 липня 2014 року в ході виконання вироку
Печерського районного суду м. Києва від
27 лютого 2012 року про конфіскацію майна
ОСОБА_2 вказаний автомобіль описано
державним виконавцем ВДВС
Бориспільського МРУЮ на накладено на
нього арешт.

Вважаючи арешт незаконним і таким, що
порушує його право власності на
вказаний автомобіль, позивач просив
суд виключити зазначене майно з акту
опису та арешту та звільнити його з-під
арешту.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 серпня 2014 року позов задоволено.

Виключено автомобіль марки "Ауді" , д.н.
НОМЕР_1, 2009 року випуску, з акту опису й
арешту майна головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Штефан Н.П. від 3 липня 2014 року.

Звільнено автомобіль марки "Ауді" , д.н.
НОМЕР_1, 2009 року випуску, з-під арешту,
накладеного постановами слідчого
Генеральної прокуратури від 19 травня
2011 року та головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Штефан Н.П. від 27 червня 2014 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Бориспільська об»єднана державна
податкова інспекціїя ГУ Міндоходів у
Київській області Міністерства
доходів і зборів подали апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду, та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач був власником спірного
автомобіля на час накладення на нього
арешту постановами слідчого
Генеральної прокуратури від 19 травня
2011 року та головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Штефан Н.П. від 27 червня 2014 року, відтак
порушується право власності позивача
на вказане майно, яке підлягає судовому
захисту.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідно до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 від 15
грудня 2009 року, власником автомобіля
марки "Ауді" , д.н. НОМЕР_1, 2009 року
випуску є ОСОБА_2( а.с.7).

22 липня 2010 року ОСОБА_2 нотаріально
посвідченою довіреністю уповноважив
ОСОБА_1 управляти та розпоряджатись
зазначеним автомобілем ( а.с.6).

19 травня 2011 року, при провадження
досудового слідства у кримінальній
справі за обвинуваченням ОСОБА_2 , на
вказаний автомобіль накладено арешт
постановою слідчого в особливо
важливих справах Генеральної
прокуратури України та передано на
зберігання ОСОБА_2 ( а.с.10).

11 січня 2013 року рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області визнано за ОСОБА_1
право власності на автомобіль марки
"Ауді" , д.н. НОМЕР_1, 2009 року випуску. При
цьому судом встановлено, що зазначене
право власності виникло у ОСОБА_1 з 22
липня 2012 року ( а.с.5).

27 червня 2014 року в ході виконання
вироку Печерського районного суду м.
Києва від 27 лютого 2012 року про
конфіскацію майна засудженого ОСОБА_2
на вказаний автомобіль державним
виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ
накладено арешт та оголошено заборону
на його відчуження ( а.с. 8).

3 липня 2014 року в ході виконання вироку
Печерського районного суду м. Києва від
27 лютого 2012 року про конфіскацію майна
засудженого ОСОБА_2 вказаний
автомобіль описано державним
виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ
та накладено на нього арешт ( а.с.11).

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 60 Закону України
"Про виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису" від 27 серпня 1976 року № 6
за правилами, установленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядають вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Із наведенного законодавства випливає,
що право на виключення майна з акта
опису та звільнення його з-під арешту
належить власнику.

Підстави набуття права власності на
майно чітко визначені цивільним
законодавством.

Відповідно до п. п. 2, 7, 8 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року № 1388 з наступними
змінами (далі - Порядок державної
реєстрації та обліку автомобілів)
передбачено порядок набуття права
власності на транспортний засіб з
обов'язковою реєстрацією власником
придбаного транспортного засобу на
підставі документів, що підтверджують
право власності.

Відповідно до п. 7 Порядку державної
реєстрації та обліку автомобілів
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники зобов'язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Відповідно до п. 8 Порядку державної
реєстрації та обліку автомобілів
реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника і документів, що посвідчують
його особу, відповідність конструкції
транспортного засобу встановленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів та правомірність придбання
транспортного засобу.

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів є : довідка-рахунок, договори
та угоди, укладені на товарних біржах;
інші засвідчені в установленому
порядку документи, що встановлюють
право власності на транспортні засоби;
копія рішення суду; довідка органу
соціального захисту населення або
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування; акт
приймання-передачі транспортних
засобів; вантажна митна декларація або
видане митним органом посвідчення про
реєстрацію транспортних засобів;
договір фінансового лізингу.

Для реєстрації транспортних засобів,
що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

На підтвердження належності ОСОБА_1
майна останній надав копію рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 11 січня 2013 року, у
якому зазначено про виникнення права
власності ОСОБА_1 з 22 липня 2012 року;
однак доказів обов'язкової реєстрації
ОСОБА_1 придбаного транспортного
засобу на підставі документів, що
підтверджують право власності, до суду
не надано.

Більш того, як вбачається з матеріалів
справи, на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2 від 15 грудня 2009 року, власником
автомобіля марки "Ауді" , д.н. НОМЕР_1, 2009
року випуску є ОСОБА_2( а.с.7).

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про те, що, що на момент
накладення арешту постановами
слідчого Генеральної прокуратури від 19
травня 2011 року та головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Штефан Н.П. від 27 червня 2014 року не
ґрунтується на матеріалах справи та
вимогах закону.

Позивач ОСОБА_1 всупереч положень
ст. 60 ЦПК України не довів ту обставину,
що його право власності на вказаний
автомобіль порушено відповідачем.

Суд першої інстанції на вказані
обставини уваги не звернув і дійшов
помилкового висновку про наявність у
позивача права власності на спірний
автомобіль і наявність підстав до
захисту цього права шляхом задоволення
позову та виключення майна з акта опису
та звільнення його з-під арешту.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими та неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи.

З огляду на зазначене, судове рішення
не може бути залишене без змін і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог про
виключення майна з акта опису та
звільнення його з-під арешту, оскільки
позивачем не доведено його право
власності на спірний автомобіль.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія судів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Бориспільської
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
Міністерства доходів і зборів
задовольнити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 серпня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Бориспільської об»єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області Міністерства
доходів і зборів про виключення майна з
акта опису та звільнення його з-під
арешту.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
його проголошення.

Головуючий

Судді: