Ухвала

іменем україни

25 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І., Писаної Т.О.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
11 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід
ОСОБА_6, після смерті якого залишилася
спадщина у вигляді домоволодіння
АДРЕСА_1, яке спадкодавець збудував у 1967
році на земельній ділянці площею 591
кв.м, проте за життя не встиг ввести в
експлуатацію.

Після смерті діда, позивач як
спадкоємець за заповітом, складеним
ОСОБА_6 у 1991 році, звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини - спірного
домоволодіння, проте йому було
відмовлено через відсутність
правовстановлюючих документів.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4
просив позов задовольнити та визнати
за ним право в порядку спадкування за
заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 19
вересня 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом після смерті діда ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 11 червня 2014 року, зазначене
рішення районного суду скасовано й в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення апеляційного суду скасувати і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, що було помилково скасовано,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права і порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що спадкодавець за
життя у встановленому законом порядку
не набув права власності на спірний
будинок та земельну ділянку, на якій
він розташований, а відтак відсутні
підстави для визнання такого права за
ОСОБА_4 Також суд зазначив про те, що дії
нотаріуса щодо відмови у видачі
свідоцтва про право на спадщину
позивачем не оскаржувалися, крім того
не встановлено порушення прав позивача
або їх невизнання з боку відповідача
ОСОБА_5, й не залучено до участі у справі
Одеську міську раду, яка є органом
уповноваженим здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками, оскільки вони узгоджуються
з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно
визначив характер спірних
правовідносин й вірно застосував
положення норм матеріального права, й
оцінивши усі забрані у справі докази,
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на
увагу не заслуговують й вказаних
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Матеріали витребуваної справи не
свідчать про те, що апеляційним судом
при розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 11 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

В.І. Амелін

Т.О. Писана