Номер провадження: 22-ц/785/8295/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І.,
Артеменка І.А.

за участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 18 квітня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про
визнання права власності на житловий
будинок за заповітом та за позовом
ОСОБА_3 до Кагарлицької сільської ради,
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про визнання
нікчемним доручення та визнання
недійсним договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
Біляївського районного суду Одеської
області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про визнання права
власності на житловий будинок за
заповітом посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся -
ОСОБА_13 про що свідчить свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_13 залишилася
спадщина, а саме: житловий будинок з
надвірними спорудами за адресою:
АДРЕСА_1.

З метою одержання свідоцтва про право
на спадщину позивач звернувся до
державного нотаріуса, але йому 28.01.2010
року було відмовлено, оскільки
відсутній правоустановчий документ.

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
Біляївського районного суду Одеської
області з позовом до Кагарлицької
сільської ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про
визнання нікчемним доручення та
визнання недійсним договору
купівлі-продажу посилаючись на те, що
при розгляді цивільної справи за його
позовом про визнання права власності
на житловий будинок за заповітом він
дізнався, що житловий будинок в АДРЕСА_1
продав його дядько - ОСОБА_5, за
довіреністю виданою бабусею позивача.

Як вважає позивач ОСОБА_13 не могла
видати довіреність, оскільки не могла
писати, про що свідчить доручення від 21
травня 2007 року про уповноваження
отримати свідоцтво про право на
спадщину, а також заповіт, який було
посвідчено у присутності свідків.

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 12 січня 2011 року
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про
визнання права власності на житловий
будинок за заповітом об'єднано в одне
провадження з цивільною справою за
позовом ОСОБА_3 до Кагарлицької
сільської ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про
визнання нікчемним доручення та
визнання недійсним договору
купівлі-продажу.

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 27 січня 2011 року
заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову
задоволено, накладено арешт на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2.

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 07 квітня 2011 року
клопотання представника ОСОБА_3
задоволено, по справі призначено
судово-почеркознавчу експертизу, на
час проведення експертизи провадження
по справі зупинено.

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 30 березня 2012 року
клопотання представника ОСОБА_3
задоволено, по справі призначено
судово-почеркознавчу експертизу, на
час проведення експертизи провадження
по справі зупинено.

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 19 грудня 2012 року
провадження по справі відновлено.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 18 квітня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено,
визнано нікчемною довіреність від
27.10.2005 року, посвідчену секретарем
Кагарлицької сільської ради
Біляївського району Одеської області
від імені ОСОБА_13 на ім'я ОСОБА_5,
зареєстровану в реєстрі за № 135;
визнано недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Біляївського
нотаріального округу 31.10.2005; визнано за
ОСОБА_3 право власності на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_13

Вважаючи рішення суду незаконним
ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду
з апеляційною скаргою, в якій просила
скасувати рішення Біляївського
районного суду Одеської області від 18
квітня 2013 року та ухвалити нове рішення
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25 листопада 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено,
рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 18 квітня 2013 року
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позовів ОСОБА_3
відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено
частково, рішення апеляційного суду
Одеської області від 25 листопада 2013
року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд
обґрунтовано дійшов зазначеного
висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва від 08 грудня 1999 року про
право власності, житловий будинок з
надвірними спорудами у АДРЕСА_1 області
належав ОСОБА_13.

Заповітом від 08 травня 2007 року ОСОБА_13
розпоряджалася своїм майном та на свій
розсуд, заповівши його ОСОБА_3. У зв'язку
з похилим віком та неписьменністю,
заповіт, за проханням ОСОБА_13 підписано
іншими особами - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та
посвідчено секретарем виконкому
Великодальницької сільської ради
ОСОБА_16

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 померла. Позивачу
рішенням суду від 16 грудня 2009 року
продовжено строк для звернення до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Нотаріальною
конторою ОСОБА_3 відмовлено у видачі
спадщини у зв'язку із недостовірністю
свідоцтва про право власності на
спадкове майно, на якому відсутня
печатка Теплодарської державної
нотаріальної контори, яка видала
зазначений документ, що стало
підставою для звернення до суду з
зазначеним позовом.

З'ясовуючи обставини позову суд
встановив, що 31 жовтня 2005 року ОСОБА_5,
діючи від імені ОСОБА_13 продав
зазначений будинок ОСОБА_2

ОСОБА_5 у зазначеному правочині діяв на
підставі довіреності від 27 жовтня 2005
року, посвідченої секретарем
Кагарлицької сільської ради
Біляївського району.

Відповідно до ст. 245 ЦК України форма
довіреності повинна відповідати формі,
в якій відповідно до закону має
вчинятися правочин.

Довіреність особи, яка проживає у
населеному пункті, де немає нотаріусів,
може бути посвідченим уповноваженою на
це посадовою особою органу місцевого
самоврядування, крім довіреностей на
право розпорядження нерухомим майном,
довіреностей на управління і
розпорядження корпоративними правами
та довіреностей на користування і
розпорядження транспортними засобами.

На час посвідчення спірної довіреності
ОСОБА_13 проживала у с. В.Дальник, де є
свій орган місцевого самоврядування -
Великодальницька сільська рада.

Висновком судової почеркознавчої
експертизи № 1148 від 03 вересня 2012 року
встановлено, що рукописні тексти в
графі «підпис» довіреності від 27
жовтня 2005 року, виданої від імені
ОСОБА_13 на право продажу будинку в
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 і в графах заяви
на виплату пенсії від імені ОСОБА_5
виконані, ймовірно, різними особами.
Вирішити питання в категоричній формі
не представилося можливим, оскільки
запис в довіреності короткий, простий у
виконанні, має до малювання і повторне
обведення в штрихах, і ознак почерку
особи, що виконала цей запис, не
відобразилися в повному обсязі.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підтвердили
факт постійного проживання ОСОБА_13 в с.
В.Дальник, а також факт її
неписьменності.

Зазначеним доказам суд дав правильну
правову оцінку та дійшов правильного
висновку, що з урахуванням складеного
заповіту у 2007 році у відповідності до
вимог ст. 125 3 ЦК України при свідках,
показань свідків про неспроможність
померлої самостійно розписуватися у
зв'язку з неписьменністю та похилим
віком, та про постійне проживання
померлої до дня її смерті у будинку, що
є предметом оскаржуваного договору
купівлі-продажу від 2005 року по АДРЕСА_1
та наявністю у с. В.Дальник свого органу
місцевого самоврядування -
Великодальницької сільської ради, яка
повноважена посвідчувати на підставі
ст. 1251 ЦК України заповіт, суд
обґрунтовано вважав, що вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Відсутність законних правових підстав
у секретаря Кагарлицької сільської
ради на посвідчення спірної
довіреності, відсутність другого
примірника оскаржуваної довіреності
підтверджує факт, що померла не
підписувала зазначену довіреність.

Посилання апелянта на порушення судом
його процесуальних прав, як
добросовісного набувача спірного
майна, неправильну правову оцінку
доказів та висновку експертизи, як на
підставу для скасування оскаржуваного
рішення суду колегія вважає
необґрунтованими та спростованими
викладеними доказами.

Районний суд повно і всебічно дослідив
і оцінив обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
характер спірних правовідносин і
закон, який їх регулює.

Інші доводи апеляційної скарги не є
істотними і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 18 квітня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко