Справа № 153/1756/13-ц Провадження №
22-ц/772/2933/2014Головуючий в суді першої
інстанції Гаврилюк Т. В.Категорія 39
Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ямпільського районного суду
Вінницької області від 08 вересня 2014
року в цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за законом, -

встановила:

ОСОБА_2 в вересні 2013 року звернувся до
суду з вищевказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі
Русава Ямпільського району Вінницької
області помер його батько ОСОБА_5. Після
смерті спадкодавця залишилося
спадкове майно, яке складається із
житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.
Зазначив, що після відкриття спадщини
він звернувся до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини, однак
нотаріус постановою відмовив йому у
проведені нотаріальних дій, оскільки у
нього відсутні правовстановлюючі
документи на будинок. Із метою
оформлення належним чином своїх
спадкових прав він змушений звернутися
до суду із даним позовом та просив суд
винести рішення, яким визнати за ним
право власності на 1/2 частину житлового
будинку із надвірними будівлями, який
розташований по АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ямпільського районного суду
Вінницької області від 08 вересня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Ямпільського районного суду
Вінницької області від 08 вересня 2014
року та ухвалити нове про задоволення
позову.

Свої вимоги мотивував тим, що вказане
рішення суду є незаконним, оскільки
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при цьому судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги судочинства вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, яке ухвалено на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивач
ОСОБА_2 є сином відповідача ОСОБА_3 та
спадкодавця ОСОБА_5.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Русава
Ямпільського району Вінницької
області, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, виданим 09
вересня 2011 року.

Із довідки вих. №375 від 15.07.2013 року
виданої виконкомом Русавської
сільської ради Ямпільського району
Вінницької області вбачається, що
ОСОБА_2 зареєстрований АДРЕСА_1 з 15.11.2010
року.

Згідно довідки вих.№51 від 08.11.2011 року
виданої КП «ЯРБТІ» судом першої
інстанції встановлено, що за ОСОБА_5
право власності на житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1 не
зареєстровано.

Із виписок із погосподарського обліку
встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1 з 15.11.2010 року, разом
з ним за тією ж адресою зареєстровані
спадкодавець ОСОБА_5 та відповідач
ОСОБА_3

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальних дій №873/02-31 від 23.07.2013 року
районним судом встановлено, що
державним нотаріусом відмовлено
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, у зв'язку
із відсутністю юридичних документів,
тобто право власності на будинок не
зареєстровано в відповідних органах
державної реєстрації, в тому числі
спадщина є спірною.

З копії заяви від 21 вересня 2011 року
судом встановлено, що ОСОБА_3
відмовляється від своєї частки
спадкового майна після смерті чоловіка
ОСОБА_5 на користь сина померлого
ОСОБА_2

Відповідно до рішення Ямпільського
районного суду Вінницької області від
12 травня 2014 року, залишеного без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 09 липня 2014 року, визнано
недійсною відмову ОСОБА_3 від прийняття
належної їй частки у спадщині за
законом, яка залишилася після смерті її
чоловіка ОСОБА_5, оформлену у заяві від
21 вересня 2011 року та посвідчену
секретарем Русавської сільської ради
Ямпільського району Вінницької
області.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з
того, що сторони не мають права на
судовий захист своїх прав, оскільки
їхні права ніхто не порушує. У судовому
засіданні не було доведено того, що
права ОСОБА_2 були порушенні ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 Тому позивач зловживає своїм
правом, так як він має інший спосіб
захисту своїх прав щодо права
власності на спадкове майно.

Крім того, позивачем не надано суду
доказів про те, чи отримано
спадкодавцем дозволи на спорудження
будинку, чи затверджено проект на
спорудження будинку, правовий режим
земельної ділянки, на якій розташоване
спірне нерухоме майно (будинок,
споруда), чи дотримано при будівництві
проекту на спорудження будинку, вимог
державних протипожежних, санітарних
норм. Оскільки позивачем не надано
доказів, які б давали суду можливість
визнати за ним право власності на
спадкове майно, тому районний суд
прийшов до висновку, що спірний
житловий будинок, який розташований по
АДРЕСА_1 є об'єктом нерухомості, який
належить до самочинного будівництва, і
відповідно відсутні правові підстави
для визнання права власності на
вищезгаданий житловий будинок у
порядку спадкування за законом.

Однак погодитись з таким висновком
суду не можна, оскільки висновки суду
не відповідають обставинам справи, суд
неправильно застосував норми
матеріального права.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи в цій частині, тому
суд апеляційної інстанції на підставі
пп. 3 і 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду
першої інстанції скасовує та ухвалює
нове рішення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Русава
Ямпільського району Вінницької
області помер ОСОБА_5, актовий запис №21.
Спадкоємцями першої черги на момент
відкриття спадщини були: дружина
покійного ОСОБА_3, син ОСОБА_2 та дочка
покійного ОСОБА_4.

ОСОБА_3 прийняла спадщину за законом за
правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як
постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Рішенням Ямпільського
районного суду від 12 травня 2014 року у
справі 153/2108/13-ц, що набрало законної
сили, визнано недійсною відмову ОСОБА_3
від прийняття належної їй частки у
спадщині за законом, яка залишилася
після смерті її чоловіка ОСОБА_5.
Позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину за
законом шляхом подачі до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини.

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальних дій № 873/02-31 від 23.07.2013 року
встановлено, що державним нотаріусом
відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_5, у зв'язку із відсутності
юридичних документів, тобто право
власності на будинок не зареєстровано
в відповідних органах державної
реєстрації, в тому числі спадщина є
спірною.

З технічного паспорту на житловий
будинок по АДРЕСА_1 встановлено, що
спірний будинок побудовано в 1957 році,
інші надвірні будівлі побудовані до 1992
року. Відмітки про наявність об'єктів
самочинного будівництва відсутні.

З виписок погосподарських книг,
виданих Русявською сільською радою
встановлено, що за особовим рахунком
НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 головою
домогосподарства є ОСОБА_5.

Право власності на житловий будинок
набувається у порядку, який був чинним
на час завершення його будівництва. У
1957 році питання набуття права
власності регулювались Указом
Президії Верховної Ради СРСР від 26
серпня 1948 року «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
житлових будинків» і прийнятою
відповідно до цього Указу постановою
Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948
року «Про право громадян на купівлю і
будівництво індивідуальних житлових
будинків», які, зокрема, визначали
умови та правові наслідки будівництва,
а тому за вказаними Указом та
Постановою підставою виникнення у
громадянина права власності на
житловий будинок був сам факт
збудування ним цього будинку з
додержанням вимог зазначених актів
законодавства та прийняття будинку в
експлуатацію.

Отже, ці правові акти не пов'язували
виникнення права власності на житловий
будинок із проведенням його
реєстрації.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Крім того, відповідно до Закону України
«Про внесення змін до ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» щодо особливостей державної
реєстрації прав власності на об'єкти
нерухомого майна, закінчені
будівництвом до 5 серпня 1992 року, що
набув чинності на момент ухвалення
рішення судом першої інстанції,
внесено зміни, відповідно до яких для
здійснення державної реєстрації прав
власності, з подальшою видачею
відповідного свідоцтва про право
власності, на об'єкти (індивідуальні
(садибні) житлові будинки, садові, дачні
будинки, господарські (присадибні)
будівлі і споруди, прибудови до них), що
розташовані на територіях сільських
рад та які закінчені будівництвом до 5
серпня 1992 року, проведення технічної
інвентаризації не потребується.
Документом, що замінює технічний
паспорт у разі його відсутності, є
виписка з погосподарської книги, яка
надається виконавчим органом
сільської ради (у разі, якщо такий орган
не створений, - сільським головою) або
відповідною архівною установою.

Державна реєстрація прав власності, з
подальшою видачею відповідного
свідоцтва про право власності, на
об'єкти (індивідуальні (садибні)
житлові будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них), що
розташовані на територіях сільських
рад та які закінчені будівництвом до 5
серпня 1992 року, щодо яких раніше не
здійснювалася державна реєстрація
прав власності, для осіб, за якими
закріплені особові рахунки в
погосподарських книгах відповідних
сільських рад, здійснюється на
підставі поданої заяви та виписки із
зазначених книг, наданої виконавчим
органом сільської ради (у разі, якщо
такий орган не створений, - сільським
головою) або відповідною архівною
установою, а також інших документів,
визначених у Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Таким чином, суд першої інстанції
безпідставно прийшов до висновку, що
спірний житловий будинок є об'єктом
нерухомості, який належить до
самочинного будівництва.

З урахуванням наведеного судова
колегія вважає, що позов ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом
підлягає задоволенню, оскільки він є
спадкоємцем першої черги за законом та
в строки встановлені для прийняття
спадщини подав нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 08 вересня 2014
року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/2
частку житлового будинку, позначеному
в плані літерою -А, та належними до
нього надвірними будівлями: веранда,
під літерою - а; сходи під літерою - а1;
веранда під літерою - а2; сходи під
літерою а3; сарай під літерою - Б; літня
кухня під літерою - В; погріб під
літерою - Г; гараж під літерою - Д; сарай
під літерою - Ж; вбиральня під літерою -
З; альтанка під літерою - К; ворота під
цифрою - 1, що розташовані під АДРЕСА_1,
дійсною загальною вартістю 73461 грн., що
належали ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Русава Ямпільського
району Вінницької області.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис)
Стадник І.М.

(підпис)
Голота Л.О.

«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду
Войтко Ю.Б.