Справа № 505/30/14-ц
Провадження по справі № 2-о/505/21/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2014 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді -
Фабіжевського С.А.

при секретарі -
Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Котовську
Одеської області справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту, що має
юридичне значення (зацікавлена особа -
управління Пенсійного фонду України в
м. Котовську та Котовському районі
Одеської області),-

в с т а н о в и в:

Заявниця наполягала на встановленні
факту, що має юридичне значення, а саме,
що Трудова книжка колгоспника НОМЕР_1
видана 31 березня 1976 року на ім'я
«ОСОБА_1» належать саме заявниці
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявниця в судовому засіданні заяву
підтримала у повному обсязі.

Представник управління
Пенсійного фонду України в м. Котовську
та Котовському районі Одеської
області в судовому засіданні заявлені
вимоги не заперечував.

Вислухавши сторін та дослідивши
представлені докази, суд вважає, що
заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що заявниця почала свій
трудовий стаж з березня 1975 року, про що
було зроблено відповідний запис в
трудовій книжці НОМЕР_1, де ім'я
заявниці вказане як «ОСОБА_1» (в
російській редакції) хоча в інших
правовстановлюючих документах вона
зазначена як «ОСОБА_1».

01 червня 1999 року заявницею було
отримала паспорт громадянина України,
де її ім'я в українській редакції
зазначено, як «ОСОБА_1», а в російській
редакції «ОСОБА_1».

Заявниця досягла пенсійного віку, і у
зв'язку з цим вона почала готувати
документи для звернення до Пенсійного
фонду та призначання їй в подальшому
пенсії. Одними з документів, до
пенсійного фонду, заявницею була
надана трудова книжка, де і було
з'ясовано, що вказане ім'я по батькові
заявниці в паспортному документі не
співпадає вказаному в трудовій книжці.

Зазначені підстави позбавляють
заявницю права на отримання пенсії у
повному обсязі, у зв'язку з тим що
неможливо правильно зазначити ім'я по
батькові заявниці у відповідних
правовстановлюючих документах; що і
змусило заявницю звернутися до суду
надавши відповідні докази.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню
на підставі ст.ст. 234 ч. 1 та ч. 2 п. 5 та 256 п.
2 ЦПК України з тих підстав, що згідно
представлених заявницею копій
документів: копії паспорту, свідоцтва
про народження, копії трудової книжки,
вбачається, що дійсно зазначена
трудова книжка належать заявниці.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, ст.ст. 234
ч. 1 та ч. 2 п. 5 та 256 п. 2 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Вважати встановленим факт того,
що трудова книжка видана 31 березня 1975
року на ім'я «ОСОБА_1» (російською), у
дійсності належать ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С у д д я -
С.А.Фабіжевський