Справа № 175/4192/14-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2014 pоку Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі - Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку набувальної
давності, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до ОСОБА_3 про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку набувальної давності.

Представник позивачки у судовому
засідання уточнені позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
суд визнати за ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1)
право власності на земельну ділянку
для ведення садівництва, площею 0,0635 га,
розташовану на території
Олександрівської сільської ради
народних депутатів Дніпропетровського
району Дніпропетровської області, у
с.т. «Жемчужина», діл. НОМЕР_2,
кадастровий номер :04:006:0082, судові
витрати покласти на відповідача.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відповідно до письмової заяви
просив суд слухати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Суд, вислухавши у судовому засіданні
пояснення представника позивачки,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані
сторонами докази та наведені ними
доводи, вважає, що уточнені позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії ДП
ДН №005487, виданого Олександрівською
сільською радою народних депутатів
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області 21.03.1996 р. на
підставі рішення від 29.09.1995 р.,
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №5424, відповідачу
- ОСОБА_2 на праві приватної власності
належить земельна ділянка площею 0,0635
га, розташована на території
Олександрівської сільської ради
народних депутатів Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
передана йому для ведення садівництва.

Як пояснила представник позивачки у
судовому засіданні, у 1999 року позивачка
познайомилась із ОСОБА_2, який
повідомив про зареєстровану за ним
земельну ділянку площею 0,0635 га,
розташовану на території
Олександрівської сільської ради
народних депутатів Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
передану йому для ведення садівництва,
ст. «Жемчужина», діл. НОМЕР_2. Маючи
намір укласти договір про відчуження
вказаної земельної ділянки, ОСОБА_2
дозволив позивачці займатись на ній
садівництвом. Однак, такий договір не
укладався.

На даний час позивачка добросовісно,
відкрито та безперервно володіє даною
земельною ділянкою більш як десять
років, як своїм власним майном, однак,
без певного юридичного титулу,
продовжує використовувати земельну
ділянку для садівництва, а також
сплачує членські внески. За весь час,
починаючи з 1999 р. з приводу
користування даною ділянкою до
позивачки ОСОБА_2 з приводу володіння
нею вимог не пред'являв, позовів про її
повернення не заявляв. Зазначені
обставини у судовому засіданні
підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомими
майном протягом десяти років або
рухомим майном - п'ять років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК
України.

Громадяни, які добросовісно, відкрито і
безперервно користуються земельною
ділянкою протягом 15 років, але не мають
документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування з
клопотанням про передачу її у
власність або надання у користування
документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування з
клопотанням про передачу її у
власність або надання у користування
(ч. 1 ст. 119 ЗК України).

Розмір цієї земельної ділянки
встановлюється у межах норм,
визначених ч. 1 ст. 121 ЗК України: для
ведення особистого селянського
господарства - не більше 2,0 гектара; для
ведення садівництва - не більше 0,12
гектара; для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;
для індивідуального дачного
будівництва - не більше 0,10 гектара; для
будівництва індивідуальних гаражів -
не більше 0,01 гектара.

Водночас, за змістом ст. 344 ЦК України
відсутність реєстрації права
користування на земельну ділянку не
виключає набуття права власності на
неї у порядку набувальної давності за
наявності обставин, встановлених у ч. 1
даної статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 397 ЦК України
фактичне володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не випливає із
закону або не встановлене рішенням
суду.

За викладених обставин вважаю,
позивачка набула право власності на
земельну ділянку площею 0,0635 га,
розташовану на території
Олександрівської сільської ради
народних депутатів Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
власником якої є ОСОБА_2, передану йому
для ведення садівництва, ст.
«Жемчужина», діл. НОМЕР_2, у порядку
набувальної давності (ст. 344 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що
виникають з приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 підлягають
стягненню судові витрати у сумі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 344, 397 ЦК України,
ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 173, 174, 213, 214, 223
ЦПК України, ст. ст. 119, 121 ЗК України, суд
-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку набувальної давності
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) право
власності на земельну ділянку для
ведення садівництва, площею 0,0635 га,
розташовану на території
Олександрівської сільської ради
народних депутатів Дніпропетровського
району Дніпропетровської області, у
с.т. «Жемчужина», діл. НОМЕР_2,
кадастровий номер :04:006:0082.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 500,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С.А. Борисов