Провадження № 2/200/2790/14
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

Головуючого судді -
Бібіка М.М.,

при секретарі -
Дельфонцевій Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, третя особа: Сьома
дніпропетровська державна нотаріальна
контора; про визнання права на спадщину
та права власності на земельну ділянку
в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до
Дніпропетровської міської ради,
вказавши третьою особою: Сьому
дніпропетровську державну нотаріальну
контору; про визнання права на спадщину
та права власності на земельну ділянку
в порядку спадкування за законом. Свої
позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його
батько ОСОБА_3, після його смерті
відкрилась спадщина, яка складається
із земельної ділянки, кадастровий
номер :02:186:0182, загальною площею
0,0764 га, яка розташована ОКСТ
«Залізничник» робітників і службовців
Дніпропетровської дирекції
залізничних перевезень
Придніпровської залізниці, 2 - 066, на
території Бабушкінського району м.
Дніпропетровська, що належала йому на
підставі рішення Дніпропетровської
міської ради від 28 квітня 2010 року № 701/56.
18 листопада 2011 року на вищезазначену
земельну ділянку було видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія ЯЛ № 891573. В визначений
законом термін він звернувся до Сьомої
державної нотаріальної контори, з
заявою про прийняття спадщини, однак
отримав відмову, оскільки державний
акт на право власності на земельну
ділянку ЯЛ № 891573, виданий
Дніпропетровською міською радою на
ім'я ОСОБА_3 після його смерті. У зв'язку
з чим він звернувся до суду з вказаним
позовом, та просив визнати за ним право
власності на земельну ділянку,
розташовану ОКСТ «Залізничник»
робітників та службовців
Дніпропетровської дирекції
залізничних перевезень
Придніпровської залізниці, 2 - 066, на
території Бабушкінського району м.
Дніпропетровська, загальною площею 0,0764
га; зобов'язати Дніпропетровську
міську раду видати на його ім'я
державний акт на право власності на
земельну ділянку; зобов'язати Сьому
дніпропетровську державну нотаріальну
видати свідоцтво про право на спадщину
на земельну ділянку (а.с. а.с. 18 - 19).

10 квітня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської
ради, третя особа: Сьома
дніпропетровська державна нотаріальна
контора; про визнання права на спадщину
та права власності на земельну ділянку
в порядку спадкування за законом, було
ухвалено заочне рішення, яким позовні
вимоги були задоволені в повному
обсязі (а.с. а.с.65 - 66).

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 04 червня 2014
року було скасовано заочне рішення від
10 квітня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської
ради, третя особа: Сьома
дніпропетровська державна нотаріальна
контора; про визнання права на спадщину
та права власності на земельну ділянку
в порядку спадкування за законом, а
справу призначено до розгляду (а.с. 102).

Позивач у судове засідання не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності. Відповідно до вказаної
заяви, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі (а.с. 117).

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи, повідомлений
належним чином, причини неявки до суду
не повідомили, тому суд відповідно до
ст. 224, 225 ЦПК України з урахуванням
згоди позивача, вважає можливим
провести заочний розгляд справи (а.с.
а.с. 109, 110, 113).

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явилася, про день, час та
місце розгляду справи, повідомлена
належним чином, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність (а.с.
а.с. 115, 116).

Суд розглядає справу, у відповідності
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить наступного висновку.

Судом було встановлено, що на підставі
рішення Дніпропетровської міської
ради від 28 квітня 2010 року № 701/56, 18
листопада 2011 року на ім'я ОСОБА_3 було
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯЛ
№ 891573, яка розташована ОКСТ
«Залізничник» робітників і службовців
Дніпропетровської дирекції
залізничних перевезень
Придніпровської залізниці, 2 - 066, на
території Бабушкінського району м.
Дніпропетровська (а.с. 23).

ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 виданого 02
жовтня 1970 року Жовтневим будинком
щастя м. Дніпропетровська (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданого 29 липня 2010 року
відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернувся
до Сьомої дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини на земельну
ділянку, яка знаходиться ОКСТ
«Залізничник» робітників і службовців
Дніпропетровської дирекції
залізничних перевезень
Придніпровської залізниці, 2 - 066, на
території Бабушкінського району м.
Дніпропетровська після померлого
ОСОБА_3, однак отримав відмову оскільки
державний акт на право власності на
земельну ділянку ЯЛ № 891573, був виданий
Дніпропетровською міською радою на
ім'я ОСОБА_3 після його смерті (а.с. 22).

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, а також Постановою № 7
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року.

Згідно із ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України,
передбачено, що право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті. У
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК
України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України,
передбачено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

У відповідності до п. 23 постанови № 7
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року,
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин справи й
приведених норм закону, а також
зважаючи на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем
за законом після смерті свого батька
ОСОБА_3, який згідно з рішенням
Дніпропетровської міської ради від 28
квітня 2010 року № 701/56 був власником
спірної земельної ділянки, та
враховуючи те, що ОСОБА_1 у встановлений
законом строк було подано заяву про
прийняття спадщини за законом до
Сьомої дніпропетровської нотаріальної
контори, суд доходить висновку, що
позов необхідно частково задовольнити
та визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку, розташовану ОКСТ
«Залізничник» робітників і службовців
Дніпропетровської залізниці, 2 - 066, на
території Бабушкінського району м.
Дніпропетровська.

У задоволенні позовних вимог, щодо
зобов'язання Дніпропетровської
міської ради видати ОСОБА_1 державний
акт на право власності на земельну
ділянку та зобов'язати Сьомої
дніпропетровську державну нотаріальну
контору видати свідоцтво про право на
спадщину на вищезазначену земельну
ділянку, слід відмовити, оскільки
підтверджень того, що ОСОБА_1 звертався
до Дніпропетровської міської ради та
Сьомої дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявами на
вчинення вищезазначених дій відсутні.

Керуючись п. 23 Постанови № 7 Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року, ст. ст. 1216, 1223, 1268,
1269, 1270, Цивільного кодексу України, ст.
ст. 3 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212 - 215, 218,
224, 225 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа: Сьома дніпропетровська державна
нотаріальна контора; про визнання
права на спадщину та права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право
власності в порядку спадкування за
законом на земельну ділянку,
розташовану ОКСТ «Залізничник»
робітників і службовців
Дніпропетровської залізниці, 2 - 066, на
території Бабушкінського району м.
Дніпропетровська.

Повторне заочне рішення позивач та
відповідач можуть оскаржити в
загальному порядку передбаченому ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржено на протязі
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська.

Суддя
(підпис)
М.М.Бібік

З оригіналом згідно:

Є.О.Дельфонцева

Голова Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська

І.Ю.Литвиненко