Справа № 216/1180/14-ц
Номер провадження 2/216/1024/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24.07.2014 Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Філатов К. Б.
при секретарі Малиця С. О.
розглянувши заочно у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення;-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 23 квітня 1999 р. він знаходився в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого позивач сплачує аліменти за рішеням суду.
У 2007 році рішенням Центрально-Міського суду, шлюб між сторонами був розірваний. В період перебування в шлюбі на підставі рішення воконавчого комітету Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу та за поданням командування військової частиною № НОМЕР_1 позивач з сім`єю отримав кватиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира складається з двох кімнат жилою площею 30.5 м. кв. На підставі виданого ордеру, з позивачем, як з наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, був укладений договір найму жилого приміщення, після чого уся сім`я вселилася в зазначену квартиру. На даний час, усі троє членів родини зареєстровані за цією адресою.
Після розірвання шлюбу між сторонами склалися неприязні стосунки з приводу користування квартирою. У березні 2008 року відповідачка разом із сином стала винаймати окреме житло, а позивач залишився проживати у спірній квартирі. Влітку 2009 року відповідачка звернулася до Центрально-Міського суду з позовом до позивача про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та примусове вселення в квартиру, хоча позивач був згоден у добровільному порядку надати ключі від квартири.
Рішенням Центрально-Міського районого суду від 26.11.2009 року позивач був зобов`язаний не чинити ОСОБА_2 перешкод в користуванні квартирою. Вказане рішення суду набрало чинності 07.12.2009 року. Але відповідачка з сином не стала вселятися у спірну квартиру, хоча позивач не мав ніяких заперечень, щодо цього. Відповідачка разом з дитиною продовжувала проживати у найманій квартирі.

Наприкінці серпня 2013 року, позивач поїхав у Сумську область до родичів. У цей час відповідачка вселилася у спірну квартиру та поставила нові двері та замки. Коли позивач повернувся додому, відповідачка не бажала впускати його в помешкання, відмовилася надати йому нові ключі від дверей. В квартирі залишились особисті речі та документи позивача.

14.09.2013 року позивач звернувся до Центрально- Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, з заявою про притягнення відповідачки до кримінальної відповідальності за самоуправство.

06.11.2013 року, позивачу була направлена постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження. В постанові слідчого було зазначено, що в діях відповідачки відсутній склад кримінального правопорушення.

До цього часу позивач наймає окреме житло, але продовжує частково оплачувати комунальні платеж по спірній квартирі.

Просить суд винести рішення, яким усунути перешкоди у здійснені свого права на користування житловим приміщенням за зареєстрованим місцем проживання, вселивши його в квартиру АДРЕСА_2 та зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 надати позивачу ключі від вхідних дверей.

В судове засідання позивач не з`явився, раніше заявив суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідачка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали по справи у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 23 квітня 1999 року позивач знаходився в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого позивач виплачує аліменти за рішеням суду.

У 2007 році, за рішенням Центрально-Міського суду шлюб між сторонами був розірваний. Цей факт підтверджується копїєю свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4).

В період перебування в шлюбі на підставі рішення воконавчого комітету Центрально- Міської районної ради м. Кривого Рогу, та за поданням командування військової частиною № НОМЕР_1 , позивач з сім`єю отримав кватиру за адресою : АДРЕСА_1 . Вказана квартира складається з двох кімнат жилою площею 30.5 м. кв. Цей факт підтверджується копією ордеру на жиле приміщення (а.с.5).

На підставі виданого ордеру з позивачем як з наймачем, на ім`я якого видано ордер, був укладений договір найму жилого приміщення, після чого уся сім`я вселилася в зазначену квартиру. На даний час усі троє членів родини зареєстровані за цією адресою (а.с.6).

Після розірвання шлюбу між сторонами склалися неприязні стосунки з приводу користування квартирою. У березні 2008 року відповідачка разом із сином стала наймати окреме житло, а позивач залишився проживати у спірній квартирі. Влітку 2009 року відповідачка звернулася до Центрально-Міського суду з позовом до позивача про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та примусове вселення в квартиру, хоча позивач був згоден у добровільному порядку надати ключі від квартири.

Рішенням Центрально-Міського районого суду від 26.11.2009 року (а.с.7-8) позивач був зобов`язаний не чинити ОСОБА_2 перешкод в користуванні квартирою. Вказане рішення суду набрало чинності 07.12.2009 року, що підтверджується його копією (а.с.7-8).

Наприкінці серпня 2013 року, позивач поїхав у Сумську область. У цей час відповідачка вселилася у спірну квартиру та поставила нові двері та замки. Коли позивач повернувся додому, відповідачка не пустила його в помешкання, відмовилася надати йому нові ключі від дверей. В квартирі залишились особисті речі та документи позивача.

14.09.2013 року позивач звернувся до Центрально- Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, з заявою про притягнення відповідачки до кримінальної відповідальності за самоуправство.

06.11.2013 року, позивачу була направлена постанова слідчого Кухтіна Б.С. про закриття кримінального провадження. В постанові слідчого було зазначено, що в діях відповідачки відсутній склад кримінального правопорушення (.а.с.9).

Позивач частково оплачує комунальні платежі (а.с.10,11).

За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 212-215, 224-226 ЦПК України, Цивільного кодексу України; 9, 61 ЖК України, ст. ст. 310, 311ЦК України, суд:

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у здійснені ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 права на користування житловим приміщенням за зареєстрованим місцем проживання, вселивши його в квартиру АДРЕСА_2 . Зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 надати позивачу ключі від вхідних дверей вищезазначеної квартири.

Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом надання заяви про скасування заочного рішення в Центрально-Міській районний суд.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу протягом десяти днів.

Суддя : К.Б. Філатов