Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12.02.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука в складі:

Головуючого судді - Савічева В.О.

При секретарі - Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кременчуці цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

При цьому представник позивача
вказував, що відповідно до укладеного
кредитного договору №б/н від 21.11.2006
року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі
250,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач зобов'язувався
повернути кредит, сплатити проценти за
користування кредитом та виконати свої
обов'язки в повному обсязі у терміни і
на умовах, передбачених Кредитним
договором.

Як вбачається з розрахунку
позовних вимог, свого обов'язку
відповідач належним чином не
виконував, порушував графік повернення
кредиту та сплати процентів і допустив
значну заборгованість.

Просив стягнути ОСОБА_1
заборгованість у розмірі 13279,73 грн. за
кредитним договором № б/н від 21.11.2006
року та судові витрати у розмірі 229,40
грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не прибула по невідомій суду причині,
про день слухання справи повідомлялась
належним чином, про що свідчать
розписки в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
суд дійшов до висновку про
необхідність часткового задоволення
позову.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідно до
укладеного кредитного договору №б/н
від 21.11.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 250,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Даний кредитний договір
складається з заяви позичальника, Умов
та правил надання банківських послуг.
При цьому Умови та правила надання
банківських послуг встановлені банком
в стандартизованій формі, не
потребують їх підписання з боку
позичальника. ОСОБА_1 підписавши заяву
про надання банківських послуг
приєднався до стандартизованої форми
Умов та правил надання банківських
послуг.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил
надання банківських послуг, клієнт
зобов»язаний погашати заборгованість
по кредиту, процентах за його
використання, по перевитраті
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених даним
договором.

Пунктом 9.12 Умов визначено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього строку ні одна із сторін не
інформує іншу сторону про припинення
дії договору, він автоматично
лонгується на той же термін.

Після закінчення 12 місяців з
моменту підписання спірного договору
ОСОБА_1 не зверталась до позивача з
вимогою про припинення дії Договору.

Як вбачається з розрахунку
позовних вимог, свого обов'язку
відповідач належним чином не
виконував, порушував графік повернення
кредиту та сплати процентів і допустив
значну заборгованість.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 31.10.2013 року має
заборгованість - 13279,73 грн., яка
складається з наступного:

- 2882,71 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9288,46 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 608,56 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного кодексу
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти) у строк і в порядку,
встановленому договором.

Відповідно ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 536 цього Кодексу,
за користування чужими коштами,
боржник зобов'язується виплачувати
відсотки, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до п.8.6 кредитного договору
при порушенні клієнтом строків
платежів по будь-якому з грошового
зобов»язання, передбаченого чинним
договором більше ніж на 120 днів, клієнт
зобов»язаний сплатити банку штраф в
розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

За правилами ст.. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов»язано
початок.

Правова природа пені така, що строк
позовної давності щодо її стягнення
обчислюється по кожному дню(місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

До вимог про стягнення неустойки (
штрафу, пені) застосовується позовна
давність в один рік відповідно до ч 2 ст.
258 ЦК України.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено,
що за зобов»язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Кредитний договір був укладений 21.11.2006
року строком дії на 12 місяців та в
подальшому був пролонгований на той
самий строк, а відповідно до розрахунку
заборгованості за даним кредитом,
позивач просив стягнути неустойку за
період з листопада 2006 року по жовтень
2013 року, що перевищує річний строк з
дати, коли позивач дізнався про
порушення зобов»язань відповідачем.

Отже суд приходить до висновку, що ПАТ
КБ «Приватбанк» пропустив строк
позовної давності , встановлений ч 2 ст.
258 ЦК України.

За таких обставин, розмір загальної
заборгованості слід визначити в сумі
12171,17 грн. виходячи з такого розрахунку
: 2882,71 грн. (заборгованість за кредитом) +
9288,46 грн. (заборгованість по процентам
за користування кредитом), відмовивши в
задоволенні позову про стягнення
штрафу в розмірі 1108,56 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 253, 261, 525, 526, 1050, 1052
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 218
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» заборгованість у розмірі
14171,17 грн. за кредитним договором № б/н
від 21.11.2006 року та судові витрати у
розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків апеляційного
оскарження, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом після подання заяви
про перегляд рішення протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя: