Справа № 465/1771/13
Головуючий у 1 інстанції: Ванівський
Провадження № 22-ц/783/871/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3 та її представника
ОСОБА_4, представника органу опіки та
піклування Франківської районної
адміністрації м. Львова - Науменка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 19 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
комісія з питань захисту прав дитини
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та у
її виховані, -

встановила:

рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 19 листопада 2013 року
вищевказаний позов задоволено
частково.

Встановлено час та дні зустрічей
ОСОБА_2 із донькою ОСОБА_7 в такі дні:
кожної неділі з 17.00 год. до 20.00 год. в
присутності матері ОСОБА_3; кожної 2 та 4
суботи з 17.00 год. до 20.00 год. в
присутності матері ОСОБА_3

Літній відпочинок ОСОБА_8 проводити з
донькою ОСОБА_7 протягом 2-х тижнів в
літній період разом з ОСОБА_3

Рішення суду оскаржив представник
позивача, просить його скасувати й
ухвалити нове рішення, яким повністю
задовольнити вимоги позивача,
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним і необґрунтованим. Так,
апелянт зазначає, що суд визначив час
та дні зустрічей позивача з дитиною
виключно у присутності відповідачки,
як матері дитини, не врахувавши тих
фактів, що при зустрічі позивача з
відповідачкою остання впадає в
напівістеричний стан, що негативно
впливає на психічний стан дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу - позивача ОСОБА_2 на
підтримання апеляційної скарги,
відповідача ОСОБА_3 та її представника
ОСОБА_4, представника органу опіки та
піклування Франківської районної
адміністрації м. Львова - Науменка О.В.
на заперечення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали та обставини
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення районного
суду, колегія суддів приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати та розвивати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
готувати її до самостійного життя.
Батьки повинні поважати дитину і
ніколи не застосовувати до дитини
будь-які види експлуатації.

Відповідно до ст.153 СК України мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Статтею 157 СК України визначено, що той
із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Особисте спілкування дитини з батьком
є важливим для дитини для захисту її
інтересів, так і для батька.

Встановлено, що сторони мають дочку
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
відповідачкою ОСОБА_3 Між сторонами
розірвано шлюб на підставі рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 3 листопада 2011 року (а.с.11, 12).

Оскільки між сторонами не було згоди
щодо участі батька у спілкуванні та
виховані дитини, комісією з питань
захисту прав дитини Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради визначено час зустрічей
батька з дочкою - 1 та 3 субота місяця з
15.00 до 18.00; 2 та 4 неділя місяця з 10.00 до 13.00
та кожного вівторка з 15.00 до 18.00 (а.с.19).

Частиною 1 ст.159 СК України передбачено,
що якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Матеріалами справи підтверджується
чинення перешкод відповідачкою у
спілкуванні позивача з дочкою, (зокрема
а.с.22 -24,62), а відтак право позивача на
звернення до суду із зазначеним
позовом.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд
визначає способи участі одного з
батьків у виховані дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи.

Представник органу опіки та піклування
зазначив, що районним судом, при
визначені часу, днів зустрічей батька з
дочкою врахував всі обставини та вірно
прийшов до висновку про зустріч батька
з дитиною в присутності матері, що
відповідає інтереси дитини.

Колегія суддів аналізуючи матеріали та
обставини справи, взаємовідносини, що
склались між сторонами, стан здоров'я
дитини, її часте захворювання, вік
дитини, відвідування дитиною занять у
певні години та дні, приходить до
висновку, що районний суд визначаючи
час та дні зустрічей батька-позивача з
дочкою в присутності матері, вірно
врахував зазначені обставини та
інтереси дитини, які повинні ставитись
перед судом в першу чергу при вирішення
спірного питання.

Так, положення ч.1 ст.3 Конвенції про
права дитини та частин 7 і 8 ст.7 СК
України зобов'язують при вирішенні
будь-яких питань щодо дітей керуватися
в першу чергу максимальним
забезпеченням їх інтересів.

За таких обставин, визначене районним
судом час та дні спілкування батька з
малолітньою дочкою забезпечує її права
та інтереси.

А відтак, виходячи з вищенаведеного,
колегія суддів вважає, що таке
визначення часу й днів зустрічей
батька з дитиною не позбавляє позивача
підтримувати контакт з дитиною та
приймати участь у її виховані з
урахуванням її віку.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції вірно
встановлені обставини справи, доказам,
що надані сторонами, дана належна
оцінка. Спір вирішено на підставі
наданих сторонами доказів у
відповідності із нормами
матеріального та процесуального
законодавства.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду, а
відтак не можуть бути підставою для
прийняття колегією суддів рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, -

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_6 відхилити, а рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 19 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.