У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Макарчук М.А., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 5 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 13 серпня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину та дружину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду із
зазначеним позовом до ОСОБА_2,
мотивуючи його тим, що на її утриманні
перебуває їхня із відповідачем донька
ОСОБА_4, в добровільному порядку ОСОБА_2
матеріальну допомогу не надає. Крім
того, позивачка зазначала, що і вона має
право на утримання від батька дитини до
досягнення нею трьохрічного віку.

Посилаючись на зазначені обставини, а
також враховуючи змінені позовні
вимоги, позивачка просила суд стягнути
з ОСОБА_2 на її користь аліменти на
утримання дитини в розмірі ј частини
від усіх видів заробітку відповідача,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, а також
стягнути із відповідача на її
утримання аліменти у розмірі 1/6 частини
від усіх видів заробітку відповідача,
до досягнення дитиною трьохрічного
віку.

Заочним рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 5 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 13 серпня 2014
року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання дитини в розмірі
ј частини від усіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на її утримання у розмірі 1/6
частини від усіх видів заробітку
відповідача, до досягнення дитиною
трьохрічного віку.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 324
ЦПК України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень,
доданих до скарги матеріалів
вбачається, що касаційна скарга є
необґрунтованою, а наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328
ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину та дружину, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 5
серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Черкаської області від 13
серпня 2014 року.

Копію ухвали разом із доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ М.А. Макарчук