Провадження: 2/643/3949/14
УХВАЛА

18.08.2014 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,

При секретарі Накеурі І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору від 03.07.2014 року про дарування 37/100 квартира АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Разом з позовною заявою позивачами подано належним чином оформлене клопотання про забезпечення позову, з посиланням на той факт, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд приходить до висновку про його обґрунтованість та необхідність його задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до приписів ст. 152 Цивільно-процесуального кодексу України позов забезпечується, крім іншого, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб…

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 57 Закону України від 21.04.99 р. "Про виконавче провадження" арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном, здійсненні опечатування або вилученні його у боржника та переданні на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2014 року ОСОБА_3 було вчинено правочин щодо дарування ОСОБА_4 37/100 квартири АДРЕСА_1.

Отже, суд дійшов до висновку, що існують підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому є необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст.151, 152, 153 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

ухвалив :

Клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка на підставі свідоцтва про право спільної сумісної власності на житло від 26.01.2004 року, № 5А-04-243921, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_1) та ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_2).

Копію ухвали для виконання направити до Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі в 5-дений строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя Р.Є. Сиротников