Справа № 182/6536/14-ц
Провадження № 2-о/0182/160/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.08.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді -
Шестакової З.С.

секретаря -
Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа: Управління
пенсійного фонду України в м. Нікополі,
Дніпропетровської області про
встановлення факту що має юридичне
значення, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
встановлення факту, що в період з 20
січня 1990 року по 12 листопада 1992 року
вона працювала на посаді медичної
сестри з масажу в санаторії -
профілакторії Нікопольського
кранобудівного заводу імені Леніна.

Свої вимоги мотивує тим, що в 1989 році
вона закінчила Нікопольське медичне
училище та отримала кваліфікацію
медичної сестри, що підтверджується
дипломом серії НОМЕР_1 від 05 липня 1989
року.

04 серпня 1989 року була прийнята на
посаду медсестри процедурного
кабінету.

20 січня 1990 року звільнена з даної
посади по переводу на посаду медсестри
профілакторію.

З 20 січня 1990 року по 12 листопада 1992 року
працювала на посаді масажистки в
санаторії-профілакторії імені Леніна.

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Управління пенсійного фонду України в
м. Нікополі, Дніпропетровської області
щодо призначення їй пенсії за вислугу
років на підставі п. е ст. 55 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Однак листом № М-42-1/12/10 від 02 квітня 2014
року їй було повідомлено, що період її
роботи з 20 січня 1990 по 12 листопада 1992
роки на посаді масажиста
санаторію-профілакторію заводу імені
Леніна не може бути зарахований до
стажу роботи який дає право на пенсію
за вислугою років, оскільки згідно
затвердженої номенклатури
спеціальностей середніх медичних
працівників відсутня така посада як
масажист.

Відповідно до додатку 3 Порядку
часткового фінансування
санаторіїв-профілакторіїв за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від 25
лютого 2009 року № 16 зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30 квітня
2009 року за № 394/16410 встановлено штатні
нормативи санаторію-профілакторію
згідно якого в
санаторіях-профілакторіях передбачені
посади медичної сестри з масажу, а не
масажистки як помилково зазначено в
трудовій книжці.

Враховуючи наведені обставини ОСОБА_1
просила суд встановити факт, що з 20
січня 1990 року по 12 листопада 1992 року
вона працювала саме на посаді медичної
сестри з масажу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася,
від неї надійшла заява про розгляд
справи без її участі, на своїй заяві
наполягла та просила її задовольнити.

Представник зацікавленої особи в
судове засідання не з'явився, надав до
суду заяву про розгляд справи без його
участі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Як було встановлено судом, в 1989 році
ОСОБА_1 закінчила Нікопольське медичне
училище та отримала кваліфікацію
медичної сестри. Даний факт
підтверджується дипломом серії НОМЕР_1
від 05 липня 1989 року (а.с.7).

Згідно записів в трудовій книжці
заявника, 04 серпня 1989 року вона була
прийнята на посаду медсестри
процедурного кабінету.

20 січня 1990 року звільнена з даної
посади по переводу на посаду медсестри
профілакторію (а.с.8). З 20 січня 1990 року
по 12 листопада 1992 року працювала на
посаді масажистки в
санаторії-профілакторії імені Леніна
(а.с.9).

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Управління пенсійного фонду України в
м. Нікополі, Дніпропетровської області
з питання визначення права на пенсію за
вислугу років на підставі п. е ст. 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Листом № М-42-1/12/10 від 02 квітня 2014 року їй
було повідомлено, що період її роботи з
20 січня 1990 по 12 листопада 1992 роки на
посаді масажиста
санаторію-профілакторію заводу імені
Леніна не може бути зарахований до
стажу роботи який дає право на пенсію
за вислугою років, оскільки згідно
затвердженої номенклатури
спеціальностей середніх медичних
працівників, відсутня така посада як
масажист.

Відповідно до додатку 3 Порядку
часткового фінансування
санаторіїв-профілакторіїв за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від 25
лютого 2009 року № 16 зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30 квітня
2009 року за № 394/16410 встановлено штатні
нормативи санаторію-профілакторію.

Згідно зазначеного штатного нормативу
в санаторіях-профілакторіях
передбачені посади медичної сестри з
масажу, а не масажистки як помилково
зазначено в трудовій книжці ОСОБА_1

До того ж факт того що ОСОБА_1 працювала
в санаторії-профілакторії заводу імені
Леніна саме на посаді медичної сестри з
масажу, підтверджується записом в її
трудовій книжці № 3 від 20 січня 1990 року
згідно якого заявник була звільнена з
посади медичної сестри процедурного
кабінету по переводу на посаду
медсестри профілакторію.

Тому у суду не викликає сумніву той
факт, що ОСОБА_1 в період з 20 січня 1990 по
12 листопада 1992 роки працювала в
санаторії-профілакторії заводу імені
Леніна на посаді медичної сестри з
масажу.

Встановлення даного факту ОСОБА_1
необхідно для визначення права на
пенсію за вислугу років.

З урахуванням викладених обставин, суд
вважає доцільним задовольнити заяву
ОСОБА_1 та встановити факт, що ОСОБА_1 з 20
січня 1990 по 12 листопада 1992 роки
працювала в санаторії-профілакторії
заводу імені Леніна саме на посаді
медичної сестри з масажу.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218,256-259
ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 в
період з 20 січня 1990 року по 12 листопада
1992 рік працювала в
санаторії-профілакторії
Нікопольського кранобудівного заводу
імені Леніна на посаді медичної сестри
з масажу.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: З. С. Шестакова