АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/7558/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2-с-51/2011
Доповідач - Карімова
Категорія: стягнення заборгованості
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
судова колегія судової палати з
цивільних справ

апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака
І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Московського районного суду
міста Харкова від 24 січня 2011 року по
справі за заявою Комунального
підприємства (КП) « Харківські теплові
мережі» про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
опалення та гарячу воду,

ВСТАНОВИЛА:

26.11.2010 р. КП « Харківські теплові
мережі» звернулося до суду із заявою
про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
опалення та гарячу воду в сумі 12045,36 грн.
за період з 01.01.2006 р. до 30.09.2010 р.

29.11.2010 р. Московським районним
судом міста Харкова виданий судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь
КП « Харківські теплові мережі»
зазначеної заборгованості.

20.01.2011 р. ОСОБА_3 звернувся до суду
із заявою про скасування
вищевказаного судового наказу,
посилаючись на те, що при його видачі
судом не застосовані вимоги ст. 257 ЦК
України та не врахована та обставина,
що з вересня 2009 року його квартира
відключена від мережі водопостачання і
послуга підігріву води не надавалася.
Зазначене свідчить про наявність між
ним та КП « Харківські теплові мережі»
спору про право, який повинен
розглядатися в позовному провадженні.

Ухвалою Московського районного
суду міста Харкова від 24 січня 2011 року
судовий наказ від 29.11.2010 р. змінений.
Зазначено в тексті ухвали наступне:
викласти резолютивну частину наказу в
наступній редакції: «Стягнути
солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: 61170,
АДРЕСА_1, на користь КП « Харківські
теплові мережі», що знаходиться за
адресою: 61037, м. Харків, вул.
Доброхотова,11, рр 13 у ВАТ
«Державний ощадний банк України» м.
Харкова, МФО 351823, суму
заборгованості за опалення та гарячу
воду в розмірі 8800 грн.89 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави судові витрати в розмірі 55
грн.50 коп.».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати цю ухвалу суду,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права. Вважає, що між
ним та КП « Харківські теплові мережі»
існує спір про право, який повинен
розглядатися в позовному провадженні.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.. 303 ЦПК
України, судова колегія вважає, що
скарга підлягає задоволенню, а
оскаржувана ухвала - скасуванню,
виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про зміну
судового наказу, суд першої інстанції
виходив з того, що у виданому 29.11.2010 р.
Московським районним судом м. Харкова
судового наказу про стягнення з ОСОБА_3
на користь КП « Харківські теплові
мережі» заборгованості за надані
послуги не врахований строк позовної
давності, передбачений ст.. 257 ЦК
України.

Судова колегія вважає, що такий
висновок суду першої інстанції не
відповідає вимогам процесуального
права.

Відповідно до ч.8 ст. 105-1 ЦПК
України за результатами розгляду заяви
про скасування судового наказу суд має
право:

1) Залишити заяву про скасування
судового наказу без задоволення;

2) Скасувати судовий наказ та
роз'яснити, що заявлені стягувачем
вимоги можуть бути розглянуті у
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред'явлення
позову;

3) Змінити судовий наказ.

Згідно ч.9 ст. 105-1 ЦПК України про
залишення заяви про скасування
судового наказу без задоволення та про
скасування судового наказу суд
постановляє ухвалу, а в разі зміни
судового наказу видає судовий наказ.

На порушення зазначених норм
права суд першої інстанції, визнавши за
необхідність змінити судовий наказ, не
видав новий ( змінений наказ), а
постановив ухвалу з зазначенням в ній
тексту зміненого наказу, що не
передбачено ч.9 ст. ст. 105-1 ЦПК України,
при цьому й безпідставно зазначивши
про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості
у солідарному порядку.

Крім того, розглядаючи заяву
ОСОБА_3 про скасування виданого 29.11.2010
р. Московським районним судом м.
Харкова судового наказу суд за
клопотанням заявника застосував
вимоги ст.. 257 ЦК України щодо строку
позовної давності, яка тісно пов'язана
з процесуальним поняттям права на
позов, який КП « Харківські теплові
мережі» не заявлявся до суду.

При розгляді вказаної заяви
ОСОБА_3 судом першої інстанції також не
розглянуті доводи ОСОБА_3 про наявність
спору про право у зв'язку з тим, що з
вересня 2009 року його квартира
відключена від мережі водопостачання і
послуга підігріву води не надавалася.

Вищевказане свідчить про те, що
районним судом порушений встановлений
статтею 105-1 ЦПК України порядок
розгляду заяви про скасування
судового наказу, що відповідно до п.3 ч.1
ст. 312 ЦПК України є підставою для
скасування оскаржуваної ухвали та
передачі цього питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307,
п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Скасувати ухвалу Московського
районного суду міста Харкова від 24
січня 2011 року та передати питання щодо
розгляду заяви ОСОБА_3 про скасування
судового наказу на новий розгляд до
цього ж суду.

Ухвала апеляційного суду
касаційному оскарженню не підлягає як
така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: