Справа № 183/4676/14
№ 2/183/3189/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Парфьонова Д.О., за
участі секретаря судового засідання
Пошивайло І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
11 липня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк "Надра"
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, в якому просить суд
стягнути солідарно з відповідачів на
свою користь заборгованість за
кредитним договором в сумі 93 596,61
доларів США та 126 334,88 гривень,
забезпечену договорами поруки від 18
липня 2008 року та судові витрати по
справі. Позов мотивовано тим, що згідно
кредитного договору № 853832/ФЛ від 18
липня 2008 року відповідачу-1 надано
кредит у розмірі 64 853,60 доларів США в
порядку та на умовах, визначених
Договором за програмою «Перше житло»,
де останній зобов`язався повернути
кредит до 12 липня 2024 року. Станом на
дату звернення з позовом відповідач-1
зобов'язання за кредитним договором не
виконує, а саме не сплачує нараховані
відсотки за користування кредитом та
станом на 09 квітня 2014 року
заборгованість за кредитним договором
складає - 93 596,61 доларів США, що у
перерахунку за офіційним курсом
Національного Банку України складає
1097719,76 гривень та 126 334,88 гривень, яка
складається з наступного:
- заборгованості за сумою кредиту -
64 123,23 доларів США, що у перерахунку за
офіційним курсом Національного Банку
України складає 752 050,07 гривень;
заборгованості по процентам - 29 473,38
доларів США, що у перерахунку за
офіційним курсом Національного Банку
України складає 345 669,70 гривень;
- пені за несвоєчасне погашення
заборгованості - 50 273,28 гривень;
- штрафу за невиконання
зобов'язань за Кредитним договором - 76
В забезпечення виконання зобов`язань
за кредитним договором № 853832/ФЛ від 18
липня 2008 року укладені договори поруки
№ 853832/ФЛ-П1, № 853832/ФЛ-П2, № 853832/ФЛ-П3,
згідно якого відповідач-2, відповідач-3,
відповідач-4 поручилися перед банком за
виконання зобов`язань відповідачем-1.
Позивачем на адресу відповідача-1,
відповідача-2, відповідача-3 та
відповідача-4 направлено досудові
вимоги, згідно яких позивач просив
сплатити суму заборгованості, що
У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву у
якій зазначив, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
суд про розгляд справи за його
відсутності, проти заочного розгляду
справи не заперечує.
Відповідач-1, Відповідач-2, Відповідач-3
та відповідач-4 у судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
причини неявки суду не повідомили,
заяву про розгляд справи за їх
відсутності не надавали.
Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи і від якого
не надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У зв'язку з тим, що сторони в судове
засідання не з'явились фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З урахуванням зазначених положень
закону та думки позивача, який в
наданій заяві не заперечував проти
заочного розгляду справи, суд ухвалив
провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
за можливе задовольнити частково
позовні вимоги з огляду на наступні
обставини.

Позивачем подано позов про стягнення з
відповідачів заборгованості в частині
заборгованості за сумою кредиту та
заборгованості по процентам за
користування кредитом, яка визначена в
доларах США, тому суд керуючись ст. 533 ЦК
України вважає, що грошове зобов'язання
має бути виконане у гривнях з наступних
підстав.

Згідно зі статтею 99 Конституції
України грошовою одиницею України є
гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на
території України (частина перша
стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом
(частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина
четверта статті 654 ЦК України, Закон
України від 16 квітня 1991 року № 959-XII
«Про зовнішньоекономічну діяльність»,
Декрет Кабінету Міністрів України від
19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України
від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю».

Відповідно до частини першої статті 533
ЦК України грошове зобов'язання має
бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є
єдиним законним платіжним засобом на
території України.

Разом із тим частина друга статті 533 ЦК
України допускає, що сторони можуть
визначити в грошовому зобов'язанні
грошовий еквівалент в іноземній
валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті
за зобов'язанням, визначається в гривні
за офіційним курсом Національного
банку України.

Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК
України використання іноземної валюти
як засобу платежу при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається лише у
випадку, передбаченому законом
(частина друга статті 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає
підстави для висновку про те, що
незалежно від валюти боргу (тобто
грошової одиниці, в якій обчислена сума
зобов'язання), валютою платежу, тобто
засобом погашення грошового
зобов'язання і фактичного його
виконання є національна валюта України
- гривня.

Відтак, у національній валюті України
підлягають стягненню і інші складові
грошового зобов'язання, передбачені,
зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при
застосуванні статті 625 ЦК України.

Судом встановлено, що 18 липня 2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є позивач та
відповідачем-1 укладено Кредитний
договір № 853832/ФЛ (надалі - Кредит),
згідно якого позивач надав
відповідачу-1 грошові кошти у розмірі 64
853,60 доларів США в порядку та на умовах,
визначених Договором за програмою
«Перше житло» на цільове використання
шляхом проведення розрахунків по
договору купівлі-продажу від 18 липня 2008
року, укладений між Відповідачем-1
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, згідно якого
Відповідач-1 придбав у власність
нерухоме майно: житловий будинок,
загальною площею 60,1 кв.м., розташований
на приватизованій земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1, сплачуючи відсотки за
користування кредитом у розмірі 14,49 %
річних з терміном погашення - до 12 липня
2024 року.

В забезпечення виконання зобов`язань
за кредитним договором № 853832/ФЛ від 18
липня 2008 року укладені договір поруки
№ 853832/ФЛ-П1 між банком та Відповідачем-2
ОСОБА_2, договір поруки № 853832/ФЛ-П2 між
банком та Відповідачем-3 ОСОБА_3,
договір поруки № 853832/ФЛ-П3 між банком та
Відповідачем-4, згідно якого
Відповідач-2, Відповідач-3, Відповідач-4
поручилися перед банком за виконання
зобов`язань відповідачем-1.

Договором поруки визначено, що
Поручитель зобов'язується перед
Кредитором відповідати солідарно в
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання Боржником зобов'язання за
Кредитним договором. У разі порушення
Боржником виконання зобов'язання
Кредитор має право вимагати від
Поручителя виконання зобов'язання
Боржника перед Кредитором згідно з
умовами Кредитного договору в порядку,
передбаченому цим Договором
Поручитель відповідає по зобов'язаннях
за вищезазначеним Кредитним договором
перед кредитором в тому ж обсязі, що і
Боржник. Дія Договору закінчується
належним виконанням Позичальником
взятих на себе зобов`язань по
Кредитному договору чи виконання
Поручителем своїх зобов`язань, згідно
умов Договору поруки.

Позивачем на адресу Відповідачів
направлено досудові вимоги, згідно
яких позивач просив сплатити суму
заборгованості, що виникла, однак
відповідачі, кожен окремо,
проігнорували вимоги банку.

В порушення умов кредитного договору,
відповідач-1 свої зобов'язання належним
чином не виконав, допустив
прострочення повернення кредиту і
сплати відсотків за його користування,
внаслідок чого відповідно до
розрахунку станом на 09 квітня 2014 року
за ним утворилась заборгованість за
кредитним договором в сумі 1 224 054,65
гривень, яка складається з наступного:

- заборгованості за сумою кредиту -
64 123,23 доларів США, що у перерахунку за
офіційним курсом Національного Банку
України складає 752 050,07 гривень;

заборгованості по процентам - 29 473,38
доларів США, що у перерахунку за
офіційним курсом Національного Банку
України складає 345 669,70 гривень;

- пені за несвоєчасне погашення
заборгованості - 50 273,28 гривень;

- штрафу за невиконання
зобов'язань за Кредитним договором - 76
061,60 гривень.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
діючого законодавства.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України - за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Отже,
позичальник зобов'язаний виконувати
кредитний договір у відповідності до
його умов та вимог закону.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК
України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що в
Кредитному договорі № 853832 та в
договорах поруки від 18 липня 2008 року за
№ 853832/ФЛ-П1, № 853832/ФЛ-П2, № 853832/ФЛ-П3 строк
виконання основного зобов'язання
визначений - до 12 липня 2024 року.

Пунктом 4.2.3 Кредитного договору
передбачено, що банк має право
дострокового виконання зобов'язань у
випадку невиконання позичальником
своїх боргових та інших зобов'язань за
цим договором. Така-ж умова передбачена
і в п.2.8 Договору поруки від 18 липня 2008
року.

Згідно до Кредитного договору та
розрахунку суми позову, відповідач-1 в
повному обсязі не виконував взяті
зобов'язання за кредитним договором.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Разом з тим, наявним в матеріалах
справи Договорів поруки визначено
строк виконання зобов'язання до 12 липня
2024 року.

Крім того, суд вважає необґрунтованим
позивачем нарахування штрафу за
невиконання зобов'язань за кредитним
договором у розмірі 76 061,60 гривень, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 5.2. Кредитного договору, у разі
прострочення виконання зобов'язань
Позичальника щодо повернення кредиту,
сплати всіх нарахованих відсотків,
комісій та можливих штрафних санкцій у
строк, визначений у п. 3.3.3 цього
договору, Позичальник сплачує Банку
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Національного Банку України, що
діяла на час виникнення
заборгованості, від несвоєчасно
сплаченої суми за кожен день
прострочення.

Згідно п. 5.3. Кредитного договору, у разі
порушення позичальником вимог п. 4.3. за
виключенням п.п. 4.3.3, 4.3.4 цього Договору,
Позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 10% (десят)
відсотків від суми Кредиту, визначеної
у п. 1.1. цього Договору, за кожен випадок.

Однак позивач не зазначає та з
матеріалів справи не вбачається у чому
саме виявилося порушення відповідачем
вимог п. 4.3. Кредитного договору та чи
мало воно місце. До того ж, позивач
вказує лише на єдине порушення
відповідачем вимог кредитного
договору - несвоєчасне погашення
кредиту та процентів за ним, а вказаний
пункт 4.3. Договору (окрім п.п. 4.3.3., який
згідно п. 5.3. Договору не застосовується
при нарахуванні штрафних санкцій за
цим пунктом), взагалі цього не
стосується. Що ж до п.п. 4.3.2. Кредитного
договору, який зобов'язує відповідача
«Суворо дотримуватися положень цього
Договору, а також Договору іпотеки,
визначеного п. 2.1. цього Договору»», то
вказаний пункт, з огляду на встановлені
судом обставини справи, а також на те,
що позивачем не доведено інше, може
поширюватися лише на порушення
відповідачем вимог щодо своєчасного
погашення кредиту та процентів за ним.
Але ж цивільно-правова
відповідальність за вказане порушення
передбачена п. 5.2. Кредитного договору у
вигляді стягнення пені за прострочення
Позичальником строку сплати платежів з
погашення кредиту та процентів. Отже,
позивач фактично просить стягнути як
пеню, так і штраф за одне і те ж
порушення умов Договору.

Відповідно до ст. 61 Конституції
України, ніхто не може бути двічі
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення. За таких
обставин, встановлення у договорі
різних видів цивільно-правової
відповідальності за одне і теж
порушення його умов, одночасне
застосування таких заходів
відповідальності, свідчить про
недотримання положень, закріплених у
ст. 61 Конституції України щодо заборони
подвійної цивільно-правової
відповідальності за одне і те саме
порушення.

Аналізуючи вищенаведе, суд вважає
вимоги щодо визначення (нарахування)
позивачем заборгованості у вигляді
штрафу у розмірі 76 061,60 гривень, то в цій
частині у задоволенні позову слід
відмовити.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене,
та за урахуванням того, що на виконання
ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, суд вбачає підстави для
часткового задоволення позову та
присудження до солідарного стягнення
заборгованості за договором на користь
позивача з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
в сумі 1 147 933,50 гривень.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що
позивачем документально підтверджено
сплату судового збору в сумі 3 654,00
гривень, тому у відповідності до ч. 1 ст.
88 ЦПК України судові витрати
підлягають стягненню солідарно з
відповідачів на користь позивача.

З урахуванням викладено, керуючись
ст.ст.10, 60, 208-210, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра"
заборгованість за кредитним договором
№ 853832/ФЛ від 18 липня 2008 року, яка
утворилась станом на 09 квітня 2014 року в
сумі 1 147 993 (один мільйон сто сорок сім
тисяч дев'ятсот дев'яносто три) гривні 05
копійок, що складається з наступного:

- заборгованості за сумою кредиту -
64 123,23 доларів США, що у перерахунку за
офіційним курсом Національного Банку
України складає 752 050,07 гривень;

заборгованості по процентам - 29 473,38
доларів США, що у перерахунку за
офіційним курсом Національного Банку
України складає 345 669,70 гривень;

- пені за несвоєчасне погашення
заборгованості - 50 273,28 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра"
судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00
копійок.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Д.О. Парфьонов