УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого
судді
Гирич С. В.

при секретарі          судових
засідань
ОСОБА_1

з участю представника
скаржника
ОСОБА_2

та Личаківського ВДВС Львівського
МУЮ          ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
на дії державного виконавця Сидія О.В.
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції та
начальника Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції ОСОБА_4, вчинені в ході
виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою,
у якій просить визнати незаконним дії
державного виконавця Сидія О.В. та його
начальника ОСОБА_4 в ході здійснення
виконавчого провадження відкритого на
підставі виконавчого листа виданого
13.04.2010 року на підставі рішення
Личаківського районного суду м. Львова
про стягнення із ОСОБА_5 на його користь
заборгованості за кредитним договором,
які полягали у тому, що державним
виконавцем всупереч вимог ст.38 Закону
України «Про виконавче провадження»,
п.3.10 Інструкції з організації
примусового виконання рішень винесено
невмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження від 22.07.2014 року
№39729810, а начальник Личаківського ВДВС
ОСОБА_4 затвердив її в той час. Крім
цього, вказана постанова винесена
безпідставно в той час, як державним
виконавцем не вчинено ряду інших дій з
метою встановлення іншого майна
боржника, його обтяження з метою
подальшого звернення стягнення на це
майно з метою забезпечення виконання
судового рішення. А тому просить
зазначену постанову скасувати та
зобов’язати державного виконавця та
начальника виконавчої служби
відновити виконавче провадження. Крім
цього просить винести окрему ухвалу
щодо неналежного виконання посадових
обов’язків державним виконавцем
Сидієм О.В. та його начальником ОСОБА_4

В судовому засіданні представник
стягувача скаргу підтримав, просить її
задоволити.

Представник Личаківського ВДВС за
дорученням – державний виконавець
Сидій О.В. в судовому засіданні
відносно скарги заперечив, вважає, що
винесеною постановою про зупинення
виконавчого провадження жодним чином
права скаржника не порушені, оскільки
така постанова не перешкоджає
проведенню державним виконавцем в
подальшому виконавчих дій направлених
на встановлення іншого майна боржника
та звернення стягнення на це майно. В
той же час зазначив, що в процесі
здійснення виконавчого провадження
ним винесено постанову про оголошення
в розшук ряду транспортних засобів, що
належать боржнику ОСОБА_5, а тому у
відповідності до положень ст.38 Закону
України «Про виконавче провадження» у
нього були наявні підстави для
зупинення виконавчого провадження. А
тому просить в задоволенні скарги
відмовити.

Боржник в судове засідання не з’явився
без поважних причин, про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, явку
свого представника не забезпечив,
причин неявки суду не повідомив, а тому
суд вважає за можливе розглянути
справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника
стягувача, представника Личаківського
ВДВС, оглянувши матеріали справи, суд
скаргу задовольняє частково з таких
підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як вбачається із постанови від 12.09.2013
року (а.с.7), головним державним
виконавцем Личаківського ВДВС
Львівського МУЮ ОСОБА_3 відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2-з933 виданого
Личаківським районним судом м. Львова
13.04.2010 року на підставі рішення суду про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» залишку від
заборгованості за кредитним договором
234457,50 грн. в розмірі 154367,14 грн.

В процесі здійснення виконавчих дій,
державним виконавцем отримано
інформацію з головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області щодо місця праці боржника,
здійснено перевірку наявності у
боржника права власності на нерухоме
майно шляхом отримання інформаційної
довідку з реєстру прав власності на
нерухоме майно, винесено постанову від
09.12.2013 року про розшук рухомого майна
боржника – рядку транспортних засобів,
право власності на які зареєстровано
за боржником.

Як вбачається із постанови головного
державного виконавця Сидія О.В. від
22.07.2014 року (а.с.13), затвердженої
начальником відділу Личаківського
ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_4 22.07.2014 року,
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа виданого
13.04.2010 року №2-з933 про стягнення
заборгованості із ОСОБА_5 на користь
ПАТ «УкрСиббанк» зупинене з підстав п.4
ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче
провадження».

Дійсно у відповідності до п.4 ч.1 ст.38
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
може бути зупинено у разі оголошення
розшуку боржника - фізичної особи,
транспортних засобів боржника або
розшуку дитини.

В той же час, у відповідності з
положеннями п.3.10 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
міністерства юстиції України від 02.04.2012
року за №512/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02.04.2012
року за №489/20802, за наявності обставин,
передбачених статтею 38 Закону,
державний виконавець має право винести
постанову про зупинення виконавчого
провадження. У такому випадку
державний виконавець у постанові про
зупинення виконавчого провадження
обов'язково обґрунтовує необхідність
такого зупинення з посиланням на
фактичні обставини справи, які дійсно
унеможливлюють подальше проведення
виконавчих дій або можуть призвести до
порушення прав сторін виконавчого
провадження.

Однак, як вбачається із оглянутої в
судовому засіданні постанови про
зупинення виконавчого провадження від
22.07.2014 року, така не містить мотивів
такого зупинення виконавчого
провадження з посиланням на фактичні
обставини справи, які дійсно
унеможливлюють подальше проведення
виконавчих дій або можуть призвести до
порушення прав сторін виконавчого
провадження.

Крім цього, як встановлено судом, в ході
здійснення виконавчого провадження
державним виконавцем дійсно виявлено
ряд іншого майна боржника, зокрема
нерухомого майна, а також встановлено
місце праці боржника, а отже, державний
виконавець повинен вчиняти дії
спрямовані на звернення стягнення на
це майно, а також на отримувані доходи
боржником.

За таких обставин суд вважає, що дії
державного виконавця Сидія О.В., що
полягають у винесенні оскаржуваної
постанови про зупинення виконавчого
провадження підлягають визнанню
незаконними, сама постанова
скасуванню, а виконавче провадження
відновленню.

Крім цього, суд вважає, що дії
начальника Личаківського ВДВС
Львівського МУЮ ОСОБА_4, що полягали у
затвердженні постанови від 22.07.2014 року
про зупинення виконавчого провадження,
яка не відповідала вимогам Інструкції
також підлягають визнанню незаконними,
оскільки у відповідності до положень
п.93. вказаної Інструкції на нього
покладаються обов’язки перевіряти
законність виконавчого провадження,
однак в порушення вказаної норми
посадовою особою органу державної
виконавчої служби було затверджено
постанову про зупинення виконавчого
провадження, що визнана судом
незаконною.

В той же час, що з врахуванням того, що у
відповідності до положень Закону
України «Про виконавче провадження»
повноваженнями зупиняти та
відновлювати виконавче провадження
покладаються виключно на державного
виконавця в провадженні якого
перебуває виконавче провадження, а
відтак обов’язок відновити виконавче
провадження слід покласти саме на
державного виконавця Сидія О.В. В
частині скарги про покладення
обов’язку на начальника виконавчої
служби ОСОБА_4 вчинити дії щодо
відновлення виконавчого провадження
скаргу слід відхилити.

Також суд вважає, що підстав для
задоволення скарги в частині винесення
судом окремої ухвали на дії державного
виконавця Сидія О.В. та начальника
Личаківського ВДВС ОСОБА_4 немає,
оскільки за правилами встановленими
Розділом VII ЦПК України Судовий
контроль за виконанням судових рішень,
зокрема ст. 387 ЦПК України визначено
види судових рішень, які
постановляються судом за наслідками
розгляду скарги і обраний скаржником
вид судового рішення у формі окремої
ухвали не передбачений.

На підставі наведеного, керуючись ст.386,
387 ЦПК України, суд –

у х в а л и в :

скаргу задоволити частково.

Визнати неправомірними дії головного
державного виконавця Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції ОСОБА_3 в частині прийняття, а
також неправомірним дії начальника
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції в частині
затвердження постанови від 22.07.2014 року
про зупинення виконавчого провадження
№39729810 з примусового виконання
виконавчого листа виданого 13.04.2010 року
№2-з933 про стягнення заборгованості із
ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк».

Визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції ОСОБА_3 від
22.07.2014 року про зупинення виконавчого
провадження №39729810 з примусового
виконання виконавчого листа виданого
13.04.2010 року №2-з933 про стягнення
заборгованості із ОСОБА_5 на користь
ПАТ «УкрСиббанк».

Зобов’язати державного виконавця
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції ОСОБА_3
відновити виконавче провадження №39729810
з примусового виконання виконавчого
листа виданого 13.04.2010 року №2-з933 про
стягнення заборгованості із ОСОБА_5 на
користь ПАТ «УкрСиббанк».

В задоволенні решти скарги відмовити
за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга в строки і порядок передбачені
ч.2 ст.294 ЦПК України до апеляційного
суду Львівської області через місцевий
суд.

Суддя:

Ги
рич С. В.