Справа № 434/6861/13-ц
Провадження № 2/434/1427/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/Мотивована частина/

21січня 2014 року Артемівський
районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Івановій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулася до суду з дійсним
позовом та просить суд стягнути з
відповідача суму матеріальної шкоди
7534,62 грн. та моральної шкоди 5000,00 грн., а
саме: 855,00 грн. за придбання матеріалів
для облаштування вузла обліку на
фасаді будинку з ізольованим вводом, у
зв'язку з відключенням будинку вона
отримала струс, була завдана шкода її
здоров'ю, вона лікувалася з приводу
цього і на лікування та на придбання
продуктів посиленого харчування нею
було витрачено 438,31 грн., при
відключення будинку зіпсувалися
продукти, які знаходилися в
холодильнику на 2474,00 грн., всього
матеріальна шкода становить 3767,31 грн., а
з урахуванням подвійного розміру
заподіяна матеріальна шкода становить
7534,62 грн., їй також заподіяна моральна
шкода, яку вона оцінює в 5000,00 грн. і яка
виразилася в душевних стражданнях.

Представник відповідача позов не
визнав і суду пояснив, що 03 грудня 2012
року перевіркою проведеною
контролерами ТОВ «Луганське
енергетичне об'єднання» за адресою:
АДРЕСА_1 було встановлено, що ОСОБА_1
порушила вимоги п.п. 42, 48 «Правил
користування електричною енергією для
населення», з приводу чого був
складений акт № 815384. В п.8
вищезазначеного акту було вказано, що
за виявленими по акту порушеннями
споживачу необхідно підготувати
монтаж для встановлення приладу обліку
на фасад будинку, але він не
встановлював обов'язку робити
вищезазначені дії, бо це була тільки
рекомендація енергопостачальника.
Надана позивачкою накладна б/н не
свідчить про те, що зазначені в ній
матеріали придбані споживачем для
виконання встановлених наведеними
актами вимог щодо облаштування вузла
обліку на фасаді будинку з ізольованим
вводом, не надані позивачкою докази, що
підтверджували би взагалі можливість
використання зазначених в накладній
матеріалів або передачі матеріалів для
облаштування вузла обліку з
використанням таких матеріалів для
виконання зазначених вище робіт
будь-якій монтажній організації. Сума
матеріальних збитків у розмірі 7534,62
грн. є надуманою, ряд чеків на продукти
не мають ніякого відношення до
лікування позивачки, сама позивачка не
позбавлена була можливості прийняти
засоби для збереження продуктів
харчування. До того ж позивачка не
підтвердила наявності безпосереднього
причинного зв'язку між відключенням її
будинку від енергопостачання та її
подальшою хворобою. Діючим
законодавством не передбачено
відшкодування моральної шкоди у разі
порушення зобов'язання з постачання
електроенергії.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог і наданих сторонами доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
ЦПК України, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 01.04.2010 року між
позивачкою та відповідачем був
укладений договір № 50-01-22-071 «А» про
користування електричною енергією.

П.1.1 договору передбачає, що за цим
договором енергопостачальник бере на
себе зобов'язання надійно постачати
споживачеві електричну енергію у
необхідних йому обсягах відповідно до
загальної потужності струмоприймачів
1,5 кВт, з гарантованим рівнем
надійності.

Згідно п.2.6 договору у споживача
встановлено захисний пристрій типу АВ
на струм 25 А в кількості 2.

Згідно до п. 4.1.3 вищезазначеного
договору енергопостачальник має право
встановлювати технічні засоби, які
обмежують постачання електроенергії
споживачу у межах, передбачених
договором, в тому числі пристрої
захисного відключення /ПЗВ/.

03.12.2012 року відносно позивачки був
складений акт про порушення № 815384,
відповідно до якого помешкання
позивачки за адресою: АДРЕСА_1 було
відрізано від ліній електропередач.

Згідно до п.8 вищезазначеного акту
вбачається, що за виявленими
порушеннями споживачу необхідно
підготувати монтаж для встановлення
приладу обліку на фасад будинку згідно
ПУЕ п.15.33.

В акті № 06356 від 03.12.2012 року про
опломбування електролічильника у п.8
міститься вимога щодо заміни ввідного
ізольованого проводу відповідно до
пункту 1.5.33 ПУЕ, встановлення
електролічильника відповідно до
пункту 1.5.6 ПУЕ.

З накладної б/н від 05.12.2012 року
вбачається, що у фізичної особи
підприємця ОСОБА_2 були придбані
наступні матеріали: провід СИП 2 х 16 - 25
метрів на 162,50 грн., 2-х полюсний автомат
на 16 А вартістю 30 грн., гофра 25 - 4 метри
вартістю 8 грн., дві серги вартістю 24
грн., ящик фасадний вартістю 45грн., а
всього на загальну суму 269,50 грн.

З відповіді заступника генерального
директора-директора з питань
забезпечення бізнесу ТОВ «ЛЕО» на ім'я
позивачки вбачається, що на засіданні
комісії з розгляду акту № 815384 від 03.12.2012
року складеного за п.53 Правил за фактом
порушення, вищезазначений акт був
скасований, про що був оформлений
протокол № 749 від 29.12.2012 року. Ввідні
пристрої встановлені у відповідності
із розміром потужності, яка згідно п.1.1
договору про користування електричною
енергією від 01.04.2010 року № 50-01-22-071 «А»,
визначена на рівні 1,5 кВт.

З відповіді начальника відділу НРКЕ у
Луганській області від 04.01.2013 року на
ім'я позивачки вбачається, що
відключення будинку позивачки від
електромережі 03 грудня 2012 року було
здійснено ТОВ «ЛЕО» з порушенням вимог
Правил. Відповідно договору
комутаційний апарат встановлено на 25 А,
в результаті виносу лічильника на
фасад будинку комутаційні апарати було
безпідставно замінено на 16 А без
внесення відповідних змін до договору,
що є порушенням договірних відносин.
Також за результатами перевірки
споживача 03.12.2012 року представниками
ЛЕО були неправомірно виставлені
вимоги щодо придбання матеріалів для
облаштування вузла обліку на фасаді
будинку з ізольованим вводом, що не
відповідає п.4.1.5 Договору.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 01.08.2013 року за
позовом ТОВ «ЛЕО» до Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним частково рішення
адміністративної комісії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
28.03.2013 року № 01-24/46 в задоволенні
позовних вимог ТОВ «ЛЕО» відмовлено в
повному обсязі.

З вищезазначеного рішення вбачається,
що за результатами перевірки, що
відбулася 03.12.2012 року на об'єкті
споживача в акті про порушення № 815384 у
п.8 зазначено: за виявленими
порушеннями споживачу необхідно
підготувати монтаж вводу для
влаштування приладу обліку на фасаді
будівлі згідно ПУЕ пунктів 1.5.33, 1.5.6.

В акті № 06356 від 03.12.2012 року про
опломбування електролічильника у п.8
міститься вимога щодо заміни ввідного
ізольованого проводу відповідно до
пункту 1.5.33 ПУЕ, встановлення
електролічильника відповідно до
пункту 1.5.6 ПУЕ.

Виконання робіт з монтажу ввідного
ізольованого проводу для облаштування
приладу обліку на фасаді будівлі
вимагає придбання відповідних
матеріалів без яких вказані роботи не
можуть проводитися.

Споживач за накладною б/н від 05.12.2012
року придбала спеціальні матеріали для
виконання означених робіт.

Відповідно до п.1.5.6 Правил улаштування
електроустановок, лічильники
розрахунку електропостачальної
організації зі споживачами
електроенергії рекомендовано
встановлювати на межі поділу мережі /за
балансовою приналежністю/
електропостачальної організації та
споживача.

Відповідно до умов підпункту 4.1.5
договору сторони узгодили, що позивач
має право здійснити при індивідуальній
забудові установку ззовні шафи з
пристроєм захисного відключення від
лінії 0,4 кВт до ввідної шафи
ізольованим проводом при повторному
відключенні споживача. Однак ТОВ «ЛЕО»
не доведено наявність обставин, що
призвели до повторного відключення
споживача.

Неправомірність дій, зазначених у
підпунктах 2.1, 2.2, 2.3 пункту 2
оскаржуваного рішення підтверджуються
наявними у матеріалах справи листом
НКРЕ № 30-12-24/9 від 04.01.2013 року, листом
Державної інспекції з енергонагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії у Луганській області
№ 16/162/1-3194 від 27.12.2012 року, протоколом
засідання Комісії
інформаційно-консультаційного центру
ТОВ «ЛЕО».

З відповіді голови Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
04.04.2013 року № 04-06/927 на ім'я позивачки
вбачається, що за результатами
розгляду заяви позивачки від 07.03.2013
року рішенням Адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
28.03.2013 року дії ТОВ «ЛЕО» п.3) які
полягають у встановленні вимог щодо
придбання матеріалів для облаштування
вузла обліку на фасаді будинку з
ізольованим вводом, визнані порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, у вигляді зловживання
монопольним /домінуючим/ становищем на
ринку постачання електричної енергії
за регульованим тарифом, шляхом
встановлення таких умов придбання
товару, які неможливо було б встановити
за існування значної конкуренції на
ринку постачання електричної енергії.

Відповідно до п.55 ЗУ «Про захист
економічної конкуренції» особи, яким
заподіяно шкоду внаслідок порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, можуть звернутися до суду
із заявою про її відшкодування.

Шкода заподіяна порушеннями
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченими пунктами 1,
2, 5, 10, 12, 18, 19 ст.50 ЗУ «Про захист
економічної конкуренції»,
відшкодовуються особою, що вчинила
порушення у подвійному розмірі
завданої шкоди.

Виходячи з того, що у зв'язку з
неправомірними вимогами відповідача
про монтаж ввідного ізольованого
проводу для облаштування приладу
обліку на фасаді будівлі, що містяться
в акті № 06356 від 03.12.2012 року та № 8153384 від
03.12.2012 року, позивачка витратила свої
кошти на суму 269,50 грн., що
підтверджується накладною б/н від
05.12.2012 року і неправомірність дій
відповідача в цій частині підтверджена
наявними в матеріалах справи доказами,
суд вважає в цій частині позовні вимоги
підлягають задоволенню у розмірі 539,00
грн. тобто в подвійному розмірі на
підставі ст.50 ЗУ «Про захист
економічної конкуренції».

Ст.1166 ЦК України передбачає, що майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

З листка непрацездатності від 05 грудня
2012 року серії АВР № 434826 вбачається, що з
05 грудня 2012 року ОСОБА_1 знаходилася на
лікарняному з приводу загального
захворювання.

З наданої суду медичної картки на ім'я
ОСОБА_1 вбачається, що 09.10.2011 року в
позивачки зафіксований гіпертонічний
криз, 14.10.2011 року поставлений лікарем
діагноз: «Стан після гіпертонічного
кризу». 19.10.2011 року позивачка
звернулася до лікаря зі скаргами на
підвищення артеріального тиску до 160/90.
05.12.2012 року ОСОБА_1 звернулася до
терапевта зі скаргами на загальну
слабкість, підвищення артеріального
тиску до 200/110, погіршання самопочуття
вранці, коли артеріальний тиск до 200/110,
викликала швидку допомогу. Лікарем був
поставлений діагноз «ГХ ІІ,
неускладнена криза, від пропозиції
стаціонарного лікування відмовилася,
лікарем рекомендовано дієта-стіл № 10
та ліки. 12.12.2012 року позивачка
звернулася до лікаря та їй був
встановлений діагноз: хронічний
бронхіт. 17.12.2012 року позивачка знов
звернулася до лікаря і їй був
поставлений новий діагноз: хронічний
бронхіт та виписані ліки.

В наданих позивачкою медичних
документах відсутні доказі, що саме
відключення електропостачання 03.12.2012
року викликало в позивачки підвищення
артеріального тиску, оскільки за
медичною допомогою позивачка
звернулася тільки 05.12.2012 року, тобто
після двох днів після відключення, з її
пояснень, наданих лікарю та медичної
картки вбачається, що позивачка на
протязі кількох років страждає
підвищенням артеріального тиску, з
приводу чого знаходилася на лікуванні,
при зверненні 05.12.2012 року позивачка не
пояснювала лікарю, що саме відключення
електроенергії в її будинку 03.12.2012 року
провокувало підвищення артеріального
тиску, навпаки пояснювала, що
самопочуття в неї погіршується, коли
вранці підвищується артеріальний тиск.

Суд не може прийняти до уваги чеки на
придбання ліків надані позивачкою, як
доказі того, що саме ці ліки призначені
лікарем для лікування підвищеного
артеріального тиску позивачки після
відключення 03.12.2012 року електроенергії
в будинку позивачки, оскільки ці чеки
не містять в собі прізвище особи, яка
купувала ці ліки, ліки купувалися в
різних аптеках міста, в різні часи,
також в той період, коли позивачка
хворіла бронхітом і надати докази, які
ліки призначені для лікування
артеріального тиску, а які на лікування
бронхіту, представник позивачка не
могла.

Суд не може прийняти до уваги посилання
представника позивачки, що ці чеки
містять в собі докази, що лікарем
позивачці було призначено посилене
харчування, оскільки не надано доказів,
яке саме посилене харчування потрібно
було позивачці на період лікування
підвищеного тиску, чи відносилися такі
продукти харчування як хліб до
продуктів посиленого харчування.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача суми 438,31 грн.,
які витрачені на придбання ліків та
посилене харчування не підлягають
задоволенню, бо позивачка не надала
суду достатніх доказів та медичного
висновку, що відключення
електроенергії в її будинку 03.12.2012 року
потягло за собою погіршання стану її
здоров'я та змусило звернутися 05.12.2012
року до лікарні, бо ще з 2012 року
позивачка страждала на підвищення
артеріального тиску, що саме
погіршання здоров'я у зв'язку з
відключенням електроенергії вимагало
від неї купівлю конкретних ліків, не
вказана сума на яку куплено ліки, з
чеків наданих позивачкою вбачається,
що серед них є чеки на купівлю
жувальної гумки, трав'яних льодяників,
не надано доказів, що стан її здоров'я
після відключення електроенергії
вимагає посиленого харчування, не
надано доказів, як конкретно продукти
посиленого харчування показані
лікарем та які конкретно куплені самою
позивачкою та на яку суму.

Оскільки доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, з
наданого лікарняного від 05.12.2012 року на
ім'я позивачки не вбачається яке саме
захворювання було встановлено у
позивачки та його причину і чи могла
вона з таким захворюванням ходити на
базарі та купувати будівельні
матеріали, що підтверджується
накладною б/н від 05.12.2012 року, тому суд
вважає за необхідне відмовити їй в цій
частині позовних вимог.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що
позивачка її сусідка, з якою вона
піддержує сусідські відносини. 01.12.2012
року вона з позивачкою ходила на ринок
купляти продукти на Новий рік. Вони
купили шматок м'яса свинини, яловичини,
потім вдома поділили, сусідка купляла
сосиски, ковбасу суху, молочні
продукти, сир, з села їй привозили
молоко. 03.12.2012 року до сусідки прийшли
робітники «ЛЕО», а їй запропонували
бути свідком, що начебто сусідка скоїла
крадіжку електроенергії. В її
присутності робітники «ЛЕО» написали
позивачці, які конкретно матеріали
необхідно їй купити для влаштування
приладу обліку на фасаді будинку. Потім
вона бачила, що продукти харчування,
які були у сусідки в холодильнику
зіпсувалися.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що
позивачка їх сусідка. 01.12.2012 року вона з
мамою та сусідкою була на ринку, де вони
купляли продукти харчування. Вони
купили шматок м'яса свинини, яловичини,
яку потім вдома поділили, купляли
молочні продукти, сир, сосиски. Потім
сусідка їх запросила та показала, що
усі продукти в холодильнику
зіпсувалися, бо було відключення
електроенергії. В чому виразилося
зіпсування продуктів та яких саме,
пояснити вона не може.

Суд критично оцінює показання свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і не може покласти їх в
основу рішення про задоволення
позовних вимог в частині стягнення
суми 2474 грн. - суми зіпсованих продуктів
харчування, оскільки свідки не могли
точно вказати, які конкретно продукти
харчування були куплені на базарі
01.12.2012 року, в якій кількості та на яку
суму, які конкретно продукти були в
холодильнику у позивачки на момент
відключення від електроенергії, які
конкретно продукти харчування
зіпсувалися та на яку суму, оскільки
свідки тільки приблизно надали
показання відносно цих обставин не
посилаючись на вагу продуктів та їх
ціну. До того ж свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 є
близькими сусідами, знаходяться в
приятельських стосунках з позивачкою,
що впливає на безупередженість наданих
ними показань.

Виходячи з того, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, суд
вважає в цій частині позовних вимог
необхідно відмовити за
безпідставністю.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній особі або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків встановлених
частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади АРК, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист
прав споживачів» споживачі під час
придбання продукції для задоволення
своїх особистих потреб мають право на
відшкодування шкоди /збитків/, завданих
дефектною чи фальсифікованою
продукцією або продукцією неналежної
якості, а також майнової та моральної
шкоди, заподіяної небезпечною для
життя і здоров'я продукцією у випадках,
передбачених законодавством.

Згідно до ч.1 ст.5 вищезазначеного
закону, продукція є такою, що має
дефект, у разі, коли вона не відповідає
рівню безпеки, на яку споживач або
користувач має право розраховувати,
виходячи з усіх обставин, зокрема,
пов'язаних з розробленням,
виробництвом, обігом,
транспортуванням, зберіганням,
встановленням, технічним
обслуговуванням, споживанням,
використанням, знищенням /утилізацією,
переробкою/ цієї продукції, а також
наданням застережень та іншої
інформації про таку продукцію, у тому
числі:

1/ представлення продукції споживачеві
або користувачеві, включаючи її вигляд,
склад, упаковку, маркування та іншу
інформацію про продукцію, її
споживання, використання та знищення
/утилізацію, переробку/;

2/ використання продукції, яке
обґрунтовано можна передбачити;

3/ час, коли продукцію було введено в
обіг.

За ст.1 вказаного Закону
послуга-діяльність виконавця з надання
/передачі/ споживачеві певного
визначеного договором матеріального
чи нематеріального блага, що
здійснюється за індивідуальним
замовленням споживача для задоволення
особистих потреб.

Таким чином, розділяючи поняття
продукція і послуга, Закон передбачає
відшкодування моральної шкоди лише за
постачання небезпечної для життя і
здоров'я людей продукції.

Відповідно до п.п. 43, 44, 46 Правил
енергопостачальник несе
відповідальність за шкоду, заподіяну
споживачу або його майну, в розмірі й
порядку, визначених законодавством. У
разі тимчасового припинення
електропостачання з вини
енергопостачальника він несе
відповідальність згідно з умовами
договору у розмірі двократної вартості
невідпущеної енергії. У разі порушення
прав споживачів, енергопостачальник
несе відповідальність згідно із
законодавством та договором.

Нормативні акти, які регулюють спірні
правовідносини, як і укладений між
сторонами договір на електричне
постачання, не передбачають
відшкодування моральної шкоди
споживачеві у разі припинення
постачання електричної енергії.

Виходячи з того, що право споживача на
відшкодування моральної шкоди
передбачено лише у випадках, коли така
шкода заподіяна небезпечною для життя
і здоров'я людей продукцією, а
стягнення моральної шкоди за начебто
безпідставне припинення послуги
/відключення електроенергії/, надання
неякісної послуги ні договором ні
чинним законодавством не передбачено і
це ствердження відповідача не
спростовано позивачкою, доказів, в чому
саме полягає моральна шкода,
позивачкою суду не надано, тому суд
вважає, що позов в цій частині не
підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 1166, 1167, ЗУ «Про захист
прав споживачів», керуючись ст.ст. 60,
213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» на користь
ОСОБА_1 в рахунок матеріальної шкоди
539,00 грн. та судові витрати на користь
держави у розмірі 229,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Луганської області шляхом подачі
скарги через Артемівський районний суд
м. Луганська.

Суддя: