АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22-ц/774/2390/14р.
Головуючий в 1 інстанції Говоруха В.О.
Доповідач Ремез В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

Головуючого - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Гайдук В.І.

при секретарі - Єремейчук О.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1,

на заочне рішення Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 16 січня 2014р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
спонукання (зобов'язання) вчинити певні
дії та усунути перешкоди в
користуванні нерухомим майном шляхом
виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013р. ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про спонукання
(зобов'язання) вчинити певні дії та
усунути перешкоди в користуванні
нерухомим майном, посилаючись на те, що
на підставі рішення Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 07.11.2000р. за її позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ житлового
будинку в натурі і визначення порядку
користування земельною ділянкою вона є
власником 52/75 частин домоволодіння
АДРЕСА_2, загальною площею 95,1кв.м, та
житловою площею 62,4кв.м, і складається
із наступного: житловий будинок , А-1.
загальною площею 53,8кв.м., житловою
площею - 37,4кв.м., житловий будинок, Б-1,
загальною площею 41,3кв., житловою площею
- 25,0кв.м., літня кухня, В-1, літня кухня,
Г-1, сарай, Д-1, вбиральня, Е-1, гараж, Ж-1,
вбиральня, 3-1, гараж, К-1, сарай, Л-1, сарай,
Н-1, огорожі, 1-3,5,8,9, колодязь, 4.

Співвласниця спірного домоволодіння
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і єдиним
спадкоємцем після її смерті на частину
нерухомого майна є її син ОСОБА_2 -
відповідач по справі, який
зареєстрований у АДРЕСА_1, і проживав за
вказаною адресою разом з матір'ю, і
фактично прийняв спадкове майно, однак
відповідач ухиляється від отримання
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з чим вона не може врегулювати
спірні правовідносини щодо оформлення
документів на право власності на
земельну ділянку, та подальшого
користування спільним нерухомим
майном, яке було введено в експлуатацію
у грудні 2012р., і не увійшло до розподілу
майна між співвласниками згідно
рішення Петриківського районного суду
від 07.11.2000р., а тому уточнивши в ході
розгляду справи свої позовні вимоги,
позивач просила суд спонукати
(зобов'язати) відповідача звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме майно
та зареєструвати належне йому у
порядку спадкування право власності на
7/50 частин спірного домоволодіння
розташованого по АДРЕСА_2 в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
та усунути перешкоди у користуванні
належним їй майном визначеному
рішенням Петриківського районного
суду від 07.11.2000р., а саме виселити ОСОБА_2
із належної їй частини будинку Б-1
загальною площею 15,3м.кв. по АДРЕСА_2 і
зобов'язати його не перешкоджати їй у
користуванні даною часткою будинку Б-1.

Рішенням Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від
16.01.2014р. ОСОБА_1 в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_2 про спонукання
(зобов'язання) вчинити певні дії та
усунути перешкоди в користуванні
нерухомим майном шляхом виселення,
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким задовольнити
її позовні вимоги до ОСОБА_2,
посилаючись на те, що рішення суду
прийнято з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду в
оскаржуваній частині залишенню без
змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Петриківського районного
суду від 07.11.2000р. за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ житлового
будинку в натурі і визначення порядку
користування земельною ділянкою,
встановлено порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_2, по
другому варіанту висновку технічної
експертизи від 29.02.2000р. розміром 3417кв.м.,
визначеному на схемі голубим кольором
та виділено в натурі 104/150 (52/75) частин
домоволодіння, а саме: житловий будинок
(літ. «А»), літню кухню (літ «Г»), 2
тамбури, сарай (літ «Д»), літню кухню
(літ. «В»), погріб, гараж (літ. «Ж»),
уборну, ворота з калиткою та забор.

Додатковим рішенням Петриківського
районного суду від 20.11.2000р. ОСОБА_1 також
виділено підсобні приміщення, а саме:
кухня 1-5 (площею 10,1кв.м.), коридор літ. 1-1 .
площею 6,3кв.м., а всього по будинку літ.
«А» 53,8кв.м., та підвал літ. «Г».

ОСОБА_1 зареєструвала право власності
на майно в передбаченому законом
порядку, про що свідчать свідоцтва про
право власності та витяг про державну
реєстрацію прав.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до положень ст. 1296 ЦК
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, може одержати свідоцтво про
право на спадщину. Відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Статтями 1297 та 1299 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно та зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7, від 30.05.2008р.
«Про судову практику у справах про
спадкування», отримання спадкоємцем,
який прийняв спадщину, свідоцтва про
право на спадщину відповідно до статті
1296 ЦК є правом, а не обов'язком
спадкоємця. Відсутність у спадкоємця
свідоцтва про право на спадщину не може
бути підставою для відмови у відкритті
провадження у справі.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину
стосовно нерухомого майна, але
зволікає з виконанням обов'язку,
передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з
метою ухилення від погашення боргів
спадкодавця, кредитор має право
звернутися до нього з вимогою про
погашення заборгованості спадкодавця,
розмір якої може бути визначений за
правилами статті 625 цього Кодексу.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що звернувшись до
суду з позовом про спонукання
(зобов'язання) відповідача вчинити
певні дії, позивач зазначала, що не
звертаючись до нотаріуса з питання
отримання свідоцтва про право
власності на спадкове майно після
смерті ОСОБА_4 відповідач порушує її
права.

Разом з тим, судом встановлено, що
заявлені позивачем позовні вимоги про
те, що існують обґрунтовані підстави
передбачити можливість порушення її
права власності з боку відповідача, не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, оскільки позивач відповідно
до принципу змагальності та обов'язку
доказування, не надала доказів про те,
що неотриманням відповідачем
свідоцтва про право на спадщину
порушуються її права і вона не має
можливості здійснити реєстрацію
збудованого нею нерухомого майна та
реєстрацію за собою права власності на
земельну ділянку, так само як і вчинити
правочин, щодо купівлі-продажу
належного їй нерухомого майна, а тому
встановивши вказані обставини, суд
правильно прийшов до висновку про
відмову позивачу в заявлених вимогах
про спонукання відповідача звернутися
до нотаріуса за видачею свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно та
зобов'язати відповідача зареєструвати
право на спадщину в органах, які
здійснюють державну реєстрацію
нерухомого майна, оскільки заявлений
позивачем спосіб захисту порушеного
права не ґрунтується на вимогах
законодавства, та не перешкоджає у разі
неможливості здійснити реєстрацію
збудованого нею нерухомого майна та
реєстрацію за собою права власності на
земельну ділянку звернутись до
відповідача з вимогами про захист
безпосередньо порушеного права в
порядку, передбаченому ст. 16 ЦК України,
а не з вимогами про зобов'язання
відповідача отримати
правовстановлюючі документи на майно.

Крім того вирішуючи вимоги ОСОБА_1 про
усунення перешкод у користуванні
належним їй майном шляхом виселення
відповідача із належної їй частини
будинку Б-1, суд правильно прийшов до
висновку про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні заявлених вимог, оскільки
як вбачається з рішення Петриківського
районного суду від 07.11.2000р., та з
додаткового рішення Петриківського
районного суду від 20.11.2000р. про поділ
житлового будинку в натурі і
визначення порядку користування
земельною ділянкою, поділ будинку Б-1 в
натурі не проводився, та у власність
позивачу не виділявся, і крім того
позивач в ході розгляду справи не
надала доказів про те, що відповідач
проживає саме в частині будинку Б-1, що
їй належить, та підлягає виселенню з
будинку.

Встановивши вказані обставини суд
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних
вимог, і колегія суддів вважає, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду прийнято з
порушенням норм процесуального та
матеріального права необґрунтовані,
оскільки заявлений позивачем спосіб
захисту права шляхом спонукання
відповідача звернутися до нотаріуса за
видачею свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно та
зобов'язати відповідача зареєструвати
право на спадщину в органах, які
здійснюють державну реєстрацію
нерухомого майна не можуть бути
задоволенні оскільки не свідчать про
порушення її прав.

Крім того як вбачається з матеріалів
справи частина спірного домоволодіння
в розмірі 1/6 частини належала
співвласниці ОСОБА_3, яка як зазначено в
рішенні Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 10.07.2013р.
померла ІНФОРМАЦІЯ_2., і позивач не
залучала спадкоємців ОСОБА_3 до
розгляду справи, тоді як вирішення
питання без їх участі буде порушувати
їх права, а тому враховуючи наведене,
колегія суддів вважає, що рішення суду
слід залишити без змін, а апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 16 січня
2014р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів, з моменту
проголошення.

Судді: