Ухвала

Іменем України

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45,
ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49,
ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53,
ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57,
ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61,
ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65,
ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69,
ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73,
ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77,
ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81,
ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85,
ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89,
ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93,
ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97,
ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101,
ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105,
ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109,
ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113,
ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117,
ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121,
ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125,
ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129,
ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133,
ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137,
ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140 до
сільськогосподарського
багатопрофільного кооперативу
«Росія», треті особи: відділ
Держземагентства у Зінківському
районі Полтавської області,
реєстраційна служба Зінківського
районного управління юстиції
Полтавської області, про розірвання
договорів оренди землі за касаційними
скаргами ОСОБА_84 та ОСОБА_10 на рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 22 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_4 та ще 136 осіб
звернулися до суду із указаним позовом,
посилаючись на те, що у 2007 року уклали
із сільськогосподарським
багатопрофільним кооперативом «Росія»
(далі - СБК «Росія») договори оренди
земельних ділянок, що розташованих у с.
Кирило-Ганнівці Зіньківського району
Полтавської області, строком на 10
років. У результаті порушення умов
договорів оренди за кооперативом
утворилася заборгованість, що є
підставою для їх розірвання.
Враховуючи викладене, позивачі просили
розірвати зазначені договори оренди
земельних ділянок.

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 09 квітня 2014
року позов задоволено. Розірвано
договори оренди земельних ділянок.
Розподілено судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 22 травня 2014
року рішення районного суду скасовано.
У задоволенні позову відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_84 та ОСОБА_10
просять скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, й залишити
рішення суду першої інстанції в силі.

Рішення апеляційного суду в частині, що
не стосується ОСОБА_84 та ОСОБА_10, не
оскаржені, тому в касаційному порядку
не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарг
цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи у задоволенні позову,
апеляційний суд правильно застосував
норми ст. 141 ЗК України, ст. 32 Закону
України «Про оренду землі» і, на
підставі наданих сторонами доказів,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що СБК «Росія»
виконував умови договорів оренди
земельних ділянок з оплати,
передбаченої договором орендної плати,
що позивачами не оспорювалась, тобто
систематичної несплати орендної плати
позивачі не довели, хоча це є їхнім
процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60
ЦПК України).

Крім того, невикористання з ініціативи
орендодавців послуг з відбіркової
форми орендної плати не є винними діями
орендаря.

Вимоги ОСОБА_84 та ОСОБА_10, висловлені
ними в касаційних скаргах, про
скасування рішення апеляційного суду в
повному обсязі та залишення рішення
районного суду в силі, яким задоволено
позов усіх позивачів, безпідставні,
оскільки інші 135 позивачів касаційних
скарг не подавали.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_84 та ОСОБА_10
відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 22 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Кафідова О.В.