АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/1367/13-ц 22-ц/774/200/К/14
Справа № 216/1367/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/200/К/14
суддя Бондарєва О.І.
Категорія - 27 ( ІV )
Суддя-доповідач - Зубакова
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М.,
Соколан Н.О.

при секретарі: Бевзі М.О..

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача Публічного
акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК»
на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 11
червня 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ТЕРРА БАНК» до ОСОБА_3, третя особа
Повне товариство «Ломбард
«Кредит-Оптіма» Рева і Компанія», про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Особи, що беруть участь у розгляді
справи:

відповідач ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року Публічне акціонерне
товариство «ТЕРРА БАНК» (далі - ПАТ
«ТЕРРА БАНК») звернулося до суду з
позовом до відповідача про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
посилаючись на те, що 22 вересня 2005 року
між ЗАТ УБМС «Інвест-Кривбас Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ТЕРРА
БАНК», та ПТ «Кредитоптима»,
правонаступником якого є Повне
товариство «Ломбард «Кредит-Оптіма»
Рева і Компанія» (надалі - ПТ «Ломбард
«Кредит-Оптіма» Рева і Компанія»), було
укладено кредитний договір № 51-К/05 про
відкриття відкличної револьверної
кредитної лінії на суму 15 000,00 грн. під 25%
річних з кінцевим терміном погашення 21
вересня 2010 року.

В забезпечення кредитного договору
було укладено договір іпотеки,
відповідно до якого ОСОБА_3 передала в
іпотеку належне їй домоволодіння
АДРЕСА_1.

Оскільки боржником ПТ «Ломбард
«Кредит-Оптіма» Рева і Компанія»
зобов`язання належним чином не
виконується, утворилась
заборгованість за кредитним договором.

Позивач просив суд звернути стягнення
на предмет іпотеки за рахунок
реалізації якого задовольнити вимоги
ПАТ «ТЕРРА БАНК» у сумі 24 777,28 грн.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 11
червня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права. Так, вирішуючи
питання щодо співмірності вартості
предмета іпотеки загальній сумі
заборгованості за кредитним договором,
суд виходив із роздруківок з Інтернету
щодо вартості домоволодінь у районі
вулиці Цехової та Широківської у
м.Кривому Розі, що не може бути
об'єктивним відображенням вартості
іпотечного майна.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про звернення стягнення на
предмет іпотеки у зв'язку з тим, що
позивачем у позові не зазначено спосіб
реалізації предмета іпотеки та його
вартість, суд фактично прийшов до
висновку про невідповідність позовної
заяви вимогам ст. 119 ЦПК України, тоді як
згідно положень ст. 214 ЦПК України
зазначене питання суд не вправі
вирішувати при ухваленні рішення по
суті спору після відкриття
провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законним та обґрунтованим, в
процесі розгляду справи суд не порушив
норм ні матеріального, ні
процесуального права, а тому рішення
суду слід залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідача ОСОБА_3, яка заперечувала
проти доводів апеляційної скарги та
просила її відхилити, залишивши без
змін рішення суду першої інстанції, як
законне та обґрунтоване, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених позовних вимог,
доводів апеляційної скарги та
заперечень на неї, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ «ТЕРРА
БАНК» про звернення стягнення на
предмет іпотеки, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не
зазначено в позовній заяві спосіб
реалізації предмета іпотеки та його
вартість, не надано доказів початкової
ціни предмета іпотеки для його
подальшої реалізації, а сума
заборгованості є неспівмірною із
вартістю предмета іпотеки.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 22
вересня 2005 року між ЗАТ УБМС
«Інвест-Кривбас Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ТЕРРА
БАНК», та ПТ «Кредитоптима»,
правонаступником якого є ПТ «Ломбард
«Кредит-Оптіма» Рева і Компанія», було
укладено кредитний договір № 51-К/05 про
відкриття відкличної револьверної
кредитної лінії на суму 15 000,00 грн. під 25%
річних з кінцевим терміном погашення 21
вересня 2010 року (а.с. 11-12).

23 листопада 2005 року між ЗАТ УБМС
«Інвест-Кривбас Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ТЕРРА
БАНК», та ОСОБА_3 укладено договір
іпотеки, за яким остання надала в
іпотеку належне їй на праві власності
домоволодіння, що складається з: літ.
«А-1» - житловий будинок з саману,
обкладеного цеглою, житловою площею -
29,8 кв.м., загальною площею - 51,4 кв.м.; літ.
«Г» - вбиральні з цегли; І - водопровід;
І-З - паркан; літ. «В» п/д - погріб, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в
забезпечення виконання зобов`язань ПТ
«Кредитоптима» за кредитним договором
(а.с. 13-14).

Розділом 2 договору іпотеки
передбачено, що Іпотекодержатель (ПАТ
«ТЕРРА БАНК») має право звернути
стягнення на Предмет іпотеки у разі
невиконання або неналежного виконання
Позивальником (ПТ «Кредитоптима»,
правонаступником якого є ПТ «Ломбард
«Кредит-Оптіма» Рева і Компанія») умов
кредитного договору.

Станом на 20.02.2013р. ПТ «Ломбард
«Кредит-Оптіма» Рева і Компанія»
допустило заборгованість за кредитним
договором та у добровільному порядку
її не погашає.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ
«ТЕРРА БАНК» послався на наведені вище
обставини та просив суд у рахунок
погашення заборгованості звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.528 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимогам ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

Так, укладаючи 23.11.2005 року договір
іпотеки, сторони домовилися про
набуття, зміну або припинення своїх
прав та обов'язків, закріпивши їх в
договорі, який ними підписано (а.с. 13-14).

Розділом 3 Договору іпотеки
встановлено, що звернення стягнення на
предмет іпотеки може здійснюватися на
підставі рішення суду. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється способом за вибором
Іпотекодержателя (з використанням
аукціону, торговельної біржі,
комісійних магазинів та іншим
незабороненим чинним законодавством
способом).

При цьому, сторони погодились, що
вартість предмета іпотеки становить 40
000,00 гривень, тоді як його вартість
згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно №8882213 від 08.11.2005 року
становить 20 805,00 грн. (п. 1.3. договору
іпотеки).

Підписавши вказаний договір,
відповідачка погодилася із його
змістом, в тому числі й зі змістом
розділу 3 щодо права Банку звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки, відповідно до принципу
свободи договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України),
сторони договору на власний розсуд
визначають його зміст і формулюють
його конкретні умови, якщо тільки зміст
якої-небудь умови імперативно не
визначений законом чи іншими правовими
актами, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
захист порушених прав позивача шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. ст. 38, 39 Закону України
«Про іпотеку», якщо рішення суду або
договір про задоволення вимог
іпотекодержателя (відповідне
застереження в іпотечному договорі)
передбачає право іпотекодержателя на
продаж предмета іпотеки будь-якій
особі-покупцеві, іпотекодержатель
зобов'язаний за 30 днів до укладення
договору купівлі-продажу письмово
повідомити іпотекодавця та всіх осіб,
які мають зареєстровані у
встановленому законом порядку права чи
вимоги на предмет іпотеки, про свій
намір укласти цей договір. Дії щодо
продажу предмета іпотеки та укладання
договору купівлі-продажу здійснюються
іпотекодержателем від свого імені, на
підставі іпотечного договору, який
містить застереження про задоволення
вимог іпотекодержателя, що передбачає
право іпотекодержателя на продаж
предмета іпотеки, без необхідності
отримання для цього будь-якого
окремого уповноваження іпотекодавця. У
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначаються: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Отже, законодавцем обов'язок по
з'ясуванню зазначених обставин
покладено на суд, а тому колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги щодо незаконної відмови суду
першої інстанції в задоволенні
позовних вимог у зв'язку з тим, що
позивачем не зазначено в позовній
заяві спосіб реалізації предмета
іпотеки та його вартість, не надано
доказів початкової ціни предмета
іпотеки для його подальшої реалізації.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов неправильного
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову ПАТ
«ТЕРРА БАНК», оскільки із встановлених
судом фактичних обставин та наявних у
матеріалах справи доказів вбачається,
що позичальником ПТ «Ломбард
«Кредит-Оптіма» Рева і Компанія» було
порушено умови кредитного договору від
22 вересня 2005 року, що підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитним договором станом на 20.02.2013
року (а.с.15).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» взаємні права і обов'язки
іпотекодавця та іпотекодержателя за
іпотечним договором виникають з
моменту його нотаріального
посвідчення. У разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Згідно ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов`язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов`язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з вимогами ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» передбачено єдину
підставу відмови у задоволенні позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: суд вправі відмовити у
задоволенні позову іпотекодержателя
про дострокове звернення стягнення на
предмет іпотеки, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Оскільки, кінцевим терміном погашення
заборгованості за кредитним договором
є 21 вересня 2010 року, а з позовною заявою
про звернення стягнення на предмет
іпотеки позивач звернувся до суду у
лютому 2013 року, питання про дострокове
звернення стягнення на предмет іпотеки
не ставиться, а тому підстави для
відмови в задоволенні позовних вимог
ПАТ «ТЕРРА БАНК» передбачені ст. 39
Закону України «Про іпотеку» відсутні.

Крім того, колегія суддів вважає, що
посилання суду на неспівмірність
розміру заборгованості та вартості
предмета іпотеки не є підставою для
відмови у позові про звернення
стягнення на предмет іпотеки, оскільки
такий висновок судів не ґрунтується на
нормах відповідних законів. Наслідки
того, що ціна предмету іпотеки
перевищує розмір заборгованості,
визначено у ст. 38 Закону.

Так, у ст. 38 Закону передбачено порядок
розподілу коштів, отриманих від
реалізації предмета іпотеки, а саме,
розподіл коштів від продажу предмета
іпотеки між іпотекодержателем та
іншими особами, що мають зареєстровані
права чи вимоги на предмет іпотеки,
здійснюється відповідно до
встановленого пріоритету та розміру
цих прав чи вимог. Решта виручки
повертається іпотекодавцю.

Висновок судової будівельно-технічної
експертизи № 26-13 від 09 грудня 2013 року,
яким вартість спірного будинку
визначена в сумі 92 855,00 грн., апеляційний
суд не може прийняти до уваги у зв'язку
з тим, що на час укладення іпотечного
договору переданий в іпотеку будинок
був оцінений сторонами у 40 000,00 грн. (а.с.
13-14), а збільшення вартості переданого в
іпотеку будинку не припиняє дії
іпотечного договору та не звільняє
іпотекодавця від обов'язку погасити
заборгованість за договором за рахунок
переданого в іпотеку майна.

Відмовивши позивачеві в задоволенні
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки, суд фактично припинив
дію договору іпотеки, чим позбавив
позивача на задоволення своїх вимог за
рахунок переданого в іпотеку майна.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів скасовує рішення суду першої
інстанції у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права згідно п. 4 ч. 1 ст. 209 ЦПК України та
ухвалює нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд
апеляційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким чином, колегія суддів стягує
ОСОБА_3 на користь ПАТ «ТЕРРА БАНК»
судовий збір в сумі 371,66 гривень (247,77
грн. - за розгляд справи у суді першої
інстанції (а.с. 1) + 123,89 грн. - за подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції (а.с. 64)).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 309, ст.ст.
313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «ТЕРРА БАНК» - задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК»
до ОСОБА_3, третя особа Повне товариство
«Ломбард «Кредит-Оптіма» Рева і
Компанія», про звернення стягнення на
предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки -
домоволодіння, що складається з: літ.
«А-1» - житловий будинок з саману,
обкладеного цеглою, житловою площею -
29,8 кв.м., загальною площею - 51,4 кв.м.; літ.
«Г» - вбиральні з цегли; І - водопровід;
І-З - паркан; літ. «В» п/д - погріб, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3, шляхом продажу
предмету іпотеки Публічним
акціонерним товариством «ТЕРРА БАНК» з
укладенням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою - покупцем, з
отриманням витягу з державного реєстру
прав власності, а також наданням Банку
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу, за ціною,
визначеною незалежним експертом
оціночної діяльності на рівні, не
нижчому звичайній ціні на цей вид
майна.

За рахунок коштів, отриманих від
реалізації предмету іпотеки, у
встановленому законом порядку,
задовольнити в повному обсязі вимоги
Публічного акціонерного товариства
«ТЕРРА БАНК» по кредитному договору
№51-К/05 від 22.09.2005р., в сумі 24 777 (двадцять
чотири тисячі сімсот сімдесят сім)
гривень 28 копійок, у тому числі: 15 000,00
грн. - прострочена заборгованість за
кредитом, 8 767,73 грн. - прострочені
проценти, 262,50 грн. - комісія за
обслуговування рахунку, 713,77 грн. - пеня
за прострочені проценти, 33,29 грн. - пеня
за несвоєчасну сплату комісії.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ТЕРРА БАНК» судовий збір в сумі 371
(триста сімдесят одна) гривня 66 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: