Справа №577/6093/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Галян С. В.Номер провадження
22-ц/788/155/14 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А., Таран С. А.,

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 17 грудня 2013 року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О
В И Л А:

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 17 грудня 2013
року було задоволено позовні вимоги
ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто на його
користь з ОСОБА_3 борг в сумі 18151 грн.92
коп. по кредитному договору б/н від 23
серпня 2006 року, а також судові витрати в
розмірі 229 грн.40 коп., а усього 18381 грн.32
коп.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
обставин справи, просить зазначене
рішення скасувати і постановити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог. Зазначає, що судом невірно
враховано, що початком перебігу строку
позовної давності є 31 жовтня 2011 року, а
не 01 вересня 2009 року, а отже, позивачем
при зверненні з позовом до суду
пропущено строк позовної давності.
Також апелянт заперечує, що вона
ознайомлювалась та підписувала Умови
надання банківських послуг, Правила
користування платіжною картою та
Тарифи на які посилається позивач.

Заслухавши доповідь судді-головуючого,
доводи апелянта, заперечення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи, 23
серпня 2006 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір №
б/н і за умовами вказаного договору
банк надав відповідачу споживчий
кредит у розмірі 4000 грн.00 коп. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Із заяви про отримання
платіжної картки від 23 серпня 2006 року,
підписаної ОСОБА_3, вбачається, що
остання ознайомлена і згодна з Умовами
та Правилами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною картою та Тарифами банку, що
підтверджується особистим підписом
відповідачки (а.с.7).

Відповідачка умови укладеного
кредитного договору виконувала
неналежним чином і станом на 30 вересня
2013 року утворилась заборгованість в
загальній сумі 18151 грн.92 коп., яка
складається з: 3540 грн.24 коп. -
заборгованість за кредитом; 13271 грн.11
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн.00
коп. - штраф (фіксована частина), 840 грн.57
коп. - штраф (процентна складова), що
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с.5-6).

Крім того, розмір заборгованості за
кредитним договором підтверджується
випискою по картковому рахунку ОСОБА_3
за період з 15 вересня 2006 року по 30
листопада 2013 року (а.с.39-45).

Отже, у зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 умов кредитного договору
утворилась заборгованість у розмірі
18151 грн. 92 коп.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до пункту 9.3 Умов та правил
надання банківських послуг картковий
рахунок відкрито на невизначений
строк. Також пунктом 9.12. вищезазначених
Умов встановлено, що договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, у разі якщо протягом
встановленого строку жодна із сторін
договору не проінформує іншу сторону
про його припинення, договір
автоматично пролонгується на такий же
термін.

Відповідачем, у порушення вимог ст.ст.10,
60 ЦПК України, не надано суду належних і
допустимих доказів як виконання
зобов'язання за кредитним договором,
так і звернення до позивача із заявою
про припинення дії договору.

Крім того, з розрахунку заборгованості
за договором вбачається, що лише 31
жовтня 2011 року сальдо простроченої
заборгованості за кредитом стало
дорівнювати тілу кредиту, а тому з
цього дня позивач мав право вимагати
повернення кредиту в повному обсязі, і
саме з цього часу почався перебіг
позовної давності. Позивач звернувся з
позовом до суду 11 листопада 2013 року.

Відтак, висновок суду першої інстанції
щодо обґрунтованості позовних вимог
позивача і звернення його до суду із
зазначеним позовом в межах трирічного
строку позовної давності відповідає
фактичним обставинам справи та
вимогам, визначених в вищезазначених
Умовах.

Колегія суддів вважає такими, що не
заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
судом не застосовані спеціальна
позовна давність в один рік до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені),
що передбачена п.1 ч.2 ст.258 ЦК України,
оскільки нарахування пені за даним
договором не передбачене, а штраф
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг
нараховується лише одноразово при
зверненні позивача з позовом до суду і
складається з фіксованої суми в
розмірі 500 грн.00 коп. та процентної
складової, яка становить 5% від суми
позову.

За таких обставин рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального права, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування чи зміни колегією суддів не
вбачається.

Відсутні, на думку колегії суддів, й
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
правильного по суті рішення.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайоннного
суду Сумської області від 17 грудня 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -