22-ц/775/1415/2014(м)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі головуючого судді: Супрун М.Ю,

суддів:
Мироненко І.П., Песоцької Л.І.,

при
секретарі: Одинцові Е.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованої суми індексації
заробітної плати з компенсацією,

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Іллічівського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 25
липня 2014 року,

В С Т А
Н О В И Л А:

Рішенням Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 25 липня
2014 року вищезазначений позов ОСОБА_1
задоволено, стягнуто з публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі: ПАТ "ММК
ім. Ілліча") на користь позивача
індексацію заробітної плати з
компенсацією заборгованості за період
з березня 2003 року по липень 2006 року в
сумі 1070,60 грн. з утриманням ПАТ "ММК ім.
Ілліча" з цієї суми передбачених
законом податків та обов'язкових
платежів при її виплаті. Розподілено
судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
рішення та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог. При цьому зазначив, що суд першої
інстанції необґрунтовано не прийняв до
уваги факт регулярного підвищення
підприємством розміру заробітної
плати позивача, що свідчить про
відсутність заборгованості з
індексації заробітної плати.

Представник відповідача
Новгородська В.В., діюча на підставі
довіреності, в судовому засіданні
апеляційного суду підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити.

Позивач в суд апеляційної
інстанції не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності зі ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач з 03 липня 1996 року по 31 липня 2006
року перебував у трудових відносинах з
ПАТ "ММК ім. Ілліча" (а.с.6) і за цей період
йому нараховувалась і виплачувалась
заробітна плата.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив з доведеності
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивача індексації по
заробітній платі за період з березня 2003
року по липень 2006 року, яка не була
своєчасно сплачена позивачу, що тягне
за собою відповідальність відповідача
у вигляді сплати працівникові
компенсації за затримку виплати цих
сум недоплаченої частини заробітної
плати.

Такий висновок суду першої інстанції
є правильним та відповідає обставинам
справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про оплату праці», заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 33 Закону України "Про
оплату праці" встановлено, що в період
між переглядом розміру мінімальної
заробітної плати індивідуальна
заробітна плата підлягає індексації
згідно з чинним законодавством.
Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» (в редакції на час
виникнення правовідносин), згідно з
нормами ст. ст. 1, 2 якого індексація
грошових доходів населення - це
встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів й
послуг. Об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і який не
має разового характеру.

Згідно до ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101%.
Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону. Для проведення подальшої
індексації грошових доходів населення
обчислення індексу споживчих цін
починається за місяцем, у якому індекс
споживчих цін перевищив поріг
індексації, зазначений у частині
першій цієї статті. Підвищення
грошових доходів населення у зв'язку з
індексацією здійснюється з першого
числа місяця, що настає за місяцем, у
якому опубліковано індекс споживчих
цін.

На підставі ч. 5 ст. 4 зазначеного
Закону, в разі якщо грошові доходи
населення підвищено з урахуванням
прогнозного рівня інфляції
випереджаючим шляхом, при визначенні
обсягу підвищення грошових доходів у
зв'язку із індексацією враховується
рівень такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Згідно до п. 1-1 «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078, обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком
починаючи з 6 березня 2003 року (дати
опублікування Закону України від 6
лютого 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»).

Крім того, за ст. 34 Закону України
«Про оплату праці» компенсація
працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку із порушенням строків
її виплати провадиться відповідно до
індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати» підприємства,
установи і організації всіх форм
власності та господарювання
здійснюють компенсацію громадянам
втрати частини доходів у випадку
порушення встановлених строків їх
виплати, у тому числі з вини власника
або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати» компенсація
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом (1 січня 2001 року).

Під доходами у цьому Законі слід
розуміти грошові доходи громадян, які
вони одержують на території України і
які не мають разового характеру, серед
яких, крім іншого, заробітна плата
(грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати» сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

Структуру заробітної плати
визначено статтею 2 Закону України «Про
оплату праці», якою передбачено
існування основної заробітної плати,
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат. Додаткова заробітна плата,
зокрема, це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці, яка включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників, входять до складу фонду
додаткової заробітної плати згідно з п.
п. 2.2.7 «Інструкції зі статистики
заробітної плати», затвердженої
наказом Державного комітету
статистики України від 13 січня 2004 року
№ 5.

Таким чином, суми індексації
заробітної плати та компенсація втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків виплати є складовими частинами
заробітної плати (додатковою
заробітною платою).

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, вирішуючи спір,
повно, всебічно та об'єктивно перевірив
доводи сторін, надані ними докази, дав
їм належну оцінку і дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність факту порушення
відповідачем законодавства в частині
невиплати позивачу індексації
заробітної плати за період з березня
2003 року по липень 2006 року, що є
підставою для її стягнення з
компенсацією втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати.

В основу рішення суд обґрунтовано
поклав розрахунок заборгованості з
індексації та компенсації заробітної
плати, наданий відповідачем, оскільки
в ньому наведені основні показники, з
яких було обраховано коефіцієнт
індексації, зокрема, вказівка базових
місяців, з яких було обраховано суму
індексації.

Враховуючи, що індексація на
заробітну плату входить до структури
заробітної плати, з якої проводяться
відрахування податків та обов'язкових
платежів як з заробітної плати, а в
наданому відповідачем розрахунку
індексації, що підлягає виплаті
позивачу, не зазначені суми
відповідних відрахувань податків і
обов'язкових платежів, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при виплаті відповідачем присуджених
позивачу сум належить утримати з них
передбачені законом податки і
обов'язкові платежі.

Колегія суддів не погоджується і з
доводами апеляційної скарги щодо
відсутності заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації у зв'язку з порушенням
строків їх виплати, з огляду на те, що
діяв механізм проведення індексації
заробітної плати, який дозволяв
підвищення грошових доходів населення
з застосуванням випереджаючого методу
розрахунку сум індексації (з
урахуванням прогнозного рівня
інфляції), оскільки доповнення до
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078, якими передбачено застосування
випереджаючого методу розрахунку сум
індексації, внесені постановою
Кабінету Міністрів України від 17
травня 2006 року № 690 «Про внесення змін
до Порядку проведення індексації
грошових доходів населення», яка
набрала чинності з 25 травня 2006 року, і
на правовідносини, які виникли до
набрання чинності цими доповненнями,
не розповсюджуються.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги відповідача не дають підстав
для встановлення неправильного
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, не
спростовують висновків суду,
обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

В рішенні суду першої інстанції
повно відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів,
переглядаючи справу в межах
апеляційного оскарження та заявлених
позовних вимог, підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачає, у зв'язку з чим апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Іллічівського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 25 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді: