Справа № 188/102/14-ц
Провадження № 2/188/149/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді - Бурди П.О.,

при секретарі - Хандрига Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Української сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, третя особа
- Управління Державного земельного
агентства у Петропавлівському районі,
про визнання спадкоємцем та визнання
права власності на спадкове майно,

встановив:

17.01.2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача про
визнання права власності на спадкове
майно.

В обґрунтування позову позивачка
зазначає, що 14 грудня 2004 року
секретарем Української сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області було
посвідчено заповіт ОСОБА_3, яка
заповіла земельну ділянку, що належала
їй згідно державного акту на право
приватної власності на землю И-ДП №
074346, площею 9,660 га, розташовану на
території Української сільської ради,
передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
позивачці ОСОБА_1 і її сестрі ОСОБА_5.
Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 34.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.
Новохорошівське Петропавлівського
району Дніпропетровської області
ОСОБА_3 померла, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1

Позивачка ОСОБА_1 27.04.2010 року
уклала шлюб з ОСОБА_6 і після шлюбу
отримала призвіще ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2

Сестра позивачки ОСОБА_5 10.05.2007
року уклала шлюб з ОСОБА_7 і після шлюбу
отримала призвіще ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3. (копія додається).

В липні 2012 року виникла
необхідність продовжити договір
оренди земельного паю бабусі та
виготовити новий договір оренди і
позивачку з сестрою повідомили, що
укласти договір оренди неможливо, тому
що не оформлено право власності на
земельну ділянку.

Позивачка з сестрою звернулися
до приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу з заявою про
одержання свідоцтва про право на
спадщину, але постановою від 30.07.2012
року, за індексом 1040/02-31, їм було
відмовлено у видачі свідоцтва, тому що
вони не надали державного акта на ім'я
померлої.

Позивачка стверджує, що пошуки
оригінала Державного акта сері ІІ-ДП №
074346, виданого на ім'я ОСОБА_3 на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 9,660 га, розташовану на
території Української сільської ради,
передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
результатів не дали і позивачка з
сестрою вимушені були звернутись до
газети «Степова зоря» з оголошенням
про визнання зазначеного державного
акту на спадкову земельну ділянку
недійсним.

Відповідно до витягу відділу
Держкомзему № 7/09-1756 від 16.07.2012 року
вартість земельної ділянки складає 203
499.33 (двісті три тисячі чотириста
дев'яносто дев'ять) грн. 33 коп.

Сестра позивачки ОСОБА_5 не бажає
приймати спадщину, яка залишилась
після смерті бабусі - ОСОБА_3 за
заповітом, що підтверджується її
заявою, посвідченою секретарем
Української сільської ради 19.11.2012 року.

Позивачка не може отримати
свідоцтво про право на спадщину та
підтвердити свої майнові права
спадкоємця через відсутність
правовстановлюючого документа, в
зв'язку з чим вона вимушена звертатись
до суду з позовом про встановлення
факту належності спадкодавцю ОСОБА_3
земельної ділянки та визнання за нею як
спадкоємцем за заповітом права
власності на спадкове майно.

Посилаючись на норми ст. ст. 1216,
1223, 1275 ЦК України, п.2, п.23 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», ст. ст 3,15,
118,119, 256 ЦПК України, позивачка просить:

-встановити факт належності
ОСОБА_3 на праві приватної власності
земельної ділянки розміром 9.660
гектарів на території Української
сільської ради, відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю серії П-ДП № 074346,
виданим Українською сільською радою
28.12.2001 року;

-визнати її, ОСОБА_1, спадкоємцем
за заповітом майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 та визнати за
позивачкою право власності на земельну
ділянку вартістю 203 499.33 (двісті три
тисячі чотириста дев'яносто дев'ять)
грн. 33 коп. розміром 9,660 гектарів на
території Української сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
серії ІІ-ДП № 074346, виданим Українською
сільською радою 28.12.2001 року.

Позивачка подала до суду
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій позовні вимоги
підтримала та просила задовольнити.

Відповідач Українська
сільська рада подала до суду письмову
заяву про розгляд справи за
відсутності її представника, позовні
вимоги визнала.

Третя особа Управління
Державного земельного агентства у
Петропавлівському районі в судове
засідання свого представника не
направила.

В судове засідання сторони і
третя особа не з'явилися, тому
відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши надані позивачкою
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_3 згідно державного акту на
право приватної власності на землю И-ДП
№ 074346, виданого10.04.2001 року на підставі
рішення 15 сесії ХХІІІ скликання
Української сільської ради народних
депутатів № 85 від 09.02.2001 року, була
власником земельної ділянки площею 9,660
га, розташованої на території
Української сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, переданої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується копією акту (а.с.11).

Відповідно до витягу відділу
Держкомзему № 7/09-1756 від 16.07.2012 року
вартість земельної ділянки складає 203
499.33 (двісті три тисячі чотириста
дев'яносто дев'ять) грн. 33 коп., що
підтверджується копією витягу (а.с.16).

Згідно з ч.1 ст. 328 Цивільного
кодексу (далі - ЦК) України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права інших осіб.

Оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_3 належним чином набула
право власності на земельну ділянку
(пай), площею 9,660 га, розташовану на
території Української сільської ради,
передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується копією державного
акту на право приватної власності на
землю И-ДП № 074346, виданого10.04.2001 року на
підставі рішення 15 сесії ХХІІІ
скликання Української сільської ради
народних депутатів № 85 від 09.02.2001 року
(а.с.11), копією дублікату її заповіту, в
якому міститься посилання на вказаний
державний акт, та копією витягу відділу
Держкомзему № 7/09-1756 від 16.07.2012 року, в
якому також міститься посилання на
вказаний державний акт (а.с.16), суд
встановлює факт належності ОСОБА_3 на
праві приватної власності земельної
ділянки розміром 9,660 гектарів на
території Української сільської ради
відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІ-ДП № 074346, виданим Українською
сільською радою 28.12.2001 року.

14.12.2004 року секретарем
Української сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області було
посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3
заповіла позивачці ОСОБА_1 і її сестрі
ОСОБА_5 вказану земельну ділянку.
Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 34.
Ці обставини підтверджуються копією
дублікату заповіту (а.с.7).

Сестра позивачки ОСОБА_5 10.05.2007 року
уклала шлюб з ОСОБА_7 і після шлюбу
отримала призвіще ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Петропавлівського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області (а.с.14).

Позивачка ОСОБА_1 27.04.2010 року
уклала шлюб з ОСОБА_6 і після шлюбу
отримала призвіще ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_4 виданим виконкомом
Української сільської ради народних
депутатів 27.04.2010 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Новохорошівське
Петропавлівського району
Дніпропетровської області ОСОБА_3
померла, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_5, виданим
виконкомом Української сільської ради
народних депутатів ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с.9).

Відповідно до ч.І ст.1216 ЦК України
- Спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1223 ЦК - Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. Право на спадкування виникає
у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.І ст. 1275 ЦК - Якщо від
прийняття спадщини відмовився один із
спадкоємців за заповітом,частка у
спадщині, яку він мав прийняти,
переходить до інших спадкоємців за
заповітом.

У відповідності до ч.1 ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно зі ст. 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину, або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Позивачка своєчасно 02.04.2012 року
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, була відкрита
спадкова справа № 52627160 у Спадковому
реєстрі, № 302-2012 у нотаріуса, що
підтверджується копією витягу про
реєстрацію у Спадковому реєстрі № 30070960
(а.с.24).

Позивачка з сестрою звернулися
до приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу з заявою про
одержання свідоцтва про право на
спадщину, але постановою від 30.07.2012
року, за індексом 1040/02-31, їм було
відмовлено у видачі свідоцтва, тому що
вони не надали державного акта на ім'я
померлої.

Оригінал Державного акта серії
П-ДП № 074346, виданого на ім'я ОСОБА_3 на
право приватної власності на земельну
ділянку площею 9,660 га, розташовану на
території Української сільської ради,
передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва у
позивачки і її сестри відсутній, тому
газета «Степова зоря» на їхнє
замовлення надрукувала оголошення про
визнання зазначеного державного акту
на спадкову земельну ділянку
недійсним, що підтверджується копією
газетної сторінки.

Сестра позивачки ОСОБА_5 вже не
бажає приймати спадщину, яка
залишилась після смерті бабусі - ОСОБА_3
за заповітом, що підтверджується її
заявою, посвідченою секретарем
Української сільської ради 19.11.2012 року
(а.с.15).

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7
від 30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформлені права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року,
набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції
від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно
та їх обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов, якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Позивачка не може отримати
свідоцтво про право на спадщину,
підтвердити свої майнові права
спадкоємця на земельну ділянку,
укласти договір оренди землі через
відсутність правовстановлюючого
документа на спадкове майно у вигляді
земельної ділянки, в зв'язку з чим вона
вимушена звертатись до суду з позовом
про встановлення факту належності
спадкодавцю ОСОБА_3 земельної ділянки
та визнання за нею як спадкоємцем за
заповітом права власності на спадкове
майно.

На підставі викладеного, ст.ст. 328,
1216, 1218,1225, 1268 кодексу України, керуючись
статтями 3, 8, 11, 79, 88, 208, 209,212-215,218, 256, 294 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Української
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області,
третя особа - Управління Державного
земельного агентства у
Петропавлівському районі, про визнання
спадкоємцем та визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Встановити факт належності
ОСОБА_3 на праві приватної власності
земельної ділянки розміром 9.660
гектарів на території Української
сільської ради, відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю серії П-ДП № 074346,
виданим Українською сільською радою
28.12.2001 року;

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем за
заповітом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_3 та визнати за нею право
власності на земельну ділянку вартістю
203 499.33 (двісті три тисячі чотириста
дев'яносто дев'ять) грн. 33 коп., розміром
9,660 гектарів на території Української
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області, що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
серії ІІ-ДП № 074346, виданим Українською
сільською радою 28.12.2001 року.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда