Дата документу 21.10.2014
Справа
№636/1379/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року Чугуївський міський
суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Слурденко О.І., при
секретарі - Шиловій І.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Чугуєві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про повернення безпідставно
набутого майна (коштів), посилаючись на
те, що шляхом переказу через ПАТ КБ
«Приватбанк» вона помилково на ім'я
відповідачки здійснила переказ
грошових коштів: 15.06.2011 року в сумі - 7200
гривень та 05.09.2011 року в сумі - 1000
гривень.

Вважає, що вищезазначені суми грошових
коштів були набуті відповідачкою
безпідставно, оскільки жодні відносини
в тому числі підприємницькі,
інвестиційні, інші фінансові або
родинні між сторонами відсутні.

Не зважаючи на відсутність підстав
отримання, відповідачка утримує кошти
позивача у себе та в добровільному
порядку не бажає їх повернути.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 розмір
заборгованості з урахуванням 3% річних
за весь час прострочення в загальній
сумі - 8879 гривень 36 копійок та понесені
судові витрати.

Позивачка та її представник ОСОБА_3, що
діє на підставі довіреності від 19.06.2012
року в судовому засіданні вимоги
позовної заяви підтримали, уточнюючи
розмір заборгованості та судових
витрат, які за їх розрахунками станом
на 28.07.2014 рік становлять: 8961 гривню 59
копійок - заборгованості з урахуванням
3% річних; судові витрати - 5208 гривень 20
копійок.

Відповідачка по справі та її
представник ОСОБА_4, що діє на підставі
Договору про надання правової допомоги
від 01.05.2014 року, позовні вимоги не
визнали, і вважають їх безпідставними
за із-за відсутності будь-яких
договірних відносин, а саме договору
позики, розписки, тощо. Крім того
вважають, що позов подано до
неналежного відповідача, оскільки
отриманні від позивачки грошові кошти
ОСОБА_2 відразу перераховувала на
рахунок свого колишнього чоловіка, а
тому не користувалася та не зберігала
їх.

Просить в зв'язку з необґрунтованістю
та безпідставністю повністю відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні заявлених
позовних вимог.

Заслухавши сторони, вивчивши докази
та дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.177 ЦК України,
об'єктами цивільних прав є речі, у тому
числі гроші та цінні папери, інше майно,
майнові права, тощо.

Згідно ст.190 ЦК України, майном як
особливим об'єктом вважаються окрема
річ, сукупність речей, а також майнові
права та обов'язки.

У зв'язку з тим, що поняття «майно» є
збірним, то грошові кошти відносяться
саме до таких об'єктів цивільних прав
які захищаються законом.

Як вбачається з наданої ПАТ КБ
«Приватбанк» інформації від 03.10.2014 року
за №30.1.0.0./2-20140930/1063 ОСОБА_1 перерахувала
на ім'я ОСОБА_2 в 2011 році грошові кошти,
що підтверджується наданими копіями
квитанцій: №166 від 15.06.2011 року на
суму 7200 гривень та №48 від 05.09.2011
року на суму 1000 гривень.

Факт перерахування та отримання
грошових коштів відповідачка не
заперечує, визнає їх отримання та
розпорядження ними на власний розсуд.
Також не заперечує і проти розміру
отриманих коштів.

В судовому засіданні сторони
підтвердили відсутність між ними
будь-яких правових відносин, родинних
стосунків, тощо, що підтверджує
безпідставність отримання ОСОБА_2
грошових коштів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Посилання відповідачки на той факт, що
вона була лише посередником у
відносинах між ОСОБА_1 та її колишнім
чоловіком ОСОБА_5 не підтверджено
жодними належними та допустимими
доказами та не спростовують обставину
отримання грошових переказів та
відсутність правових підстав для
такого отримання.

З наданої копії поштової квитанції та
опису вкладення у цінний лист
вбачається, що позивачка бажала в
досудовому порядку врегулювати спір,
відправивши на ім'я ОСОБА_2 претензію,
яку остання отримала 01.02.2014 року та
залишила без реагування.

Беручи до уваги вищенаведене, судом
встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
виникло жодних правовідносин та не
було укладено жодних цивільно-правових
правочинів.

Так, спірні правовідносини
характеризуються відсутністю
договірних чи деліктних зобов'язань,
тобто є кондиційними зобов'язаннями
або безпідставним збагаченням, а тому
до них належить застосовувати
положення глави 83 ЦК України, згідно зі
ст.1212 якої особа, що набула майно
(різновидом якого є гроші) або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава на якій воно
було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання із набуття або
збереження майна без достатньої
правової підстави має місце за
наявності таких умов: 1) є набуття або
збереження майна (особа набуває нові
цінності, збільшує кількість та
вартість належного їй майна або
зберігає майно, яке неминуче мало
місце або б вибути із її володіння), 2)
мало місце набуття або збереження
майна за рахунок іншої особи, 3)
обов'язково має бути відсутність
правової підстави для набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи (тобто, мала місце помилка, обман,
випадковість або інші підстави набуття
або збереження майна, які не можна
віднести до підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків (ст.11 ЦК
України).

Підставою виникнення зобов'язання із
безпідставного збагачення можуть бути
як дії набувача майна або потерпілого,
так і події. При цьому поведінка
набувача майна може бути як
правомірною (коли він набуває майно
внаслідок помилки, без умислу зі своєї
сторони), так і неправомірною.

Таким чином, обставина отримання
відповідачкою грошових коштів в
розмірі 8200 гривень без належної на те
підстави підтверджена належним та
допустимими доказами, не заперечуються
та визнаються відповідачкою, а отже є
доведеною.

У відповідності до ч.2 ст. 1214 ЦК
України, у разі безпідставного
одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за
користування ними (стаття 536 цього
Кодексу).

Як передбачено ст. 536 ЦК України,
розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Розмір відсотків, як відповідальність
за порушення грошового зобов'язання,
визначається ч.2 ст.625 ЦК України у 3%
річних, які нараховуються з моменту
отримання відповідачкою грошей у
банку.

Так відповідачка безпідставно
отримала у банку 7200 гривень 15.06.2011 року,
3% річних на момент розгляду справи у
суді за позовом складає 674 гривні 63
копійки, за безпідставно отримані
гроші 05.09.2011 року у сумі 1000 гривень - 3%
річних складають 86 гривень 96 копійок.
Тобто сума, що підлягає стягненню з
відповідачки на користь позивачки
складає: 7200 + 674,63 + 1000 + 86,96 = 8961 гривня 59
копійок.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідачки понесені позивачем та
документально підтвердженні судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, на підставі ст.ст.11,83, 17,190,
536,1212, 1213, 1214 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно отриманих коштів, -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти в розмірі 8961 гривню 59
копійок та судові витрати в розмірі 5208
гривень 20 копійок, а разом 14169
(чотирнадцять тисяч вісімдесят сім)
гривень 79 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області шляхом подачі у
10-денний строк з дня його проголошення -
апеляції.

Суддя: