27.10.2014 Справа № 2/337/993/2014
ЄУН №337/2104/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2014 року Хортицький
районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді - Салтан
Л.Г.

при секретарі - Гальцевій
К.В.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідачки -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення грошової суми за договором
позики,

В С Т А Н О В
И В :

31.03.2014 року позивач звернувся в суд з
позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його
користь заборгованості за договором
позики від 03.04.2005 року у розмірі 5100 грн.;
за договором позики від 01.08.2005 року
заборгованості у розмірі 15300 грн.;
процентів за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 179743,06 грн.
та понесених судових витрат.

29.09.2014 представник позивача уточнив
заявлені позовні вимоги, надавши суду
уточнену позовну заяву ( а.с. 160-163), в
якій просить стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 заборгованість за
договором позики від 03.04.2005 року у
розмірі 6325,9 грн. ; за договором позики
від 01.08.2005 року заборгованість у
розмірі 19365 грн., проценти за
користування чужими грошовими коштами
у розмірі 190153,42 грн., а всього: 209518,42 грн,
крім того, просить стягнути з
відповідачки на користь ОСОБА_3 витрати
на правову допомогу та судовий збір у
розмірі 2001 грн. 43 коп., сплачений ним за
подання позовної заяви, судовий збір у
розмірі 121 грн. 80 коп. за подання заяви
про забезпечення доказів, а всього
судових витрат у розмірі 2524 грн.03 коп.

У судове засідання позивач не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, з заявами
про відкладення розгляду справи не
звертався, у судових засіданнях при
розгляді справи по суті, заявлені
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив позов задовольнити, суду
пояснив, що між ним та відповідачкою по
справі було укладено два договори
позики - а саме 03.04.2005 року на суму 3800
доларів США, що у гривневому
еквіваленті склало 20145 грн., без
нарахування відсотків, про що надала
позивачу власноруч написану розписку
від 03.04.2005 року. Відповідачка згідно
розписки зобов'язалася перед позивачем
повернути йому вказану суму грошових
коштів до продажу будинку АДРЕСА_4. З
квітня 2005 року по 05.11.2012 року ОСОБА_2 у
рахунок погашення боргу повернула
позивачу 3310 доларів США, тобто частково
виконала боргове зобов'язання, що
підтверджується розпискою від 03.04.2005
року. Крім того, 01.08.2005 року між ним був
укладений договір позики, за яким
відповідачка отримала грошові кошти у
розмірі 1500 доларів США, про що надала
позивачу власноруч написану розписку
від 01.08.2005 року , які до теперішнього
часу не повернула. Про те, що позика від
01.08.2005 року буде носити безпроцентний
характер, він з ОСОБА_2 не домовлявся. У
лютому 2014 року він звернувся до ОСОБА_2
із письмовою вимогою від 10.02.2014 року про
повернення боргу за договором позики
від 03.04.2005 року, яку відповідачка
отримала 20.02.2014 року, але до
теперішнього часу свої зобов'язання за
договорами позики відповідачка не
виконала, тому він змушений звернутися
за захистом своїх порушених прав до
суду з позовом. При цьому зазначив, що
при поверненні боргу за договором
позики від 03.04.2005 року він та ОСОБА_2
робили відповідні відмітки та ставили
свої підписи на оригіналі розписки від
03.04.2005 року, яка зберігалася у нього,
яку він на вимогу суду надав до
матеріалів справи; на копіях розписок,
які зберігалися у відповідачки він
ніяких позначок щодо повернення боргу
не робив, свої підписи н ставив, звідки
вони з'явилися на наданих
відповідачкою копіях розписок йому
невідомо. Просить позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 вважає
заявлені позовні вимоги законними та
обґрунтованими, та такими, що належними
доказами відповідачкою не спростовані,
так як надані відповідачкою копії
розписок є неналежними доказами, сам
позивач категорично спростовує той
факт, що ним робилися позначки на
зазначених копіях, від проведення
почеркознавчої експертизи
відповідачка відмовилася, мотивуючи
неспроможністю оплатити витрати на
експертизу, факт підтвердження
виконання зобов'язань за договорами
позики відповідачкою повинен бути
підтверджений або пред'явленим
боржником оригіналом боргової
розписки або пред'явленим боржником
оригіналом розписки про повернення
позики, що видана йому кредитором. Саме
таких оригіналів розписок ОСОБА_2 суду
не надала. Крім того, в наданих
відповідачкою копіях розписок інколи
двічі зазначено про одні й ті самі
факти передачі коштів. Якщо порівняти
записи на оригіналі розписки, яку надав
позивач , та на копіях розписок, наданих
відповідачкою, то вбачаються наступні
відповідності. Так, запису у першому
рядку оригіналу розписки від 03.04.2005
року: « 500 долларов в апреле» відповідає
запис у другому рядку копії розписки
01.08.2005 року: «Вернули 500 долларов в
апреле 2006 г.». Запису у другому рядку
оригіналу розписки від 03.04.2005 року: « 100
долларов вернули 27.09.05» відповідає
запис у першому рядку копії розписки
від 03.04.2005 року: «Вернула 27.09.05 г. 100
долл.» та запис у першому рядку копії
розписки від 01.08.2005 року: «Вернули 100
долларов в сентябре 2005 г.». Тобто про
один факт повернення 100 доларів США у
вересні 2005 року зроблений запис як у
копії розписки від 03.04.2005 року, так і в
копії розписки від 01.08.2005 року. Запису у
третьому рядку оригіналу розписки від
03.04.2005 року: «Вернули 500 долларов 08.09.10»
відповідає запис у третьому рядку
копії розписки від 01.08.2005 року: «Вернула
500 долларов в сентябре 2010 г.». Запису у
четвертому рядку оригіналу розписки
від 03.04.2005 року: «Вернули 400 долларов
31.12.10» відповідає запис у четвертому
рядку копії розписки від 01.08.2005 року:
«Вернула 400 долларов 31.12.10». Запису у
п'ятому рядку оригіналу розписки від
03.04.2005 року: «Вернули 1000 долларов»
відповідає запис у п'ятому рядку копії
розписки від 01.08.2005 року: «Вернула 1000
долларов» та запис у третьому рядку
копії розписки від 03.04.2005 року:
«Возвратила 8000 грн.». Тобто про один
факт повернення 1000 доларів США
зроблений запис як у копії розписки від
01.08.2005 року, так і в копії розписки від
03.04.2005 року у гривневому еквіваленті.
Запису у шостому рядку оригіналу
розписки від 03.04.2005 року: «Вернули 500
долларов 17.03.11» відповідає запис у
шостому рядку копії розписки від 01.08.2005
року: «Вернула 500 долларов 17.03.11 г.» та
запис у четвертому рядку копії
розписки від 03.04.2005 року: «Возвратила 4000
грн. 17.03.11 г.». Тобто про один факт
повернення 500 доларів США зроблений
запис як у копії розписки від 01.08.2005
року, так і в копії розписки від 03.04.2005
року у гривневому еквіваленті.. Запису
у сьомому рядку оригіналу розписки від
03.04.2005 року: «Вернули 05.11.12 310 долларов»
відповідає запис у п'ятому рядку копії
розписки від 03.04.2005 року: «Вернула 310
долларов 05.11.12 г.». Згідно оригіналу
розписки від 03.04.2005 року, який надав
суду позивач, відповідачка повернула
йому 3310 доларів США із позичених 3800
доларів США, тобто у ОСОБА_2 перед
ОСОБА_3 мається заборгованість за
договором позики від 03.04.2005 року у сумі
490 доларів США, що згідно з офіційним
курсом Національного Банку України на
29.09.2014 року становить 6325,9 грн. (шість
тисяч триста двадцять п'ять грн. 90
коп.).Основна заборгованість у ОСОБА_2
перед ОСОБА_3 за договором позики від
01.08.2005 року станом на 29.09.2014 року
становить 1500 доларів США, що згідно з
офіційним курсом Національного Банку
України становить 19365 грн. Сума
процентів за користування коштами на
рівні облікової ставки НБУ за період з
01.08.2005 року по 29.09.2014 року становить
190153,42 грн., яку він просить стягнути з
відповідачки на користь позивача. Крім
того, просить стягнути з відповідачки
понесені судові витрати у розмірі 2524
грн.03 коп. та витрати на правову
допомогу у розмірі 4230 грн.80 коп.

Відповідачка ОСОБА_2 заявлені до неї
позовні вимоги не визнала у повному
обсязі, просить у задоволенні позову
відмовити. Суду пояснила, що між нею та
ОСОБА_3 дійсно було укладено два
договори позики, але вони носили
безпроцентний характер, свої
зобов'язання за двома договорами вона
виконала у повному обсязі, навіть
переплативши суму боргу. Факт
виконання зобов'язань підтверджено
наданими нею копіями розписок, на яких
вона та ОСОБА_3 робили власноруч
помітки. Підтвердити висновком
експертизи, що підписи виконані саме
ОСОБА_3 вона не має можливості у зв'язку
з скрутним матеріальним станом, тому
від свого клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи вона
відмовилася. Крім того, вважає, що
позивач пропустив встановлений
законом строк позовної давності, про
застосування якої вона надала
відповідну заяву. Просить у
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 10 ЦК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що
03.04.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
укладений договір безпроцентної
позики, за яким відповідачка отримала
грошові кошти у розмірі 3800 (три тисячі
вісімсот) доларів США, що у гривневому
еквіваленті склало 20145 грн., про що
відповідачка надала позивачу
власноруч написану розписку від 03.04.2005
року. Згідно зазначеної розписки
відповідачка зобов'язалася перед
позивачем повернути йому вказану суму
грошових коштів до продажу будинку
АДРЕСА_4.

В період з квітня 2005 року по 05.11.2012 року
ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу
повернула позивачу 3310 доларів США,
тобто частково виконала боргове
зобов'язання, що підтверджується
помітками на оригіналі розписки від
03.04.2005 року .

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
ОСОБА_2 із письмовою вимогою від 10.02.2014
року про повернення боргу за договором
позики від 03.04.2005 року, яку відповідачка
отримала 20.02.2014 року, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення.

Проте, відповідачка на час звернення
позивача до суду частково не повернула
ОСОБА_3 отримані від нього грошові
кошти у розмірі 490 доларів США, тобто
взяті на себе зобов'язання за вказаним
договором позики у повному обсязі не
виконала.

Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог законодавства у
встановлений договором строк.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України,
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У відповідності до ст. 208 ЦК України, у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу;

Відповідно до ч. ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Отже, фактично між сторонами був
укладений договір позики, на
підтвердження якого була видана
розписка.

Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Офіційний курс гривні щодо долара США
станом на 29.09.2014 року становить 100
доларів США відповідає 1291 грн.

Згідно оригіналу розписки від 03.04.2005
року, який надав суду позивач,
відповідачка повернула йому 3310 доларів
США із позичених 3800 доларів США, тобто у
ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 мається
заборгованість за договором позики від
03.04.2005 року у сумі 490 доларів США, що
згідно з офіційним курсом
Національного Банку України на 29.09.2014
року становить 6325,9 грн. (шість тисяч
триста двадцять п'ять грн. 90 коп.).

Крім того, 01.08.2005 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 був укладений договір позики, за
яким відповідачка отримала грошові
кошти у розмірі 1500 доларів США, про що
надала позивачу власноруч написану
розписку від 01.08.2005 року .

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
ОСОБА_2 із письмовою вимогою від 10.02.2014
року про повернення боргу за договором
позики від 01.08.2005 року, яку відповідачка
отримала 20.02.2014 року, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення . Проте,
після спливу строку виконання
зобов'язання, відповідач суму позики не
повернув.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України
встановлено, що за договором позики на
позичальникові лежить зобов'язання
повернути суму позики у строк та в
порядку, що передбачені договором.

Предметом договору позики від 01.08.2005
року, є іноземна валюта, а саме долари
США.

У відповідності до абзацу 2 ч.1 ст. 1049 ЦК
України якщо договором не встановлений
строк повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.
Договір позики вважається
безпроцентним, якщо: 1) він укладений
між фізичними особами на суму, яка не
перевищує п'ятдесятикратного розміру
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, і не пов'язаний із
здійсненням підприємницької
діяльності хоча б однією із сторін; 2)
позичальникові передані речі,
визначені родовими ознаками.

У договорі позики від 01.08.2005 року
сума, розмір і порядок одержання
процентів не встановлені, тому
відповідачка має повернути позивачу
основний борг та проценти за час
користування позикою на рівні
облікової ставки Національного банку
України.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що
між нею та ОСОБА_3 1.08.2005 року було
укладено безпроцентний договір, суд до
уваги не бере, оскільки на різницю від
розписки від 03.04.2005 року у розписці від
01.08.2005 року не зазначено про
безпроцентний характер договору. З
огляду на положення ст. 1048 ЦК України,
відсутність у договорі умови про
проценти за договором позики не
означає, що договір є безоплатним,
оскільки у ньому немає застереження
про його безоплатний характер. Якщо
розмір процентів у договорі не
визначений, він визначається на рівні
облікової ставки Національного банку
України.

Відсутність у договорі позики умови,
яка б надавала право позикодавцю на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, не позбавляє права
позивача на їх отримання.

Заборгованість у ОСОБА_2 перед ОСОБА_3
за договором позики від 01.08.2005 року
станом на 29.09.2014 року становить 1500
доларів США, що згідно з офіційним
курсом Національного Банку України
становить 19365 грн.

Облікова ставка НБУ за час
користування грошовими коштами
змінювалася та регулювалася
відповідними листами та постановами
НБУ:

з 13.01.2005 року - 9% річних (постанова НБУ
від 13.01.2005 р. № 7);

з 10.08.2005 року - 9,5% річних (лист НБУ від
09.08.2005 р. № 14-011/2644-7872);

з 10.06.2006 року - 8,5% річних (лист НБУ від
06.06.2006 р. № 14-011/1373-6039);

з 01.06.2007 року - 8% річних (лист НБУ від
17.05.2007 р. № 14-011/1150-5118);

з 01.01.2008 року - 10% річних (постанова НБУ
від 29.12.2007 р. № 492);

з 30.04.2008 року - 12% річних (постанова НБУ
від 21.04.2008 р. № 107);

з 15.06.2009 року - 11% річних (постанова НБУ
від 12.06.2009 р. № 343);

з 12.08.2009 року - 10,25% річних (постанова НБУ
від 10.08.2009 р. № 468);

з 08.06.2010 року - 9,5% річних (постанова НБУ
від 07.06.2010 р. № 259);

з 07.07.2010 року - 8,5% річних (постанова НБУ
від 07.07.2010 р. № 320);

з 10.08.2010 р. - 7,75% річних (постанова НБУ від
09.08.2010 р. № 377);

з 23.03.2012 р. - 7,5% річних (постанова НБУ від
21.03.2012 р. № 102);

з 10.06.2013 р. - 7% річних (постанова НБУ від
06.06.2013 р. № 209);

з 13.08.2013 р. - 6,5% річних (постанова НБУ від
09.08.2013 р. № 315);

з 15.04.2014 р. - 9,5% річних (постанова НБУ від
14.04.2014 р. № 212);

з 17.07.2014 р. - 12,5% річних (постанова НБУ від
15.07.2014 р. № 417).

Таким чином, сума процентів за
користування коштами на рівні
облікової ставки НБУ за період з 01.08.2005
року по 29.09.2014 року становить 190153,42 грн.

Факт одержання відповідачем грошей та
факт їх неповернення підтверджується
тим, що оригінали розписок знаходяться
у позивача та відповідачем належними
доказами не спростовані.
Частинами 2, 3 ст. 545 ЦК України
встановлено, що якщо боржник видав
кредиторові борговий документ,
кредитор, приймаючи виконання
зобов'язання, повинен повернути його
боржникові. У разі неможливості
повернення боргового документа
кредитор повинен вказати про це у
розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку.

Отже, законом визначені певні докази,
які позичальник може пред'явити для
підтвердження виконання свого
обов'язку перед позикодавцем щодо
повернення боргу.

Такими доказами є: 1) пред'явлений
боржником оригінал боргової розписки;
2) пред'явлений боржником оригінал
розписки про повернення позики, що
видана йому кредитором.

Виходячи з викладеного, наявність
оригіналів боргових розписок від 03.04.2005
року та від 01.08.2005 року у позивача, копії
яких він додав до позовної заяви і
ненадання ОСОБА_2 суду оригіналів
розписок про повернення позики, що
видані їй ОСОБА_3 за вказаними
договорами позики, підтверджує
наявність невиконаних грошових
зобов'язань з боку відповідачки.

Крім того, позивач ОСОБА_3 не визнав
вчинення ним позначок про повернення
боргу на копіях розписок, наданих
відповідачкою. Від клопотання про
проведення почеркознавчої експертизи,
яка б могла підтвердити виконання
позначок та підписів саме позивачем,
відповідачка ОСОБА_2 відмовилася,
мотивуючи неспроможністю сплати
витрат, пов'язаних з проведенням
експертизи.

Відповідно до ст.257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки. Перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3,4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним судового
рішення.

ОСОБА_2 надала суду заяву про
застосування строку позовної давності
за двома договорами позиками щодо
повернення основної суми боргу та
нарахованих відсотків за договором
позики від 01.08.2005 року.

Але слід зазначити, щ при укладанні
договорів позики від 03.04.2005 року та
01.08.2005 року сторони не встановили
строку повернення грошових коштів.
Тобто позика має бути повернена
позичальником - ОСОБА_2 протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, яку вона
отримала 20.02.2014 року. Таким чином,
доводи відповідачки про пропуск
позивачем встановленого строку
давності щодо повернення суми боргу (
без нарахування відсотків) суд вважає
хибними та такими, що не заслуговують
на увагу.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом 31.03.20014 року
, суд вважає за доцільне задовольнити
заяву відповідачки про застосування
позовної давності до позовних вимог
щодо нарахування відсотків за
договором позики від 01.08.2005 року та
стягнути за договором від 01.08.2005 року
нараховані відсотки за період з 01.04.2011
по 29.09.2014 року у розмірі 63305,07 грн., а
саме:

з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 30 (днів)/30)

з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 31 (днів)/31)

з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 30 (днів)/30)

з 01.07.2011 року по 31.07.2011 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 31 (днів)/31)

з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 31 (днів)/31)

з 01.09.2011 року по 30.09.2011 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 30 (днів)/30)

з 01.10.2011 року по 31.10.2011 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 31 (днів)/31)

з 01.11.2011 року по 30.11.2011 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 30 (днів)/30)

з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 31 (днів)/31)

з 01.01.2012 року по 31.01.2012 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 31 (днів)/31)

з 01.02.2012 року по 29.02.2012 року розмір
процентів становить 1500,78 грн. (19365 грн. х
7,75% х 29 (днів)/29)

з 01.03.2012 року по 22.03.2012 року розмір
процентів становить 1065,07 грн. (19365 грн. х
7,75% х 22 (днів)/31)

з 23.03.2012 року по 31.03.2012 року розмір
процентів становить 421,65 грн. (19365 грн. х
7,5% х 9 (днів)/31)

з 01.04.2012 року по 30.04.2012 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 30 (днів)/30)

з 01.05.2012 року по 31.05.2012 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 31 (днів)/31)

з 01.06.2012 року по 30.06.2012 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 30 (днів)/30)

з 01.07.2012 року по 31.07.2012 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 31 (днів)/31)

з 01.08.2012 року по 31.08.2012 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 31 (днів)/31)

з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 30 (днів)/30)

з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 31 (днів)/31)

з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 30 (днів)/30)

з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 31 (днів)/31)

з 01.01.2013 року по 31.01.2013 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 31 (днів)/31)

з 01.02.2013 року по 31.02.2013 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 28 (днів)/28)

з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 31 (днів)/31)

з 01.04.2013 року по 30.04.2013 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 30 (днів)/30)

з 01.05.2013 року по 31.05.2013 року розмір
процентів становить 1452,37 грн. (19365 грн. х
7,5% х 31 (днів)/31)

з 01.06.2013 року по 09.06.2013 року розмір
процентів становить 435,71 грн. (19365 грн. х
7,5% х 9 (днів)/30)

з 10.06.2013 року по 30.06.2013 року розмір
процентів становить 948,88 грн. (19365 грн. х
7% х 21 (днів)/30)

з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року розмір
процентів становить 1355,55 грн. (19365 грн. х
7% х 31 (днів)/31)

з 01.08.2013 року по 12.08.2013 року розмір
процентів становить 524,72 грн. (19365 грн. х
7% х 12 (днів)/31)

з 13.08.2013 року по 31.08.2013 року розмір
процентів становить 771,47 грн. (19365 грн. х
6,5% х 19 (днів)/31)

з 01.09.2013 року по 30.09.2013 року розмір
процентів становить 1258,72 грн. (19365 грн. х
6,5% х 30 (днів)/30)

з 01.10.2013 року по 31.10.2013 року розмір
процентів становить 1258,72 грн. (19365 грн. х
6,5% х 31 (днів)/31)

з 01.11.2013 року по 30.11.2013 року розмір
процентів становить 1258,72 грн. (19365 грн. х
6,5% х 30 (днів)/30)

з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року розмір
процентів становить 1258,72 грн. (19365 грн. х
6,5% х 31 (днів)/31)

з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року розмір
процентів становить 1258,72 грн. (19365 грн. х
6,5% х 31 (днів)/31)

з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року розмір
процентів становить 1258,72 грн. (19365 грн. х
6,5% х 28 (днів)/28)

з 01.03.2014 року по 31.03.2014 року розмір
процентів становить 1258,72 грн. (19365 грн. х
6,5% х 31 (днів)/31)

з 01.04.2014 року по 14.04.2014 року розмір
процентів становить 587,4 грн. (19365 грн. х
6,5% х 14 (днів)/30)

з 15.04.2014 року по 30.04.2014 року розмір
процентів становить 981,16 грн. (19365 грн. х
9,5% х 16 (днів)/30)

з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року розмір
процентів становить 1839,67 грн. (19365 грн. х
9,5% х 31 (днів)/31)

з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року розмір
процентів становить 1839,67 грн. (19365 грн. х
9,5% х 30 (днів)/30)

з 01.07.2014 року по 16.07.2014 року розмір
процентів становить 949,5 грн. (19365 грн. х
9,5% х 16 (днів)/31)

з 17.07.2014 року по 31.07.2014 року розмір
процентів становить 1171,27 грн. (19365 грн. х
12,5% х 15 (днів)/31)

з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року розмір
процентів становить 2420,62 грн. (19365 грн. х
12,5% х 31 (днів)/31)

з 01.09.2014 року по 29.09.2014 року розмір
процентів становить 2339,93 грн. (19365 грн. х
12,5% х 29 (днів)/30)

Вимоги щодо стягнення витрат
пов'язаних з наданням позивачеві
правової допомоги у розмірі 4230, 80 грн.
на думку суду задоволені бути не
можуть, оскільки ухвалою суду,
ухваленою на місці в судовому
засіданні 01.09.2014 року відмовлено
позивачеві в заявленому клопотанні
про допуск його представника ОСОБА_1 до
участі при розгляді цивільної справи у
якості особи, що надає правову допомогу
на підставі п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді спорів у суді першої
інстанції», відповідно до якого особа,
яка надає правову допомогу, не є особою,
яка бере участь у справі, а належить до
інших учасників цивільного процесу,
тому вона не може замінювати в процесі
особу, якій надає правову допомогу та
бути представником і в ході розгляду
має лише ті права, які зазначені в ч.2
ст.56 ЦПК України. Позивач ОСОБА_3 від
представництва його інтересів ОСОБА_1
не відмовився.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Суд вважає, що судові витрати
підлягають частковому стягненню з
відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, що становить 41, 23%.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. ст.207, 208, 257, 267, 526, 530, 533, 536, 545, 1046, 1047, 1048
ЦК України, 57, 60, 88,213, 215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
зареєстрованої за адресою: 69124, АДРЕСА_1,
проживає за адресою: 69076, АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_3, зареєстрованого за
адресою: 69068, АДРЕСА_3, заборгованість за
договором позики від 03.04.2005 року у
розмірі 6325,9 грн.; за договором позики
від 01.08.2005 року заборгованість у
розмірі 19365 грн. (дев'ятнадцять тисяч
триста шістдесят п'ять грн.), проценти
за користування чужими грошовими
коштами у розмірі 63305,0 грн. - а всього
88995,97 (вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот
дев'яносто п'ять грн. 97 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати у розмірі 1040грн. 66 коп. (
одну тисячу сорок грн..66 коп.)

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: