Справа № 450/503/13
Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/3971/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Курій Н.М.,

при секретарі Данилик І.І.,

за участю представника позивача Шубак
М.І., представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства /ПАТ/"Дельта
Банк" на рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
18 лютого 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
/ПАТ/"Дельта Банк" до ОСОБА_5, третя
особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю /ТзОВ/ "Український
промисловий банк" про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О
В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
ОСОБА_5 заборгованість за кредитним
договором № 207-021/ФКВ-08 від 31.07.2008 року у
розмірі 1 333973,22 грн., а також суму
сплаченого судового збору у розмірі 3
441,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
покликається на такі обставини:

31.07.2008 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю /ТзОВ/ „Український
промисловий банк" та відповідачем
ОСОБА_5 укладено кредитним договір №
207-021/ФКВ - 08, згідно з умовами якого Банк
надав позичальнику кредитні кошти у
розмірі 105000,00 дол. США з розрахунку 12,2 %
річних за весь час фактичного
користування кредитом на строк з 31.07.2008
року по 25.07.2033 року.

30.06.2010 року між ТзОВ „Укрпромбанк", АТ
„Дельта Банк" та Національним банком
України укладено договір про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТзОВ
„Укрпромбанку" на користь АТ „Дельта
Банк", відповідно до якого АТ „Дельта
банк" набув права вимоги по кредитному
договору 207-021/ФКВ-08 від 31.07.2008 року.

Позивач вказує, що відповідач
умови кредитного договору належним
чином не виконує, про що неодноразово
його повідомлялось, зокрема шляхом
направленням письмової вимоги про
виконання зобов'язань згідно умов
кредитного договору. Однак станом на
час подання позову зобов'язання
відповідачем не виконані, у зв'язку з
чим станом на 28.01.2013 року виникла
заборгованість у сумі 1 333973,22 грн., в
тому числі : 836 467,45 грн. сума
заборгованості по тілу кредиту; 454 425,15
грн. заборгованість по відсоткам; 43080,62
грн. - заборгованість по комісії.

Рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 18 лютого 2014
року в задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
/ПАТ/ "Дельта Банк" до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив позивач - Публічне
акціонерне товариство /ПАТ/ "Дельта
Банк". Апелянт вважає рішення суду
незаконним та таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог. Апелянт звертає увагу, що суд
першої інстанції висновок експерта
поклав в основу свого рішення. Вважає,
що висновок експертизи є недопустимим
доказом, оскільки такий проведений в
межах кримінального провадження, що
суперечить принципу безпосередності
судового розгляду (ст. 159 ЦПК України) та
порядку призначення, проведення
експертизи (ст. 143, 144 ЦПК України).

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника позивача Шубак
М.І., представника відповідача ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства /ПАТ/"Райффайзен Банк Аваль"
слід задовольнити із наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов»язана довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, оскаржуване
рішення таким вимогам не відповідає.

31.07.2008 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю /ТзОВ/ „Український
промисловий банк" та відповідачем
ОСОБА_5 укладено кредитним договір №
207-021/ФКВ - 08, згідно з умовами якого Банк
зобов'язується надати позичальнику
кредитні кошти у розмірі 105000,00 дол. США
з розрахунку 12,2 % річних за весь час
фактичного користування кредитом на
строк з 31.07.2008 року по 25.07.2033 року. Факт
укладення кредитного договору
сторонами не оспорюється.

31.07.2008 року між ТзОВ "Український
промисловий банк" та відповідачем
-ОСОБА_5 укладено іпотечний договір №
207-021/ZФК Bin-08 яким іпотека за цим
договором забезпечено вимогу
іпотекодержателя за кредитним
договором №207-021/ФКВ-08 від 31 липня 2008
року, а також кредитним договором
("Відновлювальна кредитна лінія на
сплату страхових платежів") № 208-021/ФК-08
від 31 липня 2008 року.

30.06.2010 року між ТзОВ „Укрпромбанк", АТ
„Дельта Банк" та Національним банком
України укладено договір про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТзОВ
„Укрпромбанку" на користь АТ „Дельта
Банк", відповідно до якого АТ „Дельта
банк" набув права вимоги по
кредитному договору 207-021/ФКВ-08 від
31.07.2008 року.

У зв"язку з невиконанням ОСОБА_5 своїх
зобов"язань за кредитним договором
207-021/ФКВ-08 від 31.07.2008 року ПАТ "Дельта
Банк" подав до Пустомитівського
районного суду Львівської області
позов про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства /ПАТ/"Дельта Банк" до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, суд першої
інстанції покликався на п.1 згаданого
висновку, де на запитання «ким виконано
підпис в графі «підпис отримувача» що
знаходиться в примірнику № 1 та
примірнику № 2 заяви про видачу готівки
№ 3000/14 від 31 липня 2008 року, гр. ОСОБА_8 чи
невідомою особою?» надано відповідь, що
«підписи від імені ОСОБА_8 розташовані
в рядках «підпис отримувача»
примірника № 1 та примірника № 2 заяви
про видачу готівки № 3000/14 від 31 липня 2008
року, виконані не ОСОБА_5, а іншою особою
за допомогою технічних засобів шляхом
попередньої підготовки», встановлено
факт істотного порушення ТзОВ
"Український промисловий банк"
правонаступником якого являється
позивач - ПАТ "Дельта Банк" умови
кредитного договору, а саме Банком не
виконано істотних умов кредитного
договору № 207-021/ФКВ - 08 від 31.07.2008 року
щодо надання позичальнику ОСОБА_5
кредитних коштів, що значною мірою
позбавило його того, що він
розраховував при укладенні договору.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може із наступних підстав.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено,
що кожна особа зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Частиною 3 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких береть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 4 ст.61 ЦПК України встановлено,
що вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов"язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постановою суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Колегія суддів вважає, що не є належним
доказом згаданий експертний висновок
№ 2775 який був проведений в ході
розслідування кримінальної справи,
оскільки відсутній вирок, що набрав
законної сили, а відтак даний доказ не є
належним, тому слід вважати, що підпис
на заяві ОСОБА_5 на видачу готівки №
3000/14 від 21 липня 2008 року виконаний
ОСОБА_5

Також слід зауважити, що судом не
звернуто увагу на виписку рахунку
позичальника НОМЕР_2 за період 29.03.2007
року по 29.03.2010 року, відповідно до якої
позивачу була здійснена виплата
кредиту згідного кредитного договору
№207-021/ФКВ від 31.07.2008 року у сумі 105000,00
дол. США перерахував кошти на рахунок
відповідачем були здійснені дії щодо
повернення кредиту.

Відповідно до пункту 2.1 Кредитного
договору, "для видачі кредиту Банк
відкриває рахунок НОМЕР_1 в Львівській
філії ТзОВ "Укрпромбанк". Днем надання
кредиту є день перерахування коштів з
позичкового рахунку на рахунок
позичальника або за його заявою - на
рахунок контрагента - продавця
товарів/робіт/послуг, або день
одержання позичальником готівкових
коштів із каси банку.

Також суд першої інстанції залишив
поза увагою той факт, що кредитний
договір, відповідно до пункту 1,4
кредитного договору, укладався з метою
придбання нерухомості. В день
укладення кредитного договору - 31 липня
2008 року укладено договір купівлі -
продажу квартири, який укладений між
ОСОБА_9 та ОСОБА_5, відповідно до якого
ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_5 купив квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 60,5 кв.м., ціна
квартири становила 543200,00 грн. В
подальшому дана квартира стала
предметом іпотечного договору від 31
липня 2008 року №207-021/ZФКBin-08 укладеного
між позивачем та відповідачем.

Нормами Параграфу 2 Глави 71 ЦК України
визначено форма та зміст кредитного
договору, так відповідно до вимог ч.1
ст.1054 ЦК України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

В силу вимог ч.2 ст.1054 ЦК України до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення Параграфа 1
Глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено Параграфом 2 Глави 71 ЦК
України і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до умов Кредитного
договору, зокрема п. 2.2., надання кредиту
здійснюється за письмовою заявою
позичальника, шляхом видачі готівкових
коштів із каси банку.

Згідно з вимогами п. 4.1.1. Кредитного
договору, Позивач несе зобов'язання по
наданню кредиту на умовах передбачених
Кредитним договором. В силу ст.526 ЦУ
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу.
Додатково, це підтверджено умовами
ст..1054 ЦК України, по яких Позивач, за
кредитним договором зобов'язаний
надати грошові кошти (кредит)
Відповідачу у розмірі та на умовах,
встановлених договором.

На підтвердження виконання умов
кредитного договору щодо надання
кредитних коштів позивач
покликається на заяву ОСОБА_5 № 3000/14
від 31.07.2008 року на видачу готівки на
підставі якої кредитні кошти у сумі
105000,00 дол. США були перераховані на
рахунок відповідача.

Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України,
ст.ст. 92, 95 Закону України "Про банки та
банківську діяльність", Постанови
Правління НБУ № 369 "Про затвердження
Положення про застосування НБУ заходів
впливу за порушення банківського
законодавства", 30.06.2010 року між ТОВ
"Укрпромбанк". АТ "Дельта Банк" за
Національним банком України було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
"Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта
Банку", відповідно до п. 4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає (відступає) Дельта Банку права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого Дельта Банк замінює
Укриромбанк як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов"язаннях,
а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі
Укрнромбанком Дельта Банку прав вимо
до боржників, Дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати (замість
Укрпромбанку) від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Отже, відповідно до вищевказаного
договору про передачу активів та
кредитних зобов'язані, АТ «Дельта Банк»
набув права вимоги по кредитному
договору 207-021/ФКВ-08 від 31.07.2008 року.

Відповідно до п. 2.4., 2.5.Договору,
повернення кредиту здійснюється
щомісячно частками у розмірі не менш як
350,00 доларів США по 20 (двадцяте) число
(включно) кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за місяцем
отримання кредиту. Шляхом
перерахування коштів па позичковий
рахунок Позичальника та/або шляхом
внесення готівки до каси банку.

Згідно п. 1.5., 2.6., 2.7 Договору, проценти за
користування Кредитом нараховуються у
валюті кредиту за період з дня його
надання до дня його повернення.
Проценти нараховуються щомісячно па
фактичну заборгованість по кредиту за
період з першого по останній день
кожного календарного місяця.
Нараховані проценти сплачуються
позичальником у валюті кредиту по
20(двадцяте) число (включно) кожного
наступного місяця за місяцем
нарахування процентів та одночасно з
остаточним поверненням кредиту шляхом
внесення готівкових коштів у касу
банку або шляхом безготівкового
перерахування з поточного рахунку
позичальника.

Відповідно до п. 6.2 Договору, Банк мас
право вимагати повного виконання
кредиту, сплати процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших платежів,
передбачених цим договором, а також
відшкодування збитків, завданих Банку
внаслідок невиконання або неналежного
виконання Позичальником та/або його
поручителями умов цього Договору та
договорів, укладених у забезпечення
виконання Позичальником зобов'язань за
цим Договором, а Позичальник
зобов'язаний протягом 30 ( тридцяти)
календарних днів з дати надіслання
Банком відповідної вимоги повернути
суму заборгованості по Кредиту, що
залишилась, сплатити проценти, комісії,
штрафні санкції, інші платежі за цим
Договором, а також відшкодувати збитки,
завдані Банку, у випадках, передбачених
пп. а - ж, в тому числі і в випадку
порушення Позичальником строків
платежів, що встановлені Договором.

Позичальник умови кредитного договору
належним чином не викопує, про що
неодноразово повідомлявся в тому числі
й шляхом направлення письмової вимоги
про виконання зобов'язань згідно умов
кредитного договору. Однак
зобов'язання не виконуються, у зв'язку з
чим, станом на 28.01.2013 року за
Відповідачем наявна заборгованість у
сумі:

1 333973,22 гри (Один мільйон триста
тридцять три тисячі дев'ятсот сімдесят
три гривні 22 копійок), в тому числі:

сума заборгованості за тілом кредиту -
836 467,45 гри.;

сума заборгованості за відсотками - 454
25,15 гри.;

сума заборгованості за комісією - 43 080,62
грн.

Відповідно до вимог ст.536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов"язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язань
(неналежне виконання)

Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору. У
разі порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено
право позикодавця вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
належних процентів у випадку
прострочення повернення чергової
частини позики, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повертати позику частинами.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що у даному
випадку мають місце порушення
відповідачем прав позивача, які
підлягають захисту шляхом стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за кредитним договором
№ 207-021/ФКВ-08 від 31.07.2008 року у розмірі 1
333973,22 грн., а тому, апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
/ПАТ/ "Дельта Банк підлягає до
задоволення, рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
18 лютого 2014 року слід скасувати та
постановити нове рішення про
задоволення позовних вимог Публічного
акціонерного товариства /ПАТ/"Дельта
Банк".

Покликання представника відповідача
ОСОБА_4 на те, що заява на видачу готівки
№ 3000/14 від 31.07.2008 року підписана не
відповідачем по справі, а іншою особою,
що підтверджується висновком
судово-почеркознавчої експертизи за
матеріалами кримінальної справи № 2775
від 24.09.2009 року, колегія суддів вважає,
що вищевказаний висновок не є
допустимим доказом по даній цивільний
справі, поскільки такий проведений у
межах кримінального провадження, що
суперечить принципу безпосередності
судового розгляду у відповідності до
вимог ст.159 ЦПК України та порядку
призначення, проведення експертизи в
порядку вимог ст.ст.143, 144 ЦПК України.

Задовольняючи таким чином
апеляційну скаргу та позовні вимоги,
згідно ст. 88 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача судові
витрати (судовий збір за подачу
позовної заяви та апеляційної скарги) в
розмірі 5268 грн.

Керуючись ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319, 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства /ПАТ/ "Дельта
Банк" - задовольнити.

Рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
18 лютого 2014 року скасувати і ухвалити
нове, яким позов Публічного
акціонерного товариства /ПАТ/"Дельта
Банк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
/ПАТ/"Дельта Банк" заборгованість за
кредитним договором у розмірі 1 333 973
грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
/ПАТ/"Дельта Банк" судові витрати в
розмірі 5 268 грн. 00 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
О.Я.
Мельничук

Судді:
Н.П. Крайник

Н.М. Курій