Провадження № 2/127/7128/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.10.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки - адвоката
ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, за участю третьої особи без
самостійних вимог щодо предмету спору -
Служби у справах дітей Вінницької
міської ради про визначення місця
проживання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4 за
участю третьої особи без самостійних
вимог щодо предмету спору - Служби у
справах дітей Вінницької міської ради
про визначення місця проживання
неповнолітніх дітей, який в процесі
судового розгляду уточнила, мотивуючи
свої вимоги тим, що з квітня 2002 року по
липень 2009 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який на
підставі рішення Замостянського
районного суду м. Вінниці від 21.01.2009
року було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін є
неповнолітні діти: син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання
шлюбу залишились проживати із
відповідачем.

Однак, сторони не можуть дійти згоди
щодо місця проживання їх неповнолітніх
дітей. В даний час діти мешкають у
відповідача, який намагається
самостійно їх виховувати та
утримувати.

Проте, позивачка не погоджується з тим,
щоб неповнолітній син проживав із
відповідачем, наполягає на визначенні
місця проживання останнього з нею -
його матір'ю, натомість не заперечує
проти визначення проживання
неповнолітньої доньки з відповідачем -
її батьком, оскільки син вказує на своє
бажання проживати саме із позивачкою, а
донька - із відповідачем.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник - адвокат ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили суд їх задовольнити з
підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_3 позовні вимоги визнав повністю,
не заперечував проти задоволення
позову.

Представник третьої особи без
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні позивачки - органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Вінницької міської ради за довіреністю
Бойко М.П. позовні вимоги підтримала в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що з квітня 2002 року по
липень 2009 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який на
підставі рішення Замостянського
районного суду м. Вінниці від 21.01.2009
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу
було розірвано (а.с.6), про що в Книзі
реєстрацій розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за №734 від
17.07.2009 року, згідно свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_3,
виданого В РАЦС Вінницького МУЮ
Вінницької області 17.07.2009 року (а.с.7).

Від даного шлюбу у сторін є
неповнолітні діти: син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, виданого
міським відділом РАГС управління
юстиції Вінницької області 11.10.2002 року
(а.с.8); та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого В РАЦС Вінницького МУЮ
Вінницької області 10.10.2005 року (а.с.9).

Як вбачається з довідки
Будинкоуправління №1
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниці вих.№258 від 07.05.2012 року сторони
разом з неповнолітніми дітьми
проживають та зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1, що складається з двох
кімнат, житловою площею 49,2 кв.м. (а.с.10).

Однак, як стверджували сторони в
судовому засіданні неповнолітні діти
після розірвання шлюбу залишились
проживати разом із відповідачем у
одній із кімнат за адресою: АДРЕСА_1.

Кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
заміняють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України (ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ч.1 ст.160 СК України, місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України,
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Як вбачається з пояснень представника
третьої особи в судовому засіданні під
час вільної бесіди з дітьми,
неповнолітній син, якому на момент
розгляду справи виповнилось повних 12
років висловив бажання проживати разом
з матір'ю - позивачкою по справі,
натомість неповнолітня донька, якій на
момент розгляду справи виповнилось
повних 8 років, бажає проживати разом із
батьком - відповідачем по справі.

З огляду на наведене, та, враховуючи, що
позивачка підтримала позовні вимоги, а
представник відповідача не
заперечував проти задоволення
останніх, думку служби у справах дітей
Вінницької міської ради, суд вважає за
доцільне визначити місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за місцем проживання його матері
ОСОБА_1: АДРЕСА_1, виділивши їй для
проживання кімнату №1, загальною
площею 12 кв.м.; та визначити місце
проживання неповнолітньої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання її
батька ОСОБА_4: АДРЕСА_1, виділивши йому
для проживання кімнату №2, загальною
площею 12 кв.м.

А тому, суд вважає, що є всі підстави для
ухвалення рішення про задоволення
позову, оскільки вимоги позивачки є
законними, достатньо вмотивованими і
ґрунтуються на наявних у справах
доказах та є такими, що не суперечать
інтересам неповнолітніх дітей.

Однак, суд вважає за можливе зазначити,
що сторонам рекомендовано попереджати
один одного про свої дії щодо
неповнолітніх дітей та узгоджувати їх
з урахуванням режиму дня, стану
здоров'я та інтересів останніх.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8, 14, 18 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст.19, 141, 160, 161 СК України,
ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 209, 213-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за місцем проживання його матері
ОСОБА_1: АДРЕСА_1, виділивши їй для
проживання кімнату №1, загальною
площею 12 кв.м.

Визначити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
місцем проживання її батька ОСОБА_4:
АДРЕСА_1, виділивши йому для проживання
кімнату №2, загальною площею 12 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: