нп 2/490/1198/2014 ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Центрального ВДВС ММУЮ про зняття
арешту,-

ВАСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача, в якому просив зняти
арешт на житловий будинок АДРЕСА_1, що
був накладений 15.03.2004 року постановою
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження державного
виконавця Центрального ВДВС ММУЮ
Зубковим Р.О. в межах примусового
виконання виконавчого листа №2-1-1981,
виданого Центральним районним судом
м.Миколаєва 05.06.2003 року про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності в порядку
заочного провадження, вимоги позову
підтримав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки до суду не повідомив. заперечень
проти позову не надав.

Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності сторін в порядку заочного
провадження.

Вивчивши доводи позову,
дослідивши письмові докази, судом
встановлене наступне.

На підставі рішення Центрального
районного суду м.Миколаєва від 14.03.2007
року позивачу належить на праві
власності житловий будинок АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказаний
будинок зареєстровано за позивачем в
державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно, що підтверджується
витягами з державного реєстру від
10.08.2010 року та 06.06.2013 року

Як зазначає в позовній заяві позивач, у
вересні 2013 року він вирішив продати
належний їй житловий будинок АДРЕСА_1
та звернувся до нотаріуса, де йому було
повідомлено, що нотаріус не може
посвідчити договір купівлі-продажу,
так як на будинок накладено арешт.

В подальшому позивачем було з'ясовано,
що арешт на вказаний будинок було
накладено державним виконавцем
Центрального ВДВС ММУЮ Зубковим Р.О.
постановою від 15.03.2004 року у зв'язку з
тим, що колишній співвласник
придбаного позивачем будинку, ОСОБА_3,
якому належала ? частина житлового
будинку, мав заборгованість по сплаті
аліментів в сумі 1038,99 грн.

Оскільки на теперешній час будинок
АДРЕСА_1 є власністю ОСОБА_1, позивач з
метою зняття арешту звернувся до
Центрального ВДВС ММУЮ із заявою, але в
наданій інформації щодо арешту
належного мені нерухомого майна та
зняття з нього арешту йому було
відмовлено

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який
має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 1 статті 50 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено,
що у разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків не стягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно з ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче
провадження», у разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника,
у постанові про закінчення
виконавчого провадження або
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу
(посадовій особі), який його
видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Враховуючи те, що на даний час позивач
не має можливості належним чином
здійснювати своє право власності на
належне йому майно, володіти,
користуватися, та розпоряджатися своїм
майном, суд дійшов висновку, що вимоги
позову обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Тому слід зняти арешт, накладений 15.03.2004
року постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження державним виконавцем
Центрального ВДВС ММУЮ Зубковим Р.О.
на житловий будинок АДРЕСА_1 в межах
примусового виконання виконавчого
листа №2-1-1981, виданого Центральним
районним судом м.Миколаєва 05.06.2003 року
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 аліментів.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
судовий збір сплачений при подачі
позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України
, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Зняти арешт, що був накладений
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
державним виконавцем Центрального
ВДВС ММУЮ Зубкововим Р.О. 15.03.2004 року на
житловий будинок АДРЕСА_1 в межах
примусового виконання виконавчого
листа №2-1-1981, виданого Центральним
районним судом м.Миколаєва 05.06.2003 року
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 аліментів.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем протягом
десяти днів після отримання його копії

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.