Провадження №4-с/761/165/2014
У Х В А Л А

іменем України

07 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Пономаренко Н.В.,

при секретарі
Клим Т.О.

з участю заявника
ОСОБА_1

заінтересованої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи:
стягувач: ОСОБА_2; Відділ державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.Києві
на дії державного виконавця та
зобов»язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.Києві
Бондаренко Є.С. щодо утримання з нього
зайвої суми аліментів за період з
травня 2013 року по квітень 2014 року
включно на загальну суму 10673,57 грн., а
також зобов»язати ВДВС Печерського РУЮ
у м. Києві утримувати з нього аліменти
на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення ним повноліття у розмірі, що
становить не більше 1/6 частки від
доходів скаржника. Крім того, просить
зобов»язати ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві утримувати з нього аліменти на
навчання неповнолітнього ОСОБА_4 у
розмірі, що становить не більше 1/6
частки від його доходів та зобов»язати
зарахувати суму зайво утриманих з
нього аліментів в період з травня 2013 по
квітень 2014 включно на загальну суму
10673,57 грн. в рахунок сплати аліментів на
наступні періоди.

Вказана скарга мотивована тим, що 22.08.1997
року постановою Шевченківського
районного суду м.Києва ОСОБА_1 було
зобов»язано сплачувати на користь
ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частини від
щомісячного заробітку на утримання
трьох їхніх спільних дітей: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 19.08.1997
та до їх повноліття. При цьому, в
порушення вимог ч.3 ст.183 СК України,
оскільки ніхто з батьків не звертався
до суду з позовом про визначення
розміру аліментів на інших дітей,
державний виконавець при розрахунку
аліментів після досягнення старшими
дітьми аліментів не вирахував ту рівну
частку, що припадала на дитину, яка
досягла повноліття, а зважаючи, що ?
частка його заробітку має стягуватись
на утримання трьох дітей до досягнення
ними повноліття, то відповідно часте ?
частка має зменшуватись після
досягнення повноліття кожним з
утриманців, тобто на утримання
молодшого сина ОСОБА_4 державний
виконавець повинен був розрахувати
аліменти із розрахунку 1/6 частки всіх
видів заробітку боржника, а не з
розрахунку ? частини (25%), як ним і було
визначено та зайво стягнуто в період з
травня 2013 по квітень 2014 аліментів на
загальну суму 10673,57 грн.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1
скаргу підтримав із наведених в ній
підстав.

Заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2
проти скарги категорично заперечувала,
надала відповідні письмові пояснення в
яких, зокрема, вказувала на те, що
рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 21.03.2014 ОСОБА_1
відмовлено в позову про зменшення
розміру аліментів з 25%, а тому підстав
для задоволення скарги немає і дії
державного виконавця відповідають
чинному законодавству і обставинам у
виконавчому провадженні.

Інші заінтересовані особи - суб»єкт
оскарження в судове засідання не
з»явився і представника не направив,
про день, час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином причину
неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення скаржника і
заінтересованої особи, дослідивши
наявні докази в матеріалах справи, суд
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» (надалі -
Закону) примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
вказаним Законом.

Права державного виконавця у процесі
здійснення виконавчого провадження
визначені ч.3 ст.11 Закону.

Положеннями ч 1 ст. 6 Закону передбачено,
що державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини,
встановлені в ухвалі Апеляційного суду
м.Києва від 15.07.2014, якою залишено без
змін рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 21.03.2014 в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м.Києві
про зменшення розміру - доказуванню не
підлягають.

Так, у вищевказаній ухвалі суду
апеляційної інстанції встановлено, що
згідно постанови Шевченківського
районного народного суду м.Києва від 22
серпня 1997 року з позивача на користь
ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 1/2
частини щомісячного доходу на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На день звернення до суду із позовом
діти ОСОБА_4 та ОСОБА_7 набули
повноліття.

На підставі рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 20 листопада
2012 року з позивача на користь
відповідача стягуються аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, починаючи з 01
червня 2012 року і до закінчення ним
навчання - 30 червня 2014 року, але не
більше ніж до досягнення ним 23 років.

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 04 листопада 2013 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2
про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в
розмірі 1/5 частини доходів на навчання
дочки ОСОБА_7

Також, зазначено, що ураховуючи, що
розмір поточних аліментів 25 % доходу, що
підлягають стягненню з позивача,
визначено державним виконавцем (а не
судом), належним способом захисту є
оскарження дій державного виконавця, а
не зменшення розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду на
підставі ст.192 СК України (а.с.38-40).

Установлено також, що з позивача
аліменти стягуються на
неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі
25% доходу на підставі Постанови
державного виконавця від 25 квітня 2013
року та Вимоги державного виконавця
від 29 серпня 2013 року, згідно яких
поточні аліменти визначені у вказаному
розмірі 25 % (а.с.23, 24).

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про
виконавче провадження" розмір
заборгованості із сплати аліментів
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України. У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може
бути менше встановленого Сімейним
кодексом України.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 СК України
якщо після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Оскільки двоє дітей набули повноліття,
розмір аліментів повинен визначатися
державним виконавцем за правилами ч.3
ст.183 СК України, та у разі незгоди, дії
державного виконавця можуть бути
оскаржені до суду.

Враховуючи, що розмір поточних
аліментів 25 % доходу, що підлягають
стягненню з позивача, визначено
державним виконавцем (а не судом), тому
у цьому випадку також діє правило про
рівність часток усіх дітей, на яких
сплачуються аліменти, у єдиній
загальній частці від заробітку (доходу)
того з батьків, на кого за рішенням суду
покладено обов'язок сплачувати
аліменти.

Отже, зважаючи, що ? частка його
заробітку має стягуватись на утримання
трьох дітей до досягнення ними
повноліття, то, відповідно, ? частка має
зменшуватись після досягнення
повноліття кожним з утриманців, тобто
на утримання молодшого сина ОСОБА_4
державний виконавець повинен був
розрахувати аліменти із розрахунку 1/6
частки всіх видів заробітку боржника, а
не з розрахунку ? частини (25%), як ним і
було визначено та зайво стягнуто в
період з травня 2013 по квітень 2014
аліменти. В даному випадку середня
дочка ОСОБА_7 1.08.2013 року набула
повноліття, у зв»язку із чим частка з
доходу, яку мав сплачувати ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання молодшого
сина ОСОБА_4, з 2.08.2013 року (з наступного
дня після повноліття доньки ОСОБА_7),
повинна була бути зменшена державним
виконавцем у відповідності до вимог ч.3
ст.183 СК України з 1/3 частки - до 1/6
частки.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України -
за результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу; у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи; якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Виходячи із вищевказаного, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню,
оскільки, встановлені у судовому
засіданні обставини та відповідні їм
докази підтверджують те, що дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у місті Києві є неправомірними
та не відповідають вимогам Закону
України "Про виконавче провадження" і
ч.3 ст.183 СК України, а саме, в частині:
визнання дій старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.Києві
щодо визначення розміру 25 % поточних
аліментів на утримання з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, виконавче провадження
№37716443. А також суд прийшов до висновку
про зобов»язання старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.Києві
здійснити перерахунок розміру
аліментів про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, виконавче провадження
№37716443, виходячи із розміру 1/6 частки
всіх видів заробітку щомісячно, але не
менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку і до
досягнення сином повноліття,
враховуючи суму зайво утриманих
аліментів.

При цьому, слід зазначити, що
доказів, які б спростовували висновки
суду - матеріали справи не містять. А
щодо іншої заявленої частини вимог, то
вони не підлягають задоволенню,
оскільки порушені права скаржника
відновлені судом вищезазначеним
шляхом у відповідності із вимогами
ст.387 ЦПК України, крім того, ОСОБА_4 на
даний час закінчив навчання.

На підставі викладеного, ст. ст. 1, 6,
11 Закону України «Про виконавче
провадження», ч.3 ст.183 СК України, ст. ст.
10, 11, 60, 208-210, 383, 387 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1, заінтересовані
особи: стягувач: ОСОБА_2; Відділ
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м.Києві на дії державного
виконавця та зобов»язання вчинити дії -
задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.Києві
щодо визначення розміру 25 % поточних
аліментів на утримання з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, виконавче провадження
№37716443 - неправомірними.

Зобов»язати старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.Києві
здійснити перерахунок розміру
аліментів про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, виконавче провадження
№37716443, виходячи із розміру 1/6 частки
всіх видів заробітку щомісячно, але не
менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку і до
досягнення сином повноліття,
враховуючи суму зайво утриманих
аліментів.

В іншій частині задоволення
скарги - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги,
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: