Провадження № 6/764/110/2014
УХВАЛА

31 січня 2014 року Ленінський районний
суд м. Севастополя у складі:

головуючого судді Кукурекіна К.В.,

при секретарі - Яцук Є.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1
за довіреністю - ОСОБА_2 про скасування
заходів забезпечення позову,

В С Т А Н
О В И В:

Заявник звернувся до Ленінського
районного суду м. Севастополя із заявою
про скасування заходів забезпечення
позову, у зв'язку з тим, що заходи
забезпечення позовних вимог на цей час
не відповідають фактичним обставинам
справи, відсутня в них необхідність.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
сповіщались, причин неявки суду не
повідомили.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що заява про скасування
заходів забезпечення позову підлягає
задоволенню.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Севастополя від 02.12.2011 р. було
задоволено клопотання ОСОБА_3 про
забезпечення позову, накладено
заборону на відчуження квартири
АДРЕСА_1, зареєстровану за ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу від
05.06.2008 року, квартиру АДРЕСА_2.
Сталінграда в м. Севастополі,
зареєстровану за ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва на право власності від 13.04.2005
року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Севастополя від 09.12.2011 року було
задоволено клопотання ОСОБА_3 про
забезпечення позову, накладено
заборону на відчуження 1/2 частки
квартири АДРЕСА_3, зареєстровану за
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право
власності від 09.11.1994 року (1/3 частки), та
свідоцтва на праві спадщини по закону
від 04.06.2004 року (1/6 частки).

22 грудня 2011 року Ленінським районним
судом м. Севастополя було прийнято
рішення, відповідно до якого позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 були
задоволені, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 499
541 гривень 88 копійок.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

31 жовтня 2012 року ВДВС Ленінського РУЮ м.
Севастополя було відкрите виконавче
провадження № 35007487 з виконавчого
листа № 2-3818/11. У рамках виконавчого
провадження була проведена оцінка
ринкової вартості квартири АДРЕСА_4,
яка складає 336 870,00 гривень. 20.11.2013 року
Позивач (іпотекодержатель) звернувся
до ВДВС Ленінського РУЮ м. Севастополя
з заявою про рішення залишити
нереалізоване майно за собою, а саме:
квартиру АДРЕСА_4, яка була предметом
іпотеки згідно до умов договору позики
грошей з іпотекою квартири (реєстровий
№ 116).

Судом встановлене те, що сума стягнення
грошових коштів з ОСОБА_1 у рамках
виконавчого провадження № 35007487
зменшилася на 336 870,00 гривень
відповідно, та становить 162 671,88 гривень.

Суд також зазначає, що відповідно до
наданого відповідачем, висновку до
оцінки вартості квартири АДРЕСА_1, яка
зареєстрована за ОСОБА_4, її вартість
складає 1338306,00 гривень.

Відповідно до висновку до оцінки
вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_3,
яка зареєстрована за ОСОБА_1, її
вартість складає 251929,00 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у
задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

З урахування того, що боржнику
(відповідачу) на праві власності
належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_3,
вартість складає 251929,00 гривень, суд
дійшов до висновку про те, що вказаний
вид забезпечення позову у даному
випадку є цілком співмірним розміру
суми, яка підлягає стягненню у порядку
виконавчого провадження, та яка
дорівнює 162671,88 гривень.

Крім того, застосування засобів
забезпечення позову шляхом заборони на
відчуження квартири АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу від 05.06.2008
року, квартири АДРЕСА_2. Сталінграда в м.
Севастополі, зареєстровану за ОСОБА_4
на підставі свідоцтва на право
власності від 13.04.2005 року, за думкою
суду, на цей час не є співмірним
заявленим вимогам до ОСОБА_1, який є
відповідачем (боржником), та можуть у
подальшому привести к порушенню прав
та законних інтересів третьої особи, а
саме власника вказаного нерухомого
майна - ОСОБА_4.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 154, 208-210, 293, 294 ЦПК України, суд

У Х В А
Л И В:

Заяву задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Ленінського районного
суду м. Севастополя від 02 грудня 2011
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4
про стягнення заборгованості по
договору позики грошей з іпотекою
квартири, а саме заборону на відчуження
квартири АДРЕСА_1, зареєстровану за
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу від 05.06.2008 року,
квартири АДРЕСА_2. Сталінграда в м.
Севастополі, зареєстровану за ОСОБА_4
на підставі свідоцтва на право
власності від 13.04.2005 року.

Виконання ухвали доручити Державній
реєстраційній службі Головного
управління юстиції України в м.
Севастополі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Севастополя через Ленінський районний
суд м. Севастополя протягом п'яти днів з
дня її проголошення.

Суддя-підпис.

З оригіналом згідно.

Ухвала набрала чинності 06 лютого 2014
року.

Оригінал ухвали знаходиться в
матеріалах судової справи.

Суддя Ленінського

районного суду м. Севастополя
К.В.
Кукурекін