"23" січня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Кіровограда у складі
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовною заявою ПАТ КБ
«Приватбанк» до Державної податкової
інспекції в м. Кіровограді
(відповідач-1) , ОСОБА_1 (відповідач-2),
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції
(відповідач-3) про звільнення майна
Позивач звернувся до Ленінського
районного суду м. Кіровограда з позовом
до Державної податкової інспекції в м.
Кіровограді , ОСОБА_1, Кіровського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту та стягнення судових витрат
зазначивши, що 10 січня 2008 року між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №KGMDAW79550256,
згідно з яким позивач надав
відповідачеві-2 кредит в розмірі 121312,00
З метою забезпечення виконання умов
договору між позивачем та відповідачем
- 2 було укладено договір застави №
KGMDAW79550256 від 11.01.2008 року, згідно з яким
відповідач - 2 передав позивачеві в
заставу належний на праві приватної
власності автомобіль марки CHERY, модель:
В11 Eastar, рік випуску: 2007, №
кузова/шасі:НОМЕР_1, реєстраційний
У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем - 2 договірних зобов'язань,
позивач звернувся до суду з позовною
заявою про звернення стягнення на
предмет іпотеки, за наслідком розгляду
якої Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська 06.11.2011 року винесено
рішення про задоволення позову ПАТ КБ
«Приватбанк». Рішенням зазначеного
суду звернено стягнення на предмет
заставного майна, а саме на автомобіль
марки CHERY, модель: В11 Eastar, рік випуску:
2007, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер : НОМЕР_2.

В подальшому стало відомо, що
відповідачем - 3 в ході примусового
виконання рішення Кіровоградського
районного суду, Кіровоградської
області, згідно з яким було видано та
звернено до виконання виконавчого
листа №1-138 від 03.09.2008 року про стягнення
з відповідача -1 штрафу в розмірі 850 грн.
на користь держави (відповідач-1),
накладено арешт на належний на праві
приватної власності відповідачеві -2
автомобіль марки CHERY, модель: В11 Eastar, рік
випуску: 2007, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер : НОМЕР_2.

Позивач вважає, що державною
виконавчою службою безпідставно
звернено стягнення на заставлене майно
на користь особи, яка не є стягувачем.

Представник позивача у судове
засідання не з`явився, проте надав суду
заяву, відповідно до якої позовні
вимоги підтримує, не заперечує проти
винесення у справі заочного рішення та
просить розглядати справу за його
відсутності.

Відповідачі у судове засідання не
з`явилися, проте були належним чином
повідомлені про день та час розгляду
судової справи.

Враховуючи вказані вище обставини, суд
вважає за можливе розглянути справу
на підставі наявних у справі
матеріалів та ухвалити заочне рішення.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку доказам у їх сукупності вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.01.2008 року між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № KGMDAW79550256 , згідно з
яким позивач надав відповідачу -2
кредит в розмірі 121312,00 грн.

З метою забезпечення виконання
договірних зобов'язань між позивачем
та відповідачем-2 було укладено
договір застави автотранспорту №
KGMDAW79550256 від 11.01.2008 року, згідно з яким
відповідач-2 передав в заставу позивачу
автомобіль марки CHERI, модель: B11 Eastar, рік
випуску: 2007, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2.

П.4.1. вказаного договору передбачено
право заставодержателя звернути
стягнення на предмет застави у випадку,
якщо в момент настання термінів
виконання Позичальником якого-небудь
із зобов'язань, передбачених Кредитним
договором, вони не будуть виконані.

Проте на виконання рішення Кіровського
районного суду, на підставі якого було
видано виконавчого листа № 1-138 про
стягнення з відповідача-2 на користь
відповідача---1 850,00 грн., державним
виконавцем Кіровського ВДВС
Кіровоградського міського управління
юстиції накладено арешт на належний на
праві приватної власності
відповідачеві-2 вищевказаний
автомобіль та в подальшому по
відкритому за цим рішенням суду
виконавчому провадженню державною
виконавчою службою вжито певних
заходів примусового характеру.

Відповідно до позовної заяви, за станом
на 22.10.2013 року, заборгованість
відповідача-2 перед ПАТ КБ «Приватбанк»
складає 423686,85 грн.

Відповідно до п.1.4 договору застави
автотранспорту від 11.01.2008 року, сторони
визначили, що вартість Предмету
застави складає 83640,00 грн.

Згідно ч.1 ст.54 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на заставне майно в порядку
примусового виконання допускається за
виконавчим документом для задоволення
вимог стягувача - заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернено у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів, якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Пунктом 1 ч.1 ст.44 Закону України «Про
виконавче провадження передбачено, що
у першу чергу задовольняються
забезпечені заставою вимоги щодо
стягнення з вартості заставленого
майна.

Першим зареєстрованим обтяженням на
спірний автомобіль, який належить
відповідачу - 2, є обтяження на підставі
договору застави від 11.01.2008 року, про що
зазначено у витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна, а тому
обтяження спірного майна на підставі
постанови державного виконавця, не має
пріоритету над обтяженням на підставі
договору застави.

Таким чином, права заставодержателя
при наявності інших обтяжень спірного
майна задовольняються не шляхом
звільнення цього майна з-під арешту, а
пріоритетом задоволення його вимог.

Наведене свідчить, що права позивача,
як заставодержателя спірного майна , не
пов'язані ні з правом власності на
майно, ні з правом володіння ним, а тому
вимоги позивача про звільнення майна
з-під арешту не ґрунтуються на законі.

Оскільки суд вважає позов таким, що
задоволенню не підлягає, то відповідно
до ст.88 ЦПК України, понесені позивачем
судові витрати компенсації не
підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст.10,11,60,88,209.212,213-215,218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» до
Державної податкової інспекції в м.
Кіровограді (відповідач-1) , ОСОБА_1
(відповідач-2), Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції (відповідач-3) про звільнення
майна з-під арешту,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
до Апеляційного суду Кіровоградської
області.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. І. Плохотніченко