Справа № 680/109/14-ц
№ 6/680/28/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2014 р.
смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання
- Стандрійчук М.П.,

розглянувши справу за поданням
державного виконавця ВДВС
Новоушицького районного управління
юстиції про вирішення питання про
надання дозволу на проникнення до
житла в якому проживає боржник ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець звернувся до
суду з поданням про вирішення питання
про надання дозволу на проникнення до
житла в якому знаходиться боржник
ОСОБА_1.

У поданні посилається на те, що на
виконанні у відділі ДВС Новоушицького
РУЮ знаходиться виконавчий лист №АЕ-1
від 13 січня 2000 року Новоушицького
районного суду про стягнення аліментів
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
сина - ОСОБА_4, в розмірі ? частини всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з
13 січня 2000 року і до його повноліття.

З метою перевірки майнового стану
боржника державний виконавець просить
надати дозвіл на примусове проникнення
до житла в якому проживає боржник
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

У судове засідання державний
виконавець не з'явився, однак у поданні
зазначив розгляд справи проводити без
його участі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України, оскільки розгляд справи
здійснюється судом у відсутності осіб,
які беруть участь в справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали
справи, вважає, що подання не підлягає
до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.376 ЦПК України
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння не боржника, а
іншої особи можливо у випадку коли у
володінні такої особи знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до абзацу десятого частини
третьої ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право звертатися до
суду з поданням про розшук боржника або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи або
іншої особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб.

Наведені норми законодавства
передбачають можливість примусового
проникнення до житла чи іншого
володіння не боржника, а іншої
особи у випадку коли у володінні такої
особи знаходиться майно боржника чи
майно та кошти, належні боржникові від
інших осіб.

Згідно довідки Новоушицької селищної
ради, житловий будинок, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3.

Відповідно до повідомлення
Новоушицького РС УДМС України в
Хмельницькій області боржник ОСОБА_1
зареєстрований АДРЕСА_2.

В даному випадку, державний виконавець
звертаючись з поданням про примусове
проникнення до житла в якому проживає
боржник ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_1, яке
належить не боржникові, в цьому ж
поданні зазначає що боржник
зареєстрований в АДРЕСА_2, із
зазначенням, що кожна адреса визначена
виконавчим документом, повинен був
належно обґрунтувати факт наявності
майна боржника у іншої особи.

Згідно постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 21 листопада 2013 року
накладено арешт на все майно що
належить боржнику за адресою: АДРЕСА_3.

У поданні державного виконавця
зазначено три різних адреси, дві з яких
визначено виконавчим документом, за
третьою адресою накладено арешт.

Крім того, державним виконавцем не
доведена необхідність встановлення
саме такого способу виконання рішення,
виходячи із розрахунку заборгованості
по сплаті аліментів від 01 січня 2014 року
та тенденції до її погашення.

Питання про примусове проникнення до
житла повинно вирішуватися не інакше
як шляхом прийняття вмотивованої
ухвали суду з додержанням принципу
верховенства права.

Відповідно до статті 12 Загальної
декларації прав людини 1948 року, статті
8 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, пункту
1 статті 17 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права 1966
року ніхто не може зазнавати
безпідставного посягання на
недоторканність свого житла. При
здійсненні своїх прав і свобод кожна
людина може зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом
виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної
декларації прав людини 1948 року, стаття
18 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено у
Конституції України і
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави у права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Отже, державний виконавець подав
подання передчасно та не навів
достатньо доказів, що підтверджують
наявність у боржника майна та в
будинку, в якому він проживає, наявне
належне йому майно, тобто до подання не
були додані належні докази про те, що в
даному будинку наявне майно боржника.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця про вирішення
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння особи є
необґрунтованим, а тому в його
задоволенні слід відмовити.

На підставі ст.5 Закону України
«Про виконавче провадження» та
керуючись ст.376 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні подання
державного виконавця ВДВС
Новоушицького районного управління
юстиції про вирішення питання про
примусове проникнення до житла в якому
знаходиться боржник ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: О. І. Яцина