Справа № 369/6185/14-ц
Провадження № 2/369/2728/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Ковальчук Л.М.,

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про захист
прав споживача, розірвання договору
купівлі-продажу, зобов'язання
повернення грошових коштів і
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про захист прав споживача,
розірвання договору купівлі-продажу,
зобов'язання повернення грошових
коштів і відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на те, що 18 травня 2014
року вона придбала в магазині під
комерційною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
юридична назва - ФОП ОСОБА_2 (юридична
адреса АДРЕСА_1), що фактично
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
взуття, а саме чорні шкіряні жіночі
туфлі, модель 313-1-1, вартістю 765,00 (сімсот
шістдесят п'ять) гривень.

Наступного дня, 19 травня 2014 року,
вона виявила дефект даного взуття.
ОСОБА_1 зазначала, що виявити вказаний
дефект під час укладання договору
купівлі-продажу не було можливо.
Ремонтувати придбані туфлі та усувати
вказаний дефект вона не бажає, тому що
дефект виник не з її вини.

19 травня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до ФОП ОСОБА_2 із заявою про
повернення їй суми вартості взуття в
розмірі 765,00 грн. Станом на момент
звернення до суду із даним позовом
вимога ОСОБА_1 не виконана, відповіді на
заяву не надано, кошти, сплачені за
взуття, не повернуто.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що їй
було завдано моральної шкоди, яку вона
оцінює в 10 000 (десять тисяч) гривень.
Завдана моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких вона
зазнала внаслідок порушення її прав
при зверненні до ФОП ОСОБА_2, неналежною
якістю товару, неможливості
використовувати придбаний товар за
призначенням та незручностях, яких
вона зазнала в результаті придбання
неякісного взуття, що призвело до
ускладнення пересування, необхідності
докладати додаткових зусиль для
організації життя.

Враховуючи викладене, позивач
ОСОБА_1 просила суд розірвати договір
купівлі-продажу взуття, а саме чорних
шкіряних жіночих туфель модель 313-1-1,
вартістю 765,00 грн., укладений між нею та
ФОП ОСОБА_2 18 травня 2014 року, стягнути з
магазину ФОП ОСОБА_2 сплачені за взуття
грошові кошти в сумі 765,00 грн. та
моральну шкоду в сумі 10 000 грн., в цілому
стягнути 10 765 грн. 00 коп., та стягнути з
ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий
збір.

В подальшому позивач ОСОБА_1
уточнила свої позовні вимоги, і просила
суд розірвати договір купівлі-продажу
взуття, а саме чорних шкіряних жіночих
туфель модель 313-1-1, вартістю 765,00 грн.,
укладений між нею та ФОП ОСОБА_2 18
травня 2014 року, стягнути з ФОП ОСОБА_2
сплачені за взуття грошові кошти в сумі
765,00 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000
грн., в цілому стягнути 10 765 грн. 00 коп.,
та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 поданий позов
підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ФОП
ОСОБА_2 в судовому засіданні поданий
позов не визнав та заперечував проти
його задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку про задоволення позову
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 травня 2014
року ОСОБА_1 придбала у магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться в АДРЕСА_2,
жіночі туфлі літні моделі 313-1-1 на суму
765 грн., що підтверджується копією
товарного чеку № 1 від 18 травня 2014 року.
Юридична назва магазину, в якому було
придбано товар - фізична
особа-підприємець ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 655 ЦК
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 673 ЦК
України продавець повинен передати
покупцеві товар, якість якого
відповідає умовам договору
купівлі-продажу, а у разі відсутності в
договорі купівлі-продажу умов щодо
якості товару продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, придатний
для мети, з якою товар такого роду
звичайно використовується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про захист прав споживачів»
продавець (виробник, виконавець)
зобов'язаний передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію.

19 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
продавця ФОП ОСОБА_2 із заявою про
повернення суми вартості взуття у
розмірі 765,00 (сімсот шістдесят п'ять)
гривень, оскільки було виявлено дефект
взуття, який виник не з вини покупця, і
усувати вказаний дефект покупець
ОСОБА_1 не бажала.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 678 ЦК України та ч.
1 ст. 8 Закону України «Про захист прав
споживачів» покупець, якому передано
товар неналежної якості, має право,
незалежно від можливості використання
товару за призначенням, вимагати від
продавця за своїм вибором:
пропорційного зменшення ціни;
безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк; відшкодування
витрат на усунення недоліків товару. У
разі істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків, які
не можна усунути, недоліків, усунення
яких пов'язане з непропорційними
витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово
чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором:
відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми; вимагати заміни товару.

Відповідно до положень ст. 708 ЦК України
у разі виявлення покупцем протягом
гарантійного або інших строків,
встановлених обов'язковими для сторін
правилами чи договором, недоліків, не
застережених продавцем, або
фальсифікації товару покупець має
право за своїм вибором: вимагати від
продавця або виготовлювача
безоплатного усунення недоліків
товару або відшкодування витрат,
здійснених покупцем чи третьою особою,
на їх виправлення; вимагати від
продавця або виготовлювача заміни
товару на аналогічний товар належної
якості або на такий самий товар іншої
моделі з відповідним перерахунком у
разі різниці в ціні; вимагати від
продавця або виготовлювача
відповідного зменшення ціни;
відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми.

Відповідно до вимог п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про захист прав споживачів»
недоліком є будь-яка невідповідність
продукції вимогам нормативно-правових
актів і нормативних документів, умовам
договорів або вимогам, що
пред'являються до неї, а також
інформації про продукцію, наданій
виробником (виконавцем, продавцем).
Відповідно до положень п. 12 ч. 1 ст. 1
вказаного закону істотним недоліком є
недолік, який робить неможливим чи
недопустимим використання товару
відповідно до його цільового
призначення, виник з вини виробника
(продавця, виконавця), після його
усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б одною з ознак: 1)
взагалі не може бути усунутий; 2) його
усунення потребує понад чотирнадцять
календарних днів; 3) він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 8 Закону
України «Про захист прав споживачів»
продавець, виробник (підприємство, що
задовольняє вимоги споживача,
встановлені ч. 1 вказаної статті)
зобов'язані прийняти товар неналежної
якості у споживача і задовольнити його
вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Постанови
Кабінету Міністрів України від 19
березня 1994 року № 172 «Перелік сезонних
товарів, гарантійні терміни за якими
обчислюються з початку відповідного
сезону» на взуття літнього асортименту
гарантійний термін обчислюється з 15
травня по 15 вересня.

29 травня 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 надав
відповідь на заяву ОСОБА_1 про
виявлення істотного недоліку, в якій
повідомляв, що при виборі, огляді,
примірці та придбанні товару, до
початку його використання, покупець
мала змогу ознайомитися із вказаними
властивостями взуття - розміром,
фасоном, зручністю, комфортністю,
кольором, цілісністю, якістю,
особливостями моделі тощо, оскільки
вказані показники визначаються
позивачем, враховуючи індивідуальні
вимоги. Продавець ФОП ОСОБА_2 вважає, що
ОСОБА_1 було продано товар належної
якості, а виявлений нею недолік виник в
результаті недотримання правил та умов
ефективного використання та догляду за
товаром, що призвело до механічних
пошкоджень у вигляді надривів в
носочних частинах взуття, які виникли в
процесі експлуатації після передачі
товару споживачеві, що не є виробничим
дефектом. У вказаній відповіді ФОП
ОСОБА_2 відмовив у задоволенні заяви
про повернення сплачених за товар
коштів, і натомість запропонував
провести безоплатний ремонт товару у
розумний строк.

В матеріалах справи міститься копія
розписки ОСОБА_3, відповідно до якої
споживач ОСОБА_1 29 травня 2014 року
отримала взуття та відповідь від ФОП
ОСОБА_2, але писати відповідну розписку
відмовилась.

У поданих суду запереченнях
представник відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 зазначав, що
були відсутні підстави для повернення
взуття, і покупцю ОСОБА_1 було
запропоновано безоплатно проведення
ремонту. Наявність в товарі істотного
недоліку представник ФОП ОСОБА_2
заперечував, вважає вказане твердження
таким, що не відповідає дійсності та
ґрунтується на припущеннях, оскільки
саме істотного недоліку не могло бути у
придбаному взутті.

Відповідно до листа Начальника
Науково-технічного Центру
підтвердження відповідності,
продукції легкої промисловості і
засобів індивідуального захисту, копія
якого міститься в матеріалах справи,
було проведено органолептичну
перевірку якості взуття на підставі
заявки ОСОБА_1 від 03 вересня 2014 року на
проведення експертизи. За результатами
перевірки було встановлено, що вказане
взуття має місцеву відклейку підошов
обох напівпар, що класифікується як
прихований виробничий дефект, і
відноситься до категорії усувних
істотних недоліків.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи квитанції до видаткового
касового ордера № 8251 ОСОБА_1 сплатила
за проведену експертизу взуття 376
(триста сімдесят шість) гривень 10
копійок.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
за результатами експертизи у проданому
позивачці ОСОБА_1 товарі виявлено саме
істотний недолік. Відповідно до
чинного законодавства України, при
виявленні істотного недоліку покупець
має право вибору своїх подальших дій.
Перелічені в ст. 8 Закону права
споживача у разі придбання товару
неналежної якості є такими, що
застосовуються споживачем на його
вибір. Оскільки вимога позивача ОСОБА_1
щодо розірвання договору
купівлі-продажу та повернення
сплачених за взуття коштів передбачена
ст. 8 Закону України «Про захист прав
споживачів», то відмова продавця ФОП
ОСОБА_2 є порушенням чинного
законодавства у сфері захисту прав
споживачів.

Окрім того, відповідачем ФОП ОСОБА_2
було порушено право ОСОБА_1 як покупця
на належну якість продукції, а також
порушено встановлений Законом
обов'язок задовольнити вимоги покупця,
який придбав товар неналежної якості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4
Закону України «Про захист прав
споживачів» споживачі під час
придбання, замовлення або використання
продукції, яка реалізується на
території України, для задоволення
своїх особистих потреб мають право на
захист своїх прав державою; належну
якість продукції та обслуговування;
безпеку продукції; необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію, її кількість, якість,
асортимент, а також про її виробника
(виконавця, продавця); відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок недоліків продукції (дефекту
продукції); звернення до суду та інших
уповноважених органів за захистом
порушених прав; об'єднання в громадські
організації споживачів (об'єднання
споживачів).

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
вимоги позивача ОСОБА_1 про розірвання
договору купівлі-продажу взуття та
стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2
вартості сплаченого взуття у сумі 765,00
грн., а також стягнення з відповідача на
користь позивача витрат на проведення
експертизи взуття.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 зазначав, що в
результаті продажу неякісного товару
позивачеві було завдано душевних
переживань, що проявлялися у
неможливості користуватися придбаним
товаром, затягуванні з боку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 щодо
повернення сплаченої вартості взуття,
порушенні її законного права на
належну якість продукції та прямого
порушення відповідачем її права на
повернення товару. Завдану моральну
шкоду позивач ОСОБА_1 оцінила на суму 10
000 грн.

Положення ст. 23 ЦК України
встановлюють, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Така моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї або близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів»
при задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Відповідно до положень п. 3 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності, прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми,
настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (майнової) шкоди» розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань, яких
зазнав позивач, характеру немайнових
втрат (їх тривалості, можливості
відновлення тощо) та з урахуванням
інших обставин.

З матеріалів справи суду зрозуміло, що
позивач ОСОБА_1 зазнала душевних
переживань у зв'язку з порушенням її
законних прав як споживача, через
неможливість використовувати придбане
взуття за його безпосереднім
призначенням, а також через
необхідність протягом тривалого
строку доводити свої права відповідачу
ФОП ОСОБА_2, і тому суд дійшов висновку
про часткове задоволення вимоги
позивача ОСОБА_1 щодо відшкодування
моральної шкоди, та вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача 1 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди. У решті
вимог в цій частині позову суд
відмовляє у зв'язку з їх недоведеністю
позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України
судові витрати по справі слід стягнути
з відповідача в розмірі 487 грн. 20 коп. на
користь держави.

Керуючись Постановою Кабінету
Міністрів України № 172, п. п. 3, 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», п. п. 12, 15 ч. 1 ст. 1, ч. 1
ст. 4, ч.1 ст. 6, ч.ч. 1,5 ст. 8, ч. 2 ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
ст. 23, ч. 1 ст. 655, ч. 1,2 ст. 673, ч. 1,2 ст. 678, ст.
708 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 10,
ч. 3 ст. 88, ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Розірвати договір
купівлі-продажу взуття, а саме чорних
шкіряних жіночих туфель, модель 313-1-1
вартістю 765 грн., укладений між ОСОБА_1 і
ФОП ОСОБА_2 18 травня 2014 року.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 сплачені за придбання взуття
грошові кошти в розмірі 765 грн., 1 000 грн.
в рахунок відшкодування моральної
шкоди і понесені витрати в розмірі 376
грн. 10 коп. за проведення експертизи
взуття.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 судовий
збір в розмірі 487 грн. 20 коп. на користь
держави.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
потягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.