У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.

суддів: Амеліна В.І., Гончара
В.П.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової та
моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_1, поданою його представником
ОСОБА_3, на рішення Новоазовського
районного суду Донецької області від 17
січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 18 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, який згодом
уточнив, і остаточно просив стягнути з
відповідача на його користь заподіяну
майнову шкоду у сумі 2 920 грн та 4 000 грн -
у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтував тим, що
постановою Новоазовського районного
суду Донецької області від 22 вересня 2011
року встановлено вчинення ОСОБА_2
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст.
364 КК України, а саме використання
службового становища для привласнення
шляхом обману та зловживанням довірою
грошових коштів. Внаслідок таких дій
відповідача позивачу заподіяно
матеріальну та майнову шкоду на
зазначену суму. Оскільки відповідача
звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України «Про амністію у 2011 році» і
цивільний позов не розглядався, просив
позов задовольнити.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 17 січня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 18 лютого 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 17 січня 2014 року
та ухвали апеляційного суду Донецької
області від 18 лютого 2014 року, мотивуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дослідивши докази у справі, дав їм
належну оцінку і, з урахуванням вимог
ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов
правильного висновку про
необґрунтованість позовних вимог у
зв'язку з їх недоведеністю.

Суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального права (ч. 1 ст. 337 ЦПК
України).

Доводи касаційної скарги та зміст
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану його
представником ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 17 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 18 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.О.Карпенко Судді:

В.І.Амелін В.П.Гончар