________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/893/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Калініченко Л.В.

при секретарі
Голобородової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з позовом про
визначення їй додаткового строку для
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та просила
задовольнити позов з підстав
викладених у позовній заяві, в якій
вона зазначала, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
є її рідним братом. Рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 9 листопада
2005 року за нею та її братом у рівних
частинах за кожним було визнано право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1.
В подальшому ОСОБА_3 відчужив 13100
житлового будинку ОСОБА_4, яка
подарувала дану частину житлового
будинку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3
помер, вона не зверталася з заявою про
прийняття спадщини, оскільки вважала,
що оскільки сумісно проживала з братом,
вона є такою особою, що фактично
прийняла спадщину. Однак після
звернення за юридичною консультацією
їй стало відомо, що вона не може
вважатися такою особою, що фактично
прийняла спадщину, оскільки вона не
мешкала разом з братом, не була з ним
однією родиною. У судовому засіданні
позивачка також зазначала, що
своєчасно не звернулася до
нотаріальної контори, оскільки після
вбивства брата була вимушена
відвідувати суди, погано себе почувала,
та в нотаріальній конторі були великі
черги, у зв'язку з чим на даний час вона
вимушена звернутися до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 позов
визнала.

Вислухавши пояснення позивачки
та відповідачки, вивчивши матеріали
справи, суд вважає позов не підлягаючим
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5
(актовий запис № 238 від 11 лютого 1959 року
відділу загса Приморського району м.
Одеси, батько - ОСОБА_6, мати ОСОБА_7),
прізвище якої у зв'язку з одруженням
було змінено на ОСОБА_1.

27 липня 1962 року народився ОСОБА_3
(актовий запис № 1725 від 25 серпня 1962 року
відділу загса Приморського району м.
Одеси, батько - ОСОБА_6, мати ОСОБА_7).

Рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 9 листопада 2005 року за
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у рівних частинах за
кожним визнано право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1.

В подальшому ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 12 січня 2006
року відчужив 13100 житлового будинку
ОСОБА_4, яка 12 липня 2012 року подарувала
дану частину житлового будинку ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер
(актовий запис № 10561 від 21 листопада 2006
року Першого відділу рацсу
Приморського районного управління
юстиції м. Одеси), у зв'язку з чим
відкрилася спадщина на 37100 частин
житлового будинку по вулиці Олександра
Невського в м. Одесі.

ОСОБА_1 у відповідності до ст. 1262
ЦК України є спадкоємницею другої
черги після смерті брата ОСОБА_3, однак
з заявою про прийняття спадщини у
встановлені законом терміни не
звернулася.

Статтею 1270 ЦК України
передбачено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановлено ст. 1270 ЦК, він не
заявив відмову про неї.

Однак суд вважає, що факт реєстрації
позивачки за одною адресою з померлим
ОСОБА_3 не може розцінюватися як факт
постійного проживання зі спадкодавцем,
оскільки вони на підставі рішення суду
були співвласниками житлового будинку,
також у позовній заяві позивачка
особисто зазначила, що не мешкала
постійно з братом, не була з ним однією
родиною.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних або юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

У судовому засіданні позивачка
зазначала, що у зв'язку з вбивством
брата та необхідністю відвідувати
судові засідання з цього приводу,
погано себе почувала, однак жодного
доказу у підтвердження даним
твердженням не надала.

Відповідно до листа ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ №
24-75304-13 від 16 травня 2013 року - судом не
можуть бути визнані поважними такі
причини пропуску строку для подання
заяви про прийняття спадщини як
юридична необізнаність позивача щодо
строку та порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, встановлення судом
факту, що має юридичне значення,
несприятливі погодні умови.

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що спадщина після смерті
ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2,
позивачкою у позовній заяві та у своїх
поясненнях не наведено жодної поважної
причини пропуску подання заяви щодо
прийняття спадщини, у зв'язку з чим суд
вважає позов ОСОБА_1 не підлягаючим
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК
України, ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Одеської області
шляхом поданням до Київського
районного суду м. Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
Калініченко Л. В.