Провадження №2/521/1137/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 лютого 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.
при секретарі - Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Одеси цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
посилаючись на те, що з 07 червня 2008 року
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Від шлюбу у них народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя
не склалось з причини несумісності
характерів, відсутністю
взаєморозуміння, різних поглядів на
життя. Шлюбні відносини припинені,
сторони проживають окремо, спільне
господарство не ведеться. Позивачка
вважає, що подальшого сенсу
підтримувати сімейні відносини немає,
втрачено почуття любові та поваги, що
суперечить її інтересам. Посилаючись
на викладене, ОСОБА_1 просила шлюб,
укладений між нею та відповідачем,
зареєстрований 07 червня 2008 року у
Виконкомі Худлівської сільської ради
Ужгородського району Закарпатської
області, актовий запис №14 - розірвати.
Позивачка в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала до суду заяву в якій вказала, що
позов підтримує, просить розглянути
справу в її відсутності, проти заочного
розгляду справи не заперечує.
Відповідач по справі в судові
засідання не з'явився, судом було
винесено ухвалу про направлення
судового доручення від 30 вересня 2013
року, яким доручено Ужгородському
міськрайонному суду Закарпатської
області провести певні процесуальні
дії. З протоколу судового засідання
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 09 грудня 2013
року вбачається, що оскільки виконати
окреме доручення про допит в якості
відповідача ОСОБА_2 неможливо в зв'язку
з відсутністю його за місцем
проживання, тому матеріали про окремий
допит ОСОБА_2 направити без виконання в
Малиновський районний суд м. Одеса.
За таких обставин суд, зі згоди
позивачки, ухвалює заочне рішення,
згідно до ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
З матеріалів справи вбачається, що
07.06.2008 року позивачка та відповідач
уклали шлюб у Виконкомі Худлівської
сільської ради Ужгородського району
Закарпатської області, про що в книзі
реєстрації шлюбів зроблений запис № 14.
Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3,
В судовому засіданні встановлено, що
сторони припинили подружні стосунки,
проживають окремо та спільного
господарства не ведуть.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня
1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право
без будь-яких обмежень за ознакою
раси, національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Шлюб може укладатися
тільки при вільній і повній згоді
сторін, що одружуються.
При дослідженні судом фактичних
взаємин між сторонами, дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що
подальше спільне життя чоловіка й
дружини та збереження шлюбу буде
суперечити інтересам жінки та
неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. Тому
суд задовольняє позовні вимоги
позивача про розірвання шлюбу,
оскільки побудова сімейних відносин
повинна здійснюватися на паритетних
засадах, на почуттях взаємної любові та
поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Під час реєстрації
шлюбу позивачкою було змінене дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1». Позивачка просить
надалі після розірвання шлюбу
іменуватися прізвищем «ОСОБА_1».
Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, вжити заходів
для забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні. З врахуванням
викладеного, суд задовольняє позовні
вимоги про розірвання шлюбу та
встановлює порядок виконання рішення
суду у відповідній частині.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212, 214-215, 217-218,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 105, 112, 113
Сімейного кодексу України, суд -
Шлюб, зареєстрований 07 червня 2008 року у
Виконкомі Худлівської сільської ради
Ужгородського району Закарпатської
області, запис № 14, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Після розірвання шлюбу прізвище
позивачці змінити на «ОСОБА_1».
Встановити порядок виконання рішення,
відповідно до якого воно після
набрання ним законної сили є підставою
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб про його
розірвання органом державної
реєстрації актів цивільного стану
(відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану», ст. 115 СК України).
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який постановив його, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії заочного рішення до
суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Одеської області
в загальному порядку на протязі десяти
В разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене сторонами
до апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги на
протязі десяти днів.

Головуючий:
Поліщук І.О.