РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10391/14-ц

пр. № 2/759/4035/14

08 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із
вказаним позовом про розірвання шлюбу,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 27
березня 1999 року вони з відповідачем
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають троє дітей:
неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітню доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Подружнє життя з
відповідачем не склалося, оскільки
вони мають різні погляди на сімейне
життя та ведення спільного
господарства, внаслідок чого втратили
почуття любові та взаєморозуміння.
Шлюбні відносини фактично припинено,
спільне господарство не ведеться,
проживають окремо з березня 2014 року.
Спільне життя та збереження шлюбу
неможливе, у зв"язку з чим позивачка
просить розірвати шлюб.

Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, виказала бажання після
розірвання шлюбу і на далі іменуватися
шлюбним прізвищем " ОСОБА_1".

Відповідач в останнє судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
подав до суду заяву про розгляд справи
у його відсутність, вказав, що з
дружиною не проживає з березня 2014 року,
примирення між сторонами неможливе, а
тому проти позову не заперечує, просить
шлюб розірвати.

У зв"язку із зазначеним, суд вважає за
можливе слухати справу у відсутність
відповідача за наявними у справі
доказами.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши докази та матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

27 березня 1999 року у відділі реєстрації
актів громадянського Ватутінського
району м. Києва було укладено шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено
актовий запис № 320.

Від вказаного шлюбу сторони мають троє
дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітню доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Причиною розпаду сім'ї сторін стали
різні погляди на життя та їх небажання
зберігати сім'ю.

Подружжя не знаходить
взаємопорозуміння в сімейних
відносинах, шлюбно-сімейні стосунки
між ними припинені, спільне
господарство не ведеться з березня 2014
року. Сім'я існує лише формально. Спорів
матеріального характеру сторони не
заявили.

За таких обставин, суд вважає, що
сім'я розпалася остаточно, а тому
шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні
встановлено, що відповідачка після
розірвання шлюбу бажає і на далі
іменуватися прізвищем " ОСОБА_1 ".

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України;
ст.ст. 10, 59, 60, 212, 213, 215, 218, 224-233 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 27 березня 1999 року у
відділі реєстрації актів
громадянського Ватутінського району м.
Києва, за актовим записом № 320,
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: