АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/2425/2014р. Головуючий в І інстанції:
ОСОБА_1,
Категорія: 48 Доповідач: Цуканова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 12 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Цуканової І.В.,

суддів: Склярської І.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 10 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом з про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та аліментів за минулий час в сумі 6540,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач є батьком доньки позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони по справі проживали у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 1993 року по 13 серпня 2009 року. Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з матір`ю позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. На теперішній час донька продовжує навчання в Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі, у зв`язку з чим потребує допомоги. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі ? частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років; та стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача аліменти за минулий час, за період з 27.08.2012 року по 22.04.2014 року, в сумі 6540,00 гривень, посилаючисю на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 10 липня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2014 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В іншій частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів (додаткових витрат) на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, за період з 27.08.2012 року по 22.04.2014 року в сумі 6540,00 відмовлено.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати в частині стягнення аліментів за минулий час в сумі 6540,00 грн. та ухвалити нове рішення, яким цю вимогу задовольнити, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, за її думкою, суд не взяв до уваги положення ч.2 ст.191 СК України, якою передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Зазначає що в судовому засіданні суду першої інстанції надала всі необхідні докази, які до уваги судом не взяті.

В іншій частині рішення суду ніким не оскаржено.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшло.

Заслухавши доповідача, осіб які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановив суд першої інстанції,відповідач по справі ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ №061745, виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Херсона від 21.01.1999 р., актовий запис № 57. (а.с. 6)

Як вбачається з договору про підготовку молодшого спеціаліста у Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі № 122 від 27 серпня 2012 року та довідки № 178 від 18.04.2014 року ОСОБА_6 навчається на договірних умовах на другому курсі денного відділення Херсонського кооперативного економіко-правового коледжу за спеціальністю «Ресторанне обслуговування». Навчання платне, стипендія не нараховується. Строк начання з 01.09.2012 року 28.06.2015 року. (а.с. 7-8).

Вартість навчання складає за І-ІІ курс 3195,00 грн.; за ІІІ- ІV курс 3345,00 грн.; за V-VI 3545,00 грн. (а.с. 7).

Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягненняповноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дітьми щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий час, суд виходив з вищевказаних вимог закону.

Згідно із ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

На думку колегії суддів, апелянтом не надано суду достатніх достовірних доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача своєчасно, але не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, вони відсутні в матеріалах справи і таких доказів не встановлено судом.

Доводи, на які посилається апелянт, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

Натомість, відповідач надав в судовому засіданні докази сплати ним періодично сум на користь ОСОБА_6 (ОСОБА_3) протягом 2013-2014 р.р.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для зміни рішення колегія суддів не вбачає.

В іншій частині судове рішення не оскаржувалося і тому колегією суддів не переглядалося.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 10 липня 2014 року в частині стягнення аліментів за минулий час в сумі 6540,00 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 20 серпня 2014 року

Ухвала набрала законної сили 12 серпня 2014 року

Суддя: І.В. Цуканова

Секретар судового засідання: О.О.Благовещенська