Справа № 521/3866/13-ц
Провадження № 2/521/2686/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

при секретарі - Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про відшкодування шкоди, в якій
просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його
користь збитки у вигляді вартості
відновлювального ремонту житлового
будинку АДРЕСА_1 та вартості
пошкоджених та викрадених речей в сумі
20 000,00 грн., а також стягнути компенсацію
за заподіяну моральну шкоду в сумі 5 000
грн., а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач
послався на такі обставини. 02.02.2012 р.
ОСОБА_2 уклав з відповідачкою
попередній договір про намір продати
їй, належний ОСОБА_2 житловий будинок в
АДРЕСА_1, за ціну що була обумовлена у
розмірі грошової суми, яка буде
еквівалентною 62 000 доларів США в
національній валюті України по стану
на день укладання остаточного
договору.

За умовами цього договору ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_3 аванс у розмірі 16 000
грн.

Сторони також досягли умови про те, що
ОСОБА_3 із своєю сім'єю вселиться до
будинку, який вона збирається купити у
ОСОБА_2 і буде в ньому проживати до
переоформлення цього об'єкту
нерухомості на її ім'я.

Зразу з після укладання попереднього
договору ОСОБА_3 завезла до належного
ОСОБА_2 будинку частину належних їй
речей, а наприкінці квітня 2012 р. вона
завезла до будинку інші свої речі та
заселилася туди із членами своєї сім'ї.

ОСОБА_2 вважає, що він став жертвою
зарані обдуманого шахрайства.
Насправді ОСОБА_3 не мала наміру
придбати в нього цей будинок.
Користуючись його довірою ОСОБА_3 із
членами своєї сім'ї проживали в будинку
до 21.11.2012 р. не сплачуючи при цьому йому
орендної плати та комунальних платежі.
Коли ж всі документи, у тому разі
державний акт про право власності на
земельну ділянку, були готові, ОСОБА_3 у
вересні 2012 р. заявила мені про відмову
від придбання будинку обумовленого
договором від 02.02.2012 р. та заявила
ОСОБА_2 про відмову від придбання
обумовленого договором від 02.02.2012 р,
будинку, що не завадило їй ще два місяця
незаконно утримувати у своєму
володінні.

Скориставшись тим, що отримані мною за
договором від 02.02.2012 р. гроші в сумі .6 000
грн. були оформлені як аванс, а не як
завдаток (із виконанням всіх
необхідних формальностей), ОСОБА_3
звернулася до Овідіопольского
районного суду Одеської області з
позовом про їх повернення.

Під час проживання у будинку ОСОБА_2,
ОСОБА_3 із членами своєї сім'ї
спричинили йому суттєву шкоду у
вигляді пошкодження житлових і
нежитлових приміщень та споруд, на
ремонт яких йому буде потрібно
витратити гроші, що вказані у якості
ціни позову.

Факт того, що ОСОБА_2 передав ОСОБА_3
будинок у доброму стані, після
нещодавно проведеного ремонту, а також
те, що його пошкодження утворені під
час її особистого фактичного ними
володіння можуть підтвердити свідки.

Крім того, ОСОБА_3 зламала і викрала
сатину належних мені речей що
знаходилися в будинку та нежитлових
господарчих спорудах, список яких
додано до позову. У в зв'язку цим, а
також у зв'язку із погрозами про
позбавлення мене життя шляхом спалення
разом із будинком, ОСОБА_2 звертався із
заявою про порушення карної справи до
Великодолиньского ВМ Овідіопольского
РВ ГУМВС України в Одеській області.

За час проживання в будинку ОСОБА_3 не
оплатила за користування
електроенергією 96 грн. 02 коп. Крім того,
ОСОБА_2 не знає який через її
користування в нього виник борг за
водопостачання, оскільки ОСОБА_3 при
звільнені будинку забрала з собою
розрахункову книжку. Нею також
викраденні інші належні ОСОБА_2 та дуже
необхідні документи: паспорт на прибор
ЮГВ, дозвіл на користування
електропостачанням напругою 380 V,
проект технічної документації на
газокористування, документи про оплату
за оренду землі.

Пошкодження майна ОСОБА_2 та
викраденням вкрай необхідних йому
документів, частину з яких йому дуже
важко відновити, а частину він вже не
зможе відновити, ОСОБА_3 спричинила
йому також суттєву моральну шкоду.

Позивач позов у судовому засіданні
підтримав позов та просив його
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала, надала суду
заперечення та пояснила, що позивачем
не надано доказів в підтвердження
вартості відновлювального ремонту, та
не обґрунтована сума 20 000,00 грн. яка
зазначена в позові. При цьому позивач в
судовому засіданні яке відбулося 23.01.2014
року відмовився від проведення
оціночної експертизи. Позивач не
обґрунтував у чому полягає заподіяна
йому моральна шкода та не обґрунтував
суму в 5000,00 грн. моральної шкоди яку він
просить стягнути з відповідачки. У
зв'язку з цим позов не може бути
задоволений, та стягнення коштів за
шкоди також не може бути задоволено.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2012 р. ОСОБА_2
уклав з відповідачкою попередній
договір про намір продати їй, належний
ОСОБА_2 житловий будинок в АДРЕСА_1, за
ціну що була обумовлена у розмірі
грошової суми, яка буде еквівалентною 62
000 доларів США в національній валюті
України по стану на день укладання
остаточного договору.

За умовами цього договору ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_3 аванс у розмірі 16 000
грн.

Сторони також досягли умови про те, що
ОСОБА_3 із своєю сім'єю вселиться до
будинку, який вона збирається купити у
ОСОБА_2 і буде в ньому проживати до
переоформлення цього об'єкту
нерухомості на її ім'я.

Зразу з після укладання попереднього
договору ОСОБА_3 завезла до належного
ОСОБА_2 будинку частину належних їй
речей, а наприкінці квітня 2012 р. вона
завезла до будинку інші свої речі та
заселилася туди із членами своєї сім'ї.

ОСОБА_3 із членами своєї сім'ї проживали
в будинку до 21.11.2012 р.

Скориставшись тим, що отримані ОСОБА_2
за договором від 02.02.2012 р. гроші в сумі 8
000 грн. були оформлені як аванс, а не як
завдаток (із виконанням всіх
необхідних формальностей), ОСОБА_3
звернулася до Овідіопольского
районного суду Одеської області з
позовом про їх повернення.

Та відповідно до копії рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 24.01.2013 р. позов
ОСОБА_3 був задоволений частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аванс у розмірі 8 000,00 грн. та судові
витрати.

Під час проживання у будинку ОСОБА_2,
ОСОБА_3 із членами своєї сім'ї
спричинили йому суттєву шкоду у
вигляді пошкодження житлових і
нежитлових приміщень та споруд, на
ремонт яких йому буде потрібно
витратити гроші, що вказані у якості
ціни позову.

За час проживання в будинку ОСОБА_3 не
оплатила за користування
електроенергією 96 грн. 02 коп. Крім того,
ОСОБА_2 не знає який через її
користування в нього виник борг за
водопостачання, оскільки ОСОБА_3 при
звільнені будинку забрала з собою
розрахункову книжку. Нею також
викраденні інші належні ОСОБА_2 та дуже
необхідні документи: паспорт на прибор
ЮГВ, дозвіл на користування
електропостачанням напругою 380 V,
проект технічної документації на
газокористування, документи про оплату
за оренду землі.

Пошкодження майна ОСОБА_2 та
викраденням вкрай необхідних йому
документів, частину з яких йому дуже
важко відновити, а частину він вже не
зможе відновити, ОСОБА_3 спричинила
йому також суттєву моральну шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Виходячи із змісту вищезазначених
статей ЦК та ЦПК України позивач
повинен довести суду вину відповідачки
у заподіянні йому матеріальної шкоди,
довести обґрунтованість суми збитків,
які він зазнав у зв'язку із заподіяною
матеріальною шкодою, обґрунтувати у
чому полягає моральна шкода яка йому
заподіяна та обґрунтувати розмір
маральної шкоди.

Але позивач до суду не надав жодного
доказу

- в підтвердження того, що майнова
шкода заподіяна саме відповідачкою;

- в підтвердження передачі
позивачем будь якого майна, та
документів відповідачки;

- в підтвердження, що він,
дізнавшись про відсутність документів
та виявив пошкодження свого майна,
звертався до відповідних органів;

- не надав жодного документу в
якому б містилася фіксація наявності
пошкодження майна, час виявлення цих
пошкоджень (ні акта сільської ради, ні
акта сусідів);

- не надав ні якого доказу в
підтвердження того, що він взагалі
звертався до відповідачки з претензією
у відношенні пошкодженого майна;

Фото фіксація яка надана до суду з боку
позивача не має ні часу ні дати її
проведення. У зв'язку із чим не можливо
достовірно встановити, коли саме була
зроблена ця фото фіксація в момент
виїзду відповідачки або в будь який
інший час.

В суд позивачем не надано доказів в
підтвердження вартості
відновлювального ремонту, та не
обґрунтована сума 20 000,00 грн. яка
зазначена в позові.

При цьому позивач в судовому засіданні
яке відбулося 23.01.2014 року відмовився
від проведення оціночної експертизи.

Позивач не обґрунтував у чому полягає
заподіяна йому моральна шкода та не
обґрунтував суму в 5000,00 грн. моральної
шкоди яку він просить стягнути з
відповідачки.

В підтвердження судових витрат позивач
надав до суду адвокатську угоду від
23.01.2013 р. з зазначенням квитанції
квитанцію № 5896.537.4 від 23.01.2013р. та
квитанцію № 5896.537.4 від 23.01.2013 р. на суму
1200,00 грн.

Але дані докази не можуть
враховуватися судом по наступним
підставам:

Згідно з п. 4 адвокатської угоди
характер доручення полягає у вивченні
документів і складанні зустрічної
позовної заяви, а також заперечення на
клопотання про накладення арешту.
Однак в даному судовому провадженні
взагалі не розглядалося питання про
накладення будь якого арешту, ні яких
зустрічних позовів позивач не подавав.
Виходячи із змісту адвокатської угоди
вбачається, що дані адвокатські
послуги були пов'язані зовсім з іншим
судовим процесом і не мають ні якого
відношення до даного судового
провадження.

А розрахунок оплати про складення
позовної заяви про відшкодування шкоди
не підтверджений ні якою квитанцією
про оплату.

В судовому засіданні були допитані
свідки з боку позивача та з боку
відповідача.

Свідки які допитані з боку позивача
надали суперечливі показання, а саме:

Свідок ОСОБА_4, який був допитаний 23.01.2014
року показав - що в ванній кімнаті були
обірвані шпалери. Але дане твердження
не може відповідати дійсності. З фото
фіксації, яка була надана з боку
відповідача та з фотографій які були
надані з боку позивача чітко видно що
стіни в ванній кімнаті окрашені фарбою
і ні яких шпалер на стінах взагалі не
має. Також свідок показав, що в коридорі
був зроблений ремонт фасаду і діти
побили стіну дротиками зробивши дірки,
а коли виїжджали замазали шпателем. Але
дане твердження також визиває сумніви
у зв'язку із тим, що фізично не можливо
зробити ремонт фасаду в коридорі. А на
фото яке надано позивачем взагалі не
зафіксовано ні яких замазаних шпателем
дірок.

Також свідок ОСОБА_4 показав, що позивач
був присутній в момент виїзду з будинку
відповідачки, і цей же день свідок був
запрошений в будинок позивача. Але ці
твердження суперечать поясненням
позивача, та свідка ОСОБА_1 яка
стверджує, що в момент виїзду із
будинку відповідачки позивач
присутній не був.

Даючи показання свідок ОСОБА_4 не міг
чітко описати які саме пошкодження і де
саме він бачив, та при яких обставинах
це було, що в свою чергу викликає
сумніви.

Але при цьому свідок ОСОБА_4 показав, що
відповідачка весною проживала в
будинку та садила дерева. Таким чином
із слів свідка ОСОБА_4 можна зробити
висновок, що відповідачка в період її
проживання в будинку покращувала
територію будинку.

Свідок ОСОБА_5, який був допитаний 23.01.2014
р. показав - що він помагав робити
ремонт 2,5 років назад, тобто в середині
2011 року, а це за півроку до того як
відповідачка вселилася в будинок.
Наступний раз свідок ОСОБА_5 був в
будинку через тиждень після того як
відповідачка виїхала із будинку. Таким
чином свідок ОСОБА_5 не може
стверджувати в якому стані був будинок
на момент коли відповідачка вселилася.

Крім того свідок ОСОБА_5 показав, що
відповідачка виїхала з будинку на
прикінці літа, а це твердження
суперечить показанням усіх свідків як
з боку позивача так і з боку
відповідача, які стверджують, що
відповідачка виїхала з будинку в
листопаді 2012 р.

Виходячи із тверджень свідка ОСОБА_5
про те, що він був в будинку після
виїзду із нього відповідачки на
прикінці літа, можна зробити висновок
що він був у будинку або літом 2013 року
(тобто через рік) або взагалі там не був.
Також свідок ОСОБА_5 показав, що він
бачив пошкоджений діван-софу. Але
позивач взагалі не вказує на те, що йому
пошкодили діван-софу.

Свідок ОСОБА_1(дружина позивача), яка
була допитана 12.06.2013 року показала, що
відповідачка 27.11.2012 року подзвонила та
сказала, що вона виїхала із будинку, а
28.11.2012 р. вона з позивачем приїхали
забирати ключі від будинку.

Але ці показання суперечать поясненням
позивача який в судовому засіданні
23.01.2014 р. стверджував, що відповідачка
виїхала 30.11.2012 року. Крім того позивач
взагалі не вказував, що свідок ОСОБА_1
була присутня при передачі ключів від
дома. свідок ОСОБА_4 в своїх свідченнях
також не вказував на присутність
свідка ОСОБА_1 і на те, що проводилася
якась фото фіксація пошкоджень.

Але в свою чергу свідок особисто в
судовому засіданні підтвердила, що
фото знімки, які надані з боку
відповідача були зроблені в жовтні 2012 р
в період проживання відповідачки в
будинку. А з даних фото знімків чітко
видно, що будинок утримувався в
належному стані.

Надані позивачем до суду фото знімки на
яких зафіксовані пошкодження стелі
(тріщини та відпавши штукатурка
значних розмірів).

Але жоден із свідків позивача не
зазначив що бачив пошкодження стелі,
хоча дані пошкодження виходячи з фото
фіксації є достатньо видними. Крім того
жоден свідок не дав конкретного
описання в яких саме приміщеннях були
обірвані шпалери, де був відсутній
лінолеум, і які саме пошкодження та які
саме меблі вони бачили. Тобто чітко не
змогли описати ні пошкодження ні їх
об'єм.

В свою чергу відповідачка надала до
суду письмові докази того, що вона
дійсно бажала купувати будинок
(попередній договір від 02.02.2012 р.,
розписка від 02.04.2012 р.) Надала до суду
докази в підтвердження свого
ствердження у зв'язку із чим вона була
вимушена відмовитися від покупки
будинку (роздруківка із сайту форум
«одесса»). Надала докази в
підтвердження того, що позивач не бажав
повертати аванс і вона була змушена
звернутися до суду (копія позову до
Овідіопольського райсуду з відміткою
суду від 07.11.2012 року). Даний факт також
підтверджує то, що вона не могла
проживати в даному будинку до кінці
листопада 2012 року.

Також те, що відповідачка покинула
будинок в першій половині листопада
підтверджує і той факт, що квитанцію на
сплату за електропостачання за період
від 05.10.2012 р по 07.11.2012 року отримав
позивач, а ні відповідачка. При цьому
сам позивач стверджує, що дійсно за
весь час проживання ( крім вищевказаної
квитанції) відповідачка сплачувала.

Крім того відповідачка надала до суду
фото фіксації будинку яка була
зроблена в жовтні 2012 року (в період її
проживання). Свідок ОСОБА_1 підтвердила,
що дані фото були зроблені дійсно в
жовтні 2012 року. З даної фото фіксації
видно, що будинок утримувався в
належному стані.

Також свідки з боку відповідача -
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 які були
допитані 12.06.2013 року чітко показали, що
відповідачка проводила поліпшення в
будинку, зробила ремонт, проводила
воду, постійно прибирала територію
будинку. Тобто в період проживання
утримувала будинок в належному стані.
Також показали, що виїхала
відповідачка у першій половині
листопада 2012 рок і на момент її виїзду
будинок знаходився в належному жилому
стані без будь якого пошкодження.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Ст.ст. 11, 16 ЦК України, встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що позивачем не доведена
вина відповідача що завдання йому
матеріальної шкоди то і не можливо
задовольнити вимоги щодо стягнення
моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 11, 16, 23, 1166, 1167, ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С У Д Д Я: