22-ц/775/1296/2014(м)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Ткаченко Т.Б.,

Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 31 березня 2014 року
в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про стягнення боргу за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2013 року позивач публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу
за кредитним договором посилаючись на
те, що 06 липня 2007 року ОСОБА_5 за
письмовим договором отримав кредит в
сумі 5 520 грн. зі сплатою 12% річних на
суму залишку заборгованості з кінцевим
терміном повернення 06 липня 2009 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер та його
спадкоємцями є ОСОБА_4 та малолітня
донька ОСОБА_5, які отримали свідоцтва
про право на спадщину за законом.
Станом на дату смерті боржника
заборгованість за кредитним договором
складала 19 813 грн. 22 коп. яку позивач
просив стягнути з дружини ОСОБА_4 яка є
його спадкоємцем.

Під час підготовки справи до судового
розгляду судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 та після її смерті
спадкова справа не відкривалася. В
зв'язку з цим за клопотанням
представника позивача до участі у
справі були залучені як відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на день смерті
ОСОБА_4 були зареєстровані з нею в одній
квартирі.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 31
березня 2014 року в задоволенні позовних
вимог публічному акціонерному
товариству комерційному банку
«ПриватБанк» було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким позов задовольнити, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання апеляційного суду не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи були повідомлені, тому суд
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
розглянув справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» ОСОБА_6, яка просила
скаргу задовольнити, дослідивши
письмові матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно із ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно перевірив
доводи позивача, правильно застосував
норми матеріального права і прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
позивачем не доведено обов'язку
відповідачів як спадкоємців
позичальника сплатити заборгованість
за кредитом.

Цей висновок суду є обґрунтованим і
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами.

В рішенні суду ці докази наведені і
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
їм надана належна правова оцінка.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 липня 2007 року між публічним
акціонерним товариством комерційним
банком «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було
укладено договір № MRXRRX12600460, відповідно
до якого останній отримав кредит в
розмірі 5 520 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 06 липня 2009 року (а.с. 9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 34).

ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина померлого ОСОБА_4
та його донька ОСОБА_5 в Першій
маріупольській державній нотаріальній
конторі отримали свідоцтва про право
на спадщину за законом (а.с. 37).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується інформацією з
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС,
УДМС України у Донецькій області (а.с.
57).

Заявляючи клопотання про залучення до
участі у справі правонаступників
померлої ОСОБА_4, представник позивача
зазначав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на день
смерті останньої були зареєстровані з
нею в одній квартирі, а отже відповідно
до вимог закону вважаються такими, що
прийняли спадщину після її смерті і є
її правонаступниками.

З копії особового рахунку НОМЕР_1
вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 з 01
листопада 1977 року по 13 січня 2012 року
була зареєстрована квартиронаймач
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. В цій
же квартирі з 01 листопада 1977 року по 22
серпня 2008 року був зареєстрований її
чоловік ОСОБА_8, донька ОСОБА_4 з 01
листопада 1977 року по 01 серпня 2006 року та
з 29 березня 2007 року по 31 січня 2012 року,
син ОСОБА_2 з 08 травня 1978 року, син
ОСОБА_3 з 28 серпня 1990 року, онук ОСОБА_9 з
02 червня 1999 року, онучка ОСОБА_5 з 29
березня 2007 року та зять ОСОБА_10 з 29
березня 2007 року по 22 вересня 2009 року
(а.с. 137).

Відповідно до положень ст.ст. 1261, 1262 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. У другу чергу право
на спадкування за законом мають рідні
брати та сестри спадкодавця, його баба
та дід як з боку батька, так і з боку
матері.

Таким чином на день смерті ОСОБА_4 разом
із нею були зареєстровані спадкоємець
першої черги її донька ОСОБА_5, та брати
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - спадкоємці другої
черги.

Враховуючи наведене, відповідачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не могли прийняти
спадщину після смерті ОСОБА_4 за
наявності спадкоємців попередньої
черги, а відтак не можуть відповідати
по зобов'язаннях ОСОБА_5

Крім того, позивачем не надано суду
доказів вартості спадкового майна яка
є достатньою для задоволення його
позовних вимог у відповідності до ст.
1282 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог публічному
акціонерному товариству комерційному
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги, матеріали
справи та зміст оскаржуваного рішення
суду першої інстанції не дає підстав
для висновку про неправильне
застосування норм матеріального права
і порушення норм процесуального права,
які передбачені нормами ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 31
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді