АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/50/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Фанди
В.П.,

при
секретарі : Гриньовій А.М.

з участю : представника позивача
Вакуляка В.А., відповідача ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, відповідача
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 686/13737/13-ц
за апеляційною скаргою кредитної
спілки "Проскурівська" на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
31 жовтня 2013 року по справі за позовом
Кредитної спілки "Проскурівська" до
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з апеляційною скаргою,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

КС "Проскурівська", звертаючись до
суду з позовом, вказувала, що 27 лютого
2006 року між нею та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір за яким позичальник
отримав 10000 грн. На забезпечення
виконання вказаного договору між ним,
позивачем, та ОСОБА_2, ОСОБА_4 буди
укладені договора поруки. Взяті на себе
зобов'язання КС "Проскурівська"
виконала у повному обсязі. Однак,
відповідачі свої зобов'язання належним
чином не виконали. У зв'язку з цим
виникла заборгованість за договором
кредиту. Судовим наказом, виданим
Хмельницьким міськрайонним судом 22
серпня 2008 року з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4
в солідарному порядку було стягнуто 14484
грн. 31 коп. заборгованості. У 2009 році
вказаний судовий наказ був частково
виконаний і з депозитного рахунку
ОСОБА_2 стягнуто суму в розмірі 8628 грн. 51
коп. Однак, ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 21 травня 2013
року вказаний судовий наказ
скасований. Отже, заборгованість за
кредитним договором фактично не
погашена. Тому, позивач просив суд
стягнути з відповідачів на його
користь в солідарному порядку
заборгованість за договором кредиту
від 27 лютого 2006 року, яка склала станом
на 12 липня 2013 року 38091 грн. 43 коп. з них :
19449 грн. 36 коп. пеня, 10411 грн. 71 коп. - плата
за користування кредитом (проценти), 1000
грн. штраф, 7230 грн. 36 коп. - основна сума,
а також судові витрати в сумі 380 грн. 91
коп.

Під час розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги, зменшивши
розмір заборгованості в частині штрафу
в сумі 1000 грн. та просив суд стягнути з
відповідачів на його користь в
солідарному порядку заборгованість за
договором кредиту від 27 лютого 2006 року,
яка склала станом на 12 липня 2013 року 37091
грн. 43 коп. з них : 19449 грн. 36 коп. пеня,

________________________________________________________________________
_______

Головуючий у першій інстанції -
Порозова І.Ю. провадження №
22-ц/792/50/14

Доповідач - Костенко А.М.
Категорія
№ 19, 27

10411 грн. 71 коп. - плата за користування
кредитом (проценти), 7230 грн. 36 коп. -
основна сума та судові витрати в сумі 380
грн. 91 коп.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 31 жовтня 2013
року вказаний позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
КС "Проскурівська" 37091 грн. 43 коп.
заборгованості за договором кредиту
від 27 лютого 2006 року. В позові до
ОСОБА_4, ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі КС
"Проскурівська" просить скасувати
рішення суду, ухвалити нове, яким
задоволити позовні вимоги та стягнути
з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4
заборгованість за кредитним договором
в солідарному порядку, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального права. Вказує, що
при вирішені спору, суд прийшов до
невірного висновку про непред'явлення
у порядку та строк встановлені законом
вимог до поручителів. Суд
безпідставно не взяв до уваги, наявну в
матеріалах справи вимогу про усунення
порушень від 25 червня 2007 року та
поштові повідомлення про вручення цієї
вимоги поручителю ОСОБА_4 та
позичальнику ОСОБА_5 Також суд
неправомірно не взяв до уваги
прибутковий касовий ордер від 15 серпня
2008 року, виданий ОСОБА_2 після сплати
ним заборгованості за договором
кредиту, який підтверджує, що
поручитель сплачував заборгованість
уже після закінчення строку дії
договору. Апелянт вказує, що суд
прийшов до невірного висновку, про те,
що звернення до суду із судовим наказом
не є належним пред'явленням вимоги.
Вважає невірним висновок суду про те,
що поручитель ОСОБА_2 судовий наказ
отримав 29 березня 2013 року, і також про
те, що доказів отримання позичальником
ОСОБА_4 судового наказу не надано.
Оскільки, зазначає, що вимогу до
поручителів пред'явлено 18 серпня 2008
року.

Апеляційна скарга КС
«Проскуроівська» підлягає задоволенню
частково, а рішення суду скасуванню з
ухваленням нового рішення слідуючих
підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 309 ЦПК
України визначено, що підставами для
скасування рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог до поручителів суд першої
інстанції виходив з того, що з дня
настання строку виконання основного
зобов'язання і протягом подальших
шести місяців КС «Проскурівська» не
пред'явила вимоги до поручителів
ОСОБА_4, ОСОБА_2, а звернення до суду із
заявою про видачу судового наказу не є
належним пред'явленням вимоги до
поручителів. Однак з таким висновком
суду погодитись не можна.

Судами встановлено, що 27 лютого 2006 року
між кредитною спілкою «Проскурівська»
та ОСОБА_5 було укладено кредитний
договір № 249 С, за умовами якого
останньому надано кредит в розмірі 10000
грн. строком до 27 лютого 2008 року.
Відповідач зобов'язався повернути
отриману суму кредиту зі сплатою
процентів за користування грошима в
розмірі 48 % в строки відповідно до
передбаченого договором графіка до 27
лютого 2008 року. У випадку, якщо по
закінченню терміну дії договору
позичальник не повернув кредит та
відсотки за його користування в
повному обсязі, позичальник сплачує
пеню в розмірі 0,5% за кожен день
прострочки на залишок суми кредиту. У
випадку прострочення по сплаті суми
кредиту та відсотків за користування
кредитом згідно графіку без поважних
причин про що спілка не була
повідомлена в письмовому вигляді більш
ніж на 5 робочих днів спілка має право
подвоїти відсоткову ставку до повного
погашення кредиту.

За вказаним договором ОСОБА_5 отримав
10000 грн.

27 лютого 2006 року з метою забезпечення
виконання ОСОБА_5 зобов'язань взятих за
кредитним договором КС
«Проскурівська» та ОСОБА_4, ОСОБА_2, з
кожним окремо, було укладено договори
поруки. Згідно з умовами вищевказаних
договорів поручителі взяли на себе
зобов'язання відповідати перед КС
«Проскурівська» за виконання ОСОБА_5
своїх зобов'язань за кредитним
договором, як солідарні боржники в
повному обсязі, тобто повернення
кредиту, виплату відсотків за
користування ним, сплату додаткових
відсотків. Термін дії договорів поруки
зазначено в п. 3.1 - до повного виконання
зобов'язань передбачених кредитним
договором.

По закінченню терміну дії кредитного
договору - 27 лютого 2008 року,
позичальник свої зобов'язання по
сплаті кредиту та відсотків за його
користування не виконав, внаслідок
чого у нього виникла заборгованості
перед КС «Проскурівська».

18 серпня 2008 року КС «Проскурівська»
звернулась до суду з заявою про видачу
судового наказу про солідарне
стягнення з позичальника та
поручителів заборгованості по
кредитному договору.

22 серпня 2008 року Хмельницьким
міськрайонним судом було видано
судовий наказ про стягнення
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором,
яка складалась з заборгованості по
тілу кредиту в сумі 7 230 грн. 36 коп., пені
в сумі 6 253 грн. 95 коп., штрафу в сумі 1 000
грн., а всього 14 484 грн. 31 коп.

За вказаним судовим наказом було
відкрито виконавче провадження та з
ОСОБА_2 було стягнуто в примусовому
порядку 7740 грн. 37 коп.

21 травня 2013 року за заявою ОСОБА_2
ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду судовий наказ від 22 серпня 2008 року,
виданий Хмельницьким міськрайоннима
судом про стягнення солідарно з
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 заборгованості
за кредитним договором в сумі 14 484 грн. 31
коп. скасовано, а кошти, стягнуті з
ОСОБА_2 по даному судовому наказу,
повернуті на депозитний рахунок ОСОБА_2
в КС «Проскурівська».

Після скасування судового наказу
заборгованість по кредитному договору
так і не було погашена. Тому в липні 2013
року КС «Проскурівська» звернулась до
суду з позовною завою до ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення з останніх
в солідарному порядку заборгованості
по кредитному договору, яка після
уточнення позовних вимог складала 37091
грн. 43 коп., з них : заборгованість по
кредиту 7230 грн. 36 коп., відсотки за
користування кредитом - 10411 грн. 71 коп.,
пеня - 19449 грн. 36 коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 23 грудня 2013 року, яка набрала
законної сили, заяву ОСОБА_2 про поворот
виконання судового наказу, в якій він
зазначав, що стягнуті по судовому
наказу кошти йому не повернуті та
просив їх стягнути з КС
«Проскурівська», залишено без
задоволення з тих підстав, що вказані
кошти повернуті на депозитний рахунок
ОСОБА_2 в КС «Проскурівська».

В останньому судовому засіданні
апеляційного суду позивач надав до
суду уточнений розрахунок
заборгованості за кредитним договором
з урахуванням стягнення з ОСОБА_2 по
судовому наказу коштів та послідуючого
їх повернення після скасування
судового наказу.

Згідно цього розрахунку
заборгованість за кредитним договором
складає 27314 грн. 39 коп., з яких
заборгованість по тілу кредиту 7230 грн.
36 коп., заборгованість по відсоткам за
користування частиною кредиту з
урахуванням проведених стягнень в
межах трьохрічного строку позовної
давності 6099 грн. 74 коп., пеня в сумі 653
грн. 95 коп., яка нарахована до подачі
судового наказу та пеня в сумі 7730 грн. 34
коп. за період з 13 липня 2012 року по
12 липня 2013 року день подачі позову.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки, а у
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основаного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимог, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 24 постанови № 5 від 30 березня
2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» при вирішенні таких
спорів, відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя, суд
має враховувати, що згідно зі статтею 526
ЦК зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Отже, якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
має обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу. Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання. При цьому сама по собі
умова договору про дію поруки до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитодавцем або
до повного виконання поручителем
взятих на себе зобов'язань не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки
від 27 лютого 2006 року договір вступає в
силу з моменту підписання і діє до
виконання сторонами всіх його умов.

Висновок суду першої інстанції про те,
що з 27 лютого 2008 року, тобто, дня
настання строку виконання основаного
зобов'язання і протягом подальших
шести місяців КС «Проскурівська» не
пред'явила вимоги до поручителів
ОСОБА_4, ОСОБА_2, а звернення до суду з
заявою про видачу судового наказу не є
належним пред'явленням вимоги до
поручителів, зроблені без урахування
всіх обставин справи.

У відповідності до ст. ст. 95, 104 ЦПК
України судовий наказ є особливою
формою судового рішення, після його
видачі суд не пізнішще наступного дня
надсилає його копію боржникові
рекомендованим листом із
повідомленням. Одночасно з копією
судового наказу боржникові
надсилається копія заяви стягувача з
копіями доданих до неї документів.
Обов'язок надіслання вищевказаних заяв
та процесуальних документів
покладений на суд.

Отже з аналізу вказаних норм
цивільного процесуального
законодавства, постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року слід
прийти до висновку, що подання до суду
заяви про видачу судового наказу,
видача судового наказу та його
надіслання разом з самою заявою
поручителям і є пред'явленням вимоги до
поручителів щодо погашення суми
заборгованості по кредитному договору.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи № 2н-3868/08 за заявою про видачу
судового, КС «Проскурівська»
зверталась до суду з заявою про видачу
судового наказу про солідарне
стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором,
на підставі якої 22 серпня 2008 року
Хмельницький міськрайонний суд видав
судовий наказ, 8 вересня 2008 року
направив копію наказу та заяви
позичальнику і поручителям. Судовий
наказ перебував на виконанні у
виконавчій службі та був скасований
ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 21 травня 2013 року.

На вказані обставини суд першої
інстанції уваги не звернув.

З врахуванням викладеного колегія
судді приходить до висновку, що позивач
у встановлений законом шестимісячний
строк від дня настання строку
виконання основного зобов'язання
пред'явив вимогу до поручителів шляхом
подання до суду заяви про видачу
судового наказу, на підставі якої було
видано судовий наказ, який перебував на
виконанні та разом з заявою про його
видачу був направлений поручителям, а
тому вважає, що суд першої інстанції
дійшов до помилкового висновку про те,
що порука припинилася.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 15 серпня 2008 року після
строку, вказаного в п. 2.1 кредитного
договору - 27 лютого 2008 року, до якого
позичальник мав сплатити кредит, в
добровільному порядку на виконання
кредитного договору, укладеного між КС
«Проскурівська» та ОСОБА_5 від 27 лютого
2006 року, добровільно зі свого
депозитного рахунку в спілці на
погашення заборгованості по
кредитному договору сплатив 8000 грн, що
підтверджується його заявою на ім'я
голови правління спілки та прибутковим
касовим ордером.

Наведене свідчить, що ОСОБА_2
достеменно знав про невиконання
позичальником вимог кредитного
договору, в добровільному порядку як
поручитель частково погасив
заборгованість, тобто фактично
виконував умови договору поруки в
межах шестимісячного строку після
закінчення строку виконання основного
зобов'язання.

Доводи ОСОБА_2, що вказані кошти він
сплатив за проханням ОСОБА_5 і з
цих підстав між ними виникли
цивільно-правові відносини слід
відхилити, оскільки ніяких доказів в
обгрунтування таких його поясненнь не
здобуто.

За вказаних обставин, враховуючи що
позичальник і поручителі несуть
солідарну відповідальність перед
кредитором, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволенння позовних вимог, однак
лише частково на підставі
невідповідності висновків суду
обставинам справи, неправильного
застосування норм матеріального права.

При цьому у відповідності до ст. 303 ЦПК
України апеляційнимй суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права, які є обов'язковою
підставою скасування рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач з урахуванням всіх обставин
справи надав суду новий розрахунок
суми заборгованості по кредитному
договору в сумі 27314 грн. 39 коп., що
складається з заборгованісті по тілу
кредиту 7230 грн. 36 коп., заборгованість
по відсоткам за користування кредитом
6099 грн. 74 коп., пеня в сумі 6253 грн.
95 коп., яка нарахована до подачі
судового наказу та пеня в сумі 7730 грн. 34
коп. за період з 13 липня 2012 року по 12
липня 2013 року - день подачі позову.
Вказана заборгованість менша від суми
позову та заборгованості по кредитному
до договору, яка стягнута судом першої
інстанції з позичальника, а тому
фактично саме ця заборгованість по
кредитному договору і є предметом
цивільної справи під час її розгляду в
апеляційному порядку.

Однак при цьому слід взяти до уваги, що
у відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного
кодексу України розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи, що розмір пені значно
перевищує розмір збитків, ОСОБА_2
заперечує проти позову і фактично
заперечує проти такого розміру пені,
колегія суддів вважає за можливе
зменшити розмір пені, що підлягає
стягненню та стягнути з відповідачів
пеню в розмірі 7730 грн. 34 коп.

Таким чином, оскільки кожний
поручитель укладав з кредитною спілкою
окремий договір поруки вони несуть
кожний окремо відповідальність перед
кредитною спілкою солідарно лише з
боржником, а тому колегія суддів вважає
за необхідне стягнути заборгованість
по кредитному договору в розмірі 21060
грн. 44 коп., що складається з
заборгованості по тілу кредиту 7230 грн.
36 коп., заборгованість по відсоткам за
користування кредитом 6099 грн. 74 коп.,
пені в сумі 7730 грн. 34 коп. на користь
позивача :

- солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2;

- солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а
судові витрати пропорційно сумі

задоволеного позову стягнути з
відповідачів в рівних частках.

При цьому з ОСОБА_5 на користь КС
«Проскурівська» підлягають стягненню
судові витрати у вигляді витрат,
пов'язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відовідача в
сумі 690 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу кредитної
спілки "Проскурівська" задовольнити
частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 31 жовтня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення :

Позов кредитної спілки "Проскурівська"
задовольнити частково.

Стягнути на користь кредитної спілки
"Проскурівська" заборгованість за
кредитним договором в сумі 21060 грн. 44
коп., що складається з заборгованості
по кредиту в сумі 7230 грн. 36 коп,
заборгованості по відсотках за
користування кредитом 6099 грн. 74 коп.,
пені в сумі 7730 грн. 34 коп.:

- солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2;

- солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на
користь кредитної спілки
"Проскурівська" судовий збір з кожного
по 72 грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь кредитної
спілки "Проскурівська" судові витрати в
сумі 690 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :
(підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя
А.М. Костенко