АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6454/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2-769/11
Доповідач - Піддубний Р.М.
Категорія: «відшкодування шкоди»
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м.
Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого: судді
Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової
Л.А., Бровченка І.О.,

при секретарі:
Новокщоновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області на заочне рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 17 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Державної
податкової адміністрації України,
заступника керівника Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова
Фесенка Павла Петровича про
відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2, який
діяв в інтересах ОСОБА_1, звернувся до
суду з позовом, в обґрунтування якого
зазначив, що за договором дарування від
25 червня 2009 року він передав, а його
дочка ОСОБА_1 прийняла у власність
квартиру АДРЕСА_1. 28 липня 2009 року він
звернувся до Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
м. Харкова з листом, в якому просив
визначити розмір податку, який має
сплатити ОСОБА_1 у зв'язку з укладенням
вищевказаного договору, на який
отримав відповідь про те, що ставка
податку на доходи фізичних осіб
становить 30 % від вартості подарунку. 12
квітня 2010 року заступником керівника
Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова
було видане податкове повідомлення №
/0, яким визначено суму
податкового зобов'язання ОСОБА_1 у
розмірі 5897 грн. 40 коп. Посилаючись на
те, що постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 06
жовтня 2010 року вищевказане податкове
повідомлення було скасоване, а
неправомірними діями відповідачів
ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка
полягає у душевних стражданнях та
поганому самопочутті, з урахуванням
уточнених у вересні 2013 року позовних
вимог, ОСОБА_2 просив стягнути з
Державної податкової адміністрації
України, заступника керівника
Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова
Фесенка П.П на користь ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди 6 000
гривень.

Заочним рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 17 жовтня
2013 року, з урахуванням внесених до
нього ухвалою цього ж суду від 08
листопада 2013 року виправлень, позов
задоволено. Стягнуто з Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова на
користь ОСОБА_1 на відшкодування
моральної шкоди 6 000 гривень.

В апеляційній скарзі представник
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (Основ'янська ОДПІ
м. Харкова), яка є правонаступником
Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова
(Комінтернівська ДПІ м. Харкова),
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні заявленого ОСОБА_1 позову
відмовити.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
неправомірними діями заступника
керівника Комінтернівської ДПІ м.
Харкова ОСОБА_1 завдано моральної
шкоди, обов'язок по відшкодуванню якої
у розмірі 6 000 грн. слід покласти на
Комінтернівську ДПІ м. Харкова.

Проте погодитись з такими висновками
не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 12
квітня 2010 року заступником керівника
Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова
було видане податкове повідомлення №
/0, яким ОСОБА_1 визначено
податкове зобов'язання у розмірі 5897
грн. 40 коп.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 лютого 2011
року, вищевказане податкове
повідомлення скасоване.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом, звернути
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, який здійснюється
судом у спосіб, визначений законами
України.

Цивільним процесуальним засобом, яким
забезпечується реалізація права на
звернення до суду, є позов, тобто
матеріально-правова вимога до суду
заінтересованої особи (позивача) про
здійснення правосуддя в цивільній
справі на захист прав, свобод чи
інтересів, порушених чи оспорюваних
іншою особою (відповідачем).

Таким чином, сторонами в цивільній
справі є особи, які перебувають між
собою в матеріальних правовідносинах,
в яких суб'єктивному праву одного
відповідає суб'єктивний обов'язок
іншого й матеріально-правовий спір між
якими є предметом судового розгляду.

Частиною 1 статті 11 ЦПК передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як убачається із матеріалів справи,
звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1
просила стягнути певну суму на
відшкодування завданої їй моральної
шкоди з Державної податкової
адміністрації України та заступника
керівника Комінтернівської ДПІ м.
Харкова.

Разом з тим, задовольнивши позов, суд
першої інстанції ухвалив рішення про
стягнення на користь ОСОБА_1 6 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди з
Комінтернівської ДПІ м. Харкова, тобто
з особи, до якої позивачка вимог не
пред'являла та яка до участі у справі в
якості відповідача судом не
залучалася.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Моральну шкоду розуміють як втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода може
полягати, зокрема, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року N 4 (зі
змінами, внесеними постановою від 25
травня 2001 року N 5) «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» зазначено, що при
вирішенні спору про відшкодування
моральної шкоди підлягає обов'язковому
з'ясуванню наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Отже, обов'язковими умовами такої
відповідальності є наявність шкоди,
протиправної поведінки заподіювача
шкоди, причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою та вина
заподіювача шкоди.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності, які передбачають
рівність прав сторін щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду, є факти які обґрунтовують
заявлені вимоги і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 3,4 ст.
60 ЦПК).

Жодних належних та допустимих доказів
на підтвердження наявності моральної
шкоди, причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою відповідачів
ОСОБА_1 не надано і матеріали справи не
містять.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції в частині заподіяння
позивачці моральної шкоди ґрунтується
на припущеннях, що є неприпустимим в
силу положень ч. 4 ст. 60 ЦПК.

За таких обставин апеляційна скарга
Основ'янської ОДПІ м. Харкова підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області задовольнити.

Заочне рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 17 жовтня
2013 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державної податкової адміністрації
України, заступника керівника
Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова
Фесенка Павла Петровича про
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді