АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2-2477/09р.
Провадження № 22-ц-/790/6188/14 Головуючий І інстанції: Ганенко Т.С.
Категорія: право власності Доповідач: Івах А.П.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Пшенічної Л.В., Хорошевського О.М.

при секретарі Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на 79/100 часток будинку, в тому числі на самочинно збудовані прибудови «А2», «АЗ», що розташовані на земельній ділянці Введенської селищної ради за адресою: вул. Комунальна, буд. № 2, с. Світанок, Чугуївського району, Харківської області.

В обгрунування позовних вимог посилався на те, що на протязі 1994 - 2009 років він збудував за свої кошти прибудови «А2», «АЗ» до будинку на земельній ділянці Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області за адресою: вул. Комунальна, буд. № 2, с. Світанок, Чугуївського району, Харківської області.

Прибудови збудовано на земельній ділянці, яка належить на праві власності його батькові - ОСОБА_1 згідно договору дарування від 7 червня 1996 року, посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою реєстровий № 1451.

Право власності на вказане нерухоме майно не було зареєстроване в КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Вказані будівлі були збудовані для власних потреб та відповідають вимогам ДБН, про що свідчить технічний висновок ТОВ «Модулор Сервіс» від вересня 2009 року.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27 листопада 2009 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено повністю, визнано за ОСОБА_3 право власності на 79/100 частин будинку ( прибудови «А2», «АЗ»), що розташовані за адресою: вул. Комунальна, буд. 2, с. Світанок, Чугуївського району, Харківської області та вважати їх такими, що придатні до експлуатації.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, 14 серпня 2014 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та визнаючи за ним право власності на самочинно збудовані приміщення, районний суд виходив із того, що вказані приміщення самочинно збудовані позивачем з дотриманням будівельних норм і правил, не порушують права інших осіб.

Погодитися з висновком суду не можна, оскільки дійшов він його без повного й всебічного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін у правовідносинах, що виникли, та належної оцінки зібраних у справі доказів.

Згідно державного акту серія ХР -26-74-049740 право приватної власності на землю належить ОСОБА_1. На підставі рішення виконкому Введенської селищної ради від 14.01.1997 року №8/1 йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,40 га, яка розташована на території Введенської селищної ради Чугуївського район Харківської області за адресою: вул. Комунальна, буд. № 2, с. Світанок, Чугуївського району, Харківської області.

Відповідно до рішення №10 від 14 січня 2009 року про надання дозволу на будівництво прибудови до житлового будинку, другого поверху над гаражем та на переобладнання літньої кухні в прибудову до житлового будинку в селі Світанок на вул.. Комунальній №2 ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво прибудови до житлового будинку розміром 6,50х6,00 м з розміщенням в ній котельні, сходів і тамбура; будівництво другого поверху на гаражем розміром 5,65х16,95 м з розміщенням в ньому чотирьох житлових кімнат із збільшенням житлової площі всього будинку та на переобладнання літньої кухні «Д» в прибудову до житлового будинку розміром 5,65х3,60 м з розміщенням в ній кухні із збільшенням загальної площі всього будинку в селі Світанок на вул.. Комунальній №2.

Відповідно до ст. 15 ЦК, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Матеріали справи свідчать про те, що житловий будинок, розташований за адресою: вул. Комунальна, буд. 2, с. Світанок Чугуївського району Харківської області. Прибудови збудовано на земельній ділянці, яка належить на праві власності батькові ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 7 червня 1996 року, посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою, реєстровий «N» 1451.

За змістом ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, якщо самочинне будівництво не порушує права інших осіб.

При цьому слід врахувати щоб земельна ділянка відповідала цільовому призначенню, будівля відповідала архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, встановленим для житлових будинків і господарських споруд.

Згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №923 від 08.10.2008 року, прийняття в експлуатацію полягає у підтвердженні готовності об'єкту нового будівництва та реконструкції до експлуатації. Даний факт - готовність об'єкту до експлуатації, встановлюється шляхом видачі інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Відповідно до Технічного заключення Приватного підприємства «Модулор-Сервіс» яке діяло на підставі Ліцензії Міністерства регіонального розвитку та будівництва України серія АВ №358726 про стан будівельних конструкції прибудованих до житлового будинку літ «А-2» літ «А-3» та можливість подальшої експлуатації зазначено, що загальний стан основних несучих конструкцій та прибудов до житлового будинку гарне, експлуатація та використання прибудов можливе.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність», державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2006 року №1434, Положення про інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві і Севастополі, затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 19.11.2007р. №317, основними завданням інспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Крім того, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації й на видачу свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

У зв'язку з викладеним, ухвалюючи рішення про визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва, визначаючи належність права володіння, користування та розпорядження, відповідно до змісту права власності, за позивачем, суд при прийняті рішення повинен був залучити до участі у справі інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області, яка повинна дати висновок.

Позивач не довів, відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, що отримав у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно всю необхідну технічну документацію.

Право власності на нерухоме майно а саме самочинно збудовані прибудови «А2» та «А3» не були зареєстровані в КП « Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації».

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, як і недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, у відповідності до вимог ст.. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Оцінивши належність та допустимість у розумінні вимог ст.. 58, 59 ЦПК України, доказів у їх сукупності, судова колегія підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не вбачає.

Визнання судом права власності на самочинне будівництво можливе лише у тому разі, якщо у прийнятті такого обєкту в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, необхідних для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта.

За таких обставин судова колегія, у відповідності до положень ст. 309 ЦПК України, вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27 листопада 2009 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді