Справа № 401/6135/12
23 жовтня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
У складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради та
виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради, третя
особа Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради, про визнання
неправомірною бездіяльності,
зобов'язання виділення окремого житла
та стягнення моральної шкоди, -
Позивачка звернулась до суду з
даним позовом до відповідачів про
визнання неправомірною бездіяльності,
зобов'язання виділення окремого житла
та стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_1 посилається на те, що вона разом
з сім'єю у складі шести чоловік
проживала в АДРЕСА_1 площею 73 кв.м. З 2005
року вона була вимушена орендувати
інше житло, у зв'язку з тим, що в будинку
не було опалення і він не був придатний
У 2006 році Управлінням житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради сім'ї позивачки було
видано ордер на заселення в гуртожиток
переселенського фонду та у 2007 року вона
отримала кімнату АДРЕСА_2, площею 15
кв.м., яка не відповідає
санітарно-технічним вимогам, що
призвело до хвороби доньки ОСОБА_2, 2005
року народження. З червня 2007 року в
зв'язку з хворобою доньки, з метою
запобігання її ускладнення, позивачка
взяла в оренду інше житло.
Рішенням Амур-Нижньодніпровської ради
міста Дніпропетровська №74/1 від 16
березня 2007 року було затверджено акт
технічного стану від 6 березня 2007 року
будинку АДРЕСА_1. Згідно з даним актом
будинок визнано таким, що не підлягає
капітальному ремонту, після відселення
мешканців будинок підлягає знесенню
або переобладнанню під технічні
потреби.

Рішенням виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради від 26.11.2010
року №298 будинок АДРЕСА_1 був визнаний
непридатним для проживання у зв'язку із
загрозою обвалу.

З 18 травня 2007 року позивачка перебуває
на першочерговому обліку забезпечення
житловою площею під номером 251.
Позивачка зазначає, що відповідно до
норм Житлового кодексу України вона
має право на позачергове забезпечення
житлом в межах міста Дніпропетровська.
У зв'язку з цим, вона неодноразово
зверталась до органів місцевого
самоврядування з проханням надати їй
придатне для проживання і
благоустроєне житло, однак таких дій
вчинено не було.

У зв'язку з набутою хворобою доньки та
вимушеним поневірянням просить
стягнути з Дніпропетровської міської
ради 21500 грн. моральної шкоди.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, надала до суду заяву в якій
підтримала позовні вимоги, проти
заочного розгляду не заперечувала,
просила справу слухати за її
відсутності.

Представники відповідачів у судове
засідання не з'явились, про час, дату та
місце слухання справи повідомлялись
належним чином, причин неявки суду не
повідомили, тому суд вважає зі згоди
позивачки провести заочний розгляд
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, причин неявки суду не
повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню частково.

У судовому засіданні встановлено, що
заочним рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровськ від 11
грудня 2013 року позовні вимоги були
задоволені частково. Ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду від 16 липня 2014 року вказане заочне
рішення було скасовано.

Житлово-комунальним відділом заводу
ім. К.Лібкнехта був виданий службовий
ордер від 09.12.1976 року №98 на ім'я ОСОБА_3,
складом сім'ї з 3 осіб: ОСОБА_3 - наймач,
ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - донька. У 1988
році основний квартиронаймач ОСОБА_3
померла та була знята з реєстрації.

Позивачка проживала разом з сім'єю у
складі шести чоловік, а саме: мати
ОСОБА_6, тітка ОСОБА_7, батько ОСОБА_8,
брат ОСОБА_9, сестра ОСОБА_10, в квартирі
АДРЕСА_1, що підтерджується довідкою
КЖЕП №002909 від 25.08.2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у
позивачки народилась донька ОСОБА_2.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Амур-Нижньодніпровської
районної у місті Дніпропетровську ради
від 16.03.2007 року № 74/1, зазначений будинок
було визнано ветхим, таким що не
підлягає капітальному ремонту.

Відповідно до п. 38 ст. 43 ЖК України,
Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їх
жилих приміщень в Українській РСР,
затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР в Укрпрофради від 11
грудня 1984 року № 470 передбачено, що
житлові приміщення надаються в порядку
черговості. Черговість надання таких
приміщень визначається за часом взяття
на облік (включення до списків осіб, які
користуються правом першочергового
одержання житлових приміщень).

Згідно з положеннями пп. 2 п. «а» ч. 1 ст. 30
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» слідує, що до
відання виконавчих органів міських рад
належить облік громадян, які
відповідно до законодавства
потребують поліпшення житлових умов;
розподіл та надання відповідно до
законодавства житла, що належить до
комунальної власності; вирішення
питань щодо використання належних
приміщень, будинків і споруд, що
належать до комунальної власності.

Рішенням виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради від 18.05.2007
року №135/1, ОСОБА_1 взято на квартирний
облік складом сім'ї 2 особи, для
першочергового порядку надання
житлової площі по категорії мешканців
ветхих будинків.

Рішенням виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради №298 від
26.11.2010 року, будинок АДРЕСА_1 був
визнаний непридатним для проживання у
зв'язку із загрозою обвалу. Був
затверджений список мешканців, які
підлягають переселенню та мали
реєстрацію в цьому будинку, до якого, в
тому числі, було включено і ОСОБА_1

Рішенням виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради від 16.03.2012
року, на підставі заяви позивачки
ОСОБА_1, її переведено до позачергового
списку надання жилої площі по
категорії мешканців аварійних
будинків, станом на 04.05.2012 року її черга
- позачергова №133.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 Житлового
кодексу України, громадяни виселяються
з жилих будинків державного і
громадського житлового фонду з
наданням іншого благоустроєного житла,
якщо будинок загрожує обвалом. Якщо
будинок загрожує обвалом, громадянам,
виселюваним з цього будинку (жилого
приміщення), інше благоустроєне жиле
приміщення, в залежності від
належності будинку, надається
виконавчим комітетом місцевої ради.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в
даному випадку наявні правові підстави
надання позивачці благоустроєного
житлового приміщення виконавчим
комітетом місцевої ради, у зв'язку із
загрозою будинком обвалу, а тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача
про стягнення моральної шкоди, суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої порушенням її прав.

Ст. 1167 ЦК України передбачає підстави
відповідальності за завдану моральну
шкоду.

Так, згідно ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі, неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної ( немайнової ) шкоди» від
31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.

Пункт 5 вказаної постанови зазначає, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Виходячи із вищевикладеного та
враховуючи, що вина відповідачів не
доведена, та між їхніми діями та
наслідками - становлення житла не
придатним для проживання, не
встановлено прямого причинного
зв'язку, а тому позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди задоволенню
не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з урахуванням часткового
задоволення позову ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради та
виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради, на
користь позивачки підлягає стягненню
сплачений нею судовий збір у розмірі
107,30 грн.

Що стосується зобов'язання відповідача
Виконком Амур-Нижньодніпровської
районної у місті Дніпропетровську ради
видати житло, то в цій частині суд
вважає відмовити, оскільки це питання,
на теперішній час, не відноситься до
його компетенції.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 30, 57-61, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Житлового
кодексу України, п. 37 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов і надання їм житлових
приміщень в УРСР, затверджених
постановою Ради Міністрів УРСР від
11.12.1984 року № 470, ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради та
виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради, третя
особа Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради, про визнання
неправомірною бездіяльності,
зобов'язання виділення окремого житла
та стягнення моральної шкоди, -
задовольнити частково.

Зобов'язати Дніпропетровську
міську раду вирішити питання щодо
виділення окремої житлової квартири у
межах міста Дніпропетровська, у зв'язку
з визнанням будинку непридатним для
проживання та загрозою обвалу.

В іншій частині позову, -
відмовити.

Стягнути з Дніпропетровської
міської ради на користь ОСОБА_1 107
гривень 30 копійок судового збору.

Повторне заочне рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається з дня
отримання копії рішення.

Суддя: