Справа № 575/570/14-ц
Провадження № 2/575/155/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 р.
смт.В-Писарівка

Великописарівський районний суд
Сумської області

в складі:

головуючого
Семенової О.С.,

за участю секретаря
Пасюга Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. В.Писарівка справу за
цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди від злочину,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 07.07.2014 року
звернулася до суду з даним позовом,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
вироком Великописарівського районного
суду Сумської області від 13.06.2014 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК
України і призначено покарання у виді
обмеження волі строком 2 роки, на
підставі ст. 75 КК України звільнено від
відбування покарання з іспитовим
строком 1 рік. По вказаному
кримінальному провадженню вона була
потерпілою, ОСОБА_2 спричинив їй
тілесні ушкодження у виді синця
поперекової області зліва, синця
стегна зліва по зовнішній поверхні,
синців стегна зліва, що відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я. Під час кримінального
провадження вона не зверталася з
цивільним позовом. Але на даний час
вважає, що неправомірними діями
відповідача їй спричинені як
матеріальна так і моральна шкоду,
відповідач добровільно відмовляється
відшкодувати їй заподіяну шкоду.
Матеріальну шкоду вона оцінюю у сумі 963,
27 гривень, так як понесла витрати на
придбання медикаментів, на проїзд до
медичних закладів та закладів
судово-медичної експертизи, до органів
внутрішніх справ та суду. Моральна
шкода виразилася в перенесенні
фізичного болю, нервових переживань,
отриманні фізичної та психологічної
травми, порушенням життєвих устоїв її
та членів родини. Моральну шкоду оцінює
в сумі 5 000 гривень.

У судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги у
повному обсязі та пояснила, що після
нанесення їй відповідачем тілесних
ушкоджень 30.04.2014 року вона зверталася
до Великописарівської поліклініки, де
оглядалася лікарем - хірургом, який
призначив їй ліки. Також 05.05.2014 року
їздила до м. Охтирки Сумської області
до судмедексперта. 02.06.2014 року з власної
ініціативи їздила до м. Харкова на
прийом до лікаря - консультанта, який
теж призначив їй медикаментозне
лікування. Медикаменти купувала в
аптеці в смт. Велика Писарівка та м.
Харкова. Точну суму, яку витратила на
придбання ліків, вказати не може, так
як не пам'ятає. Крім того вона
неодноразово приїздила до слідчого в
міліцію, в суд та до адвоката, але точно
не може сказати в які дні це
відбувалося. Вважає, що відповідач
повинен відшкодувати їй матеріалі
витрати в сумі 963, 27 гривень та моральну
шкоду в сумі 5 000 гривень, так як вона
до цього часу відчуває біль в місцях
нанесення тілесних ушкоджень, пережила
нервовий стрес, не могла самостійно
працювати на городі через біль у спині,
була вимушена наймати людей, після
побиття різко погіршився стан її
здоров'я.

Відповідач по справі ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3,
що діє на підставі довіреності та
договору про надання юридичних послуг
/а.с.25-29/, в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав повністю та пояснив,
що дійсно вина ОСОБА_2 у нанесенні
позивачці легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад
здоров'я, підтверджена. Проте позивачка
не надала жодного доказу в
обґрунтування свого позову. Як
вбачається з висновку лікаря судової
медичної експертизи Біленка М.П. від
06.05.2014 року зі слів обстеженої ОСОБА_1
відомо, що 28.04.2014 року близько 19 години
ОСОБА_2 дерев'яною палкою бив по ногам
близько 7 ударів. Свідомість не
втрачала, скарги на біль на місці
ушкоджень. Наданий до позову
консультативний висновок лікаря
Погорелова Д.О. від 02.06.2014 року свідчить
про те, що їй встановлений діагноз не
травми нижніх кінцівок, а остеохондроз
грудного відділу хребта, що є хронічним
захворюванням, яке виникло задовго до
подій, зазначених у кримінальному
провадженні, і вини відповідача в цьому
не має. З наданих позивачкою квитанцій
про придбання медикаментів, датованих
в більшості червнем 2014 року, не
вбачається яка саме особа їх придбала
та для яких потреб. З назв медикаментів
можна зробити висновок, що вони
призначені для лікування інших
захворювань. Надані позивачкою квитки
до м. Суми, Охтирки та Харкова не
доводять цілі її поїздок саме з приводу
отриманих тілесних ушкоджень. Вважає,
що позивачка не довела матеріальну
шкоду, а також і свої моральні
страждання.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно
до вироку Великописарівського
районного суду Сумської області від
13.06.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
125 КК України і призначено покарання у
виді обмеження волі строком 2 роки, на
підставі ст. 75 КК України від
відбування покарання звільнено з
іспитовим строком 1 рік /а.с.4-5/. Вказаний
вирок за апеляцію обвинуваченого
переглядався в Апеляційному суді
Сумської області і Ухвалою колегії
суддів з розгляду кримінальних справ
від 23.09.2014 року залишений без змін
/а.с.59-60/.

З оглянутого у судовому засіданні
кримінального провадження № 0000078
від 30.04.2014 року відносно ОСОБА_2 за ч. 2
ст. 125 КК України слідує, що ОСОБА_1 є
потерпілою у вказаному провадженні.
Судові засідання відбувалися 23.05.2014
року, 30.05.2014 року та 13.06.2014 року, на яких
була присутня позивачка по справі.

Відповідно до висновку експерта
№ 118 на підставі постанови ст. слідчого
Великописарівського РВ Волохатих К.С.
від 05.05.2014 року у приміщенні кабінету
судово-медичний експерт Біленко М.П.
провів судово-медичну експертизу
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка почата 05.05.2014
року і закінчена 06.05.2014 року. Обставини
справи : із постанови слідчого відомо,
що 28.04.2014 року близько 19 години ОСОБА_2
наніс декілька ударів палкою по тілу
ОСОБА_1 Зі слів обстежуємої відомо, що
28.04.2014 року близько 19 години ОСОБА_2
дерев'яною палкою бив по ногам близько 7
ударів. Свідомість не втрачала, скарги
на біль на місці ушкоджень.
Дослідницька частина: в поперековій
області зліва синець невизначеної
форми 20х16 см. В області стегна зліва по
зовнішній поверхні продовгуватий
синець 16х12 см. В області стегна справа
два паралельних синці 12х8 см та 10х8 см.
Усі синці жовто-фіолетового кольору.
Висновки: 1. При експертизі ОСОБА_1
виявлені такі тілесні ушкодження:
синці поперекової області зліва,
стегна зліва по зовнішній поверхні,
стегна справа. Дані ушкодження
утворилися від дії тупих предметів,
про що свідчить характер ушкоджень.
Указані ушкодження відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я /а.с.6/.

Із довідки Великописарівської
центральної районної лікарні від 09.09.2014
року за № 01-24/901 слідує, що ОСОБА_1
знаходилася на амбулаторному
лікуванні з 30.04.2014 року з приводу забою
грудної клітини зліва з підшкірним
крововиливом, забою лівої нирки
/клінічно/, забою з підшкірним
крововиливом обох стегон. Призначені
медикаменти: ларфікс 8 мг 1-2 таблетки 2
рази на день при болях; мовіназа 20 мг 1
таб. 1 раз на добу № 10; долобене гель
місцева 2-3 рази на добу /а.с.50/.

З консультаційного висновку
спеціаліста лікаря-консультанта від
02.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_1
встановлений діагноз остеохондроз
грудного відділу хребта, міжреберна
невролгія ліворуч, призначені
медикаменти і амбулаторне лікування у
травматолога і невропатолога /а.с.7/.

З наданих позивачкою чеків аптек
видно, що 30.04.2014 року виданий чек за
анальгетики на суму 107 гривень; 14.05.2014
року виданий чек на інші документи на
суму 113, 65 гривень; 01.06.2014 року виданий
чек на суму 55, 79 гривень ; 01.06.2014 року
виданий чек на суму 57, 83 гривні; 02.06.2014
року виданий чек на суму 460, 90 гривень
/а.с.8-9/.

На запитання суду позивачка
пояснила, що вона купувала ліки за
рекомендаціями лікаря
Великописарівської ЦРЛ, лікаря з м.
Харкова та за призначенням «Швидкої
допомоги». Проводити судово-медичну
експертизу на предмет зв'язку її
подальшого лікування з отриманими від
злочину тілесними ушкодженнями вона не
бажає.

Також позивачкою надані
автобусні квитки - від В-Писарівки до
Пожні 22.05.2014 року на суму 5, 17 гривень;
від Харкова до Пожні 03.06.2014 року на суму
52, 58 гривень; від В-Писарівки до Пожні
11.06.2014 року на суму 7, 21 гривня; від
Охтирки до В-Писарівки 16.06.2014 року на
суму 18, 87 гривень; від В-Писарівки до
Пожні 16.06.2014 року на суму 8, 17 гривень; 7
квитків по 7 гривень за кожен без дати
та напрямку; 7 квитків по 4 гривні за
кожен без дати та напрямку / а.с.8-9/.

Відповідно ч.1 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у Постанові „Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" № 6
від 27.03.92 р. /зі змінами, внесеними
згідно з Постановами № 7 від 8.07.94р., № 11
від 30.09.94 р., № 15 від 25.05.98 р., № 9 від 24.10.2003
р./ у п.2 - шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Стаття 60 ЦПК України покладає
обов'язок на кожну сторону довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як видно з досліджених у судовому
засіданні документів, позивачка не
надала суду доказів про придбання нею
ліків, призначених лікарем, для
лікування тих тілесних ушкоджень, які
їй були спричинені неправомірними
діями відповідача ОСОБА_2 в межах
кримінального провадження. Ті чеки,
які містяться у матеріалах цивільної
справи, не доводять обставин,
викладених у позові. Більшість ліків
були придбані в червні 2014 року, а ті, що
придбані в квітні-травні 2014 року не
вказують їх найменувань. Тому суд не
може покласти надані чеки в основу
доказів на підтвердження позову про
відшкодування матеріальної шкоди,
оскільки між тілесними ушкодженнями
позивачки у виді синців та придбаними
ліками відсутній причинний зв'язок.

До того ж позивачка в судовому
засіданні не надала доказів, що
квитки, які знаходяться в матеріалах
справи, були нею використані для
поїздок, пов'язаних з кримінальним
провадженням. Дати квитків не
співпадають з її поїздками до
судмедексперта та до суду. Інших
доказів в обґрунтування своїх доводів
позивачка суду не надала. Її поїздка до
м. Харкова на консультацію до лікаря
Погорелова Д.О. не пов'язана з її
легкими тілесними ушкодженнями.

Тому суд прийшов до висновку, що
відсутні підстави для задоволення
позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазначала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів, із знищенням
чи пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Як зазначив Пленум Верховного суду
України в Постанові № 4 від 31.03.95 р. «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної /немайнової/
шкоди в пунктах 3, 5 , що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Крім того, суд повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями /бездіяльністю/
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивачка отримала
тілесні ушкодження в результаті
злочинних дій відповідача ОСОБА_2, цей
факт не підлягає доказуванню так як
підтверджений відповідним вироком
суду. Проте, ОСОБА_1 не довела в судовому
засіданні, що заподіяна їй моральна
шкода повинна бути оцінена саме в сумі 5
000 гривень. Однак суд вважає, що
моральна шкода позивачці була
спричинена неправомірними діями
відповідача і полягає в тому, що будучи
особою похилого віку, позивачці
нанесені легкі тілесні ушкодження, які
спричинили короткочасний розлад
здоров'я, вона лікувалася амбулаторно,
вимушена була звертатися до медичних
та правоохоронних закладів, що
свідчить про порушення її звичних
життєвих устоїв. Від тілесних
ушкоджень вона відчувала фізичний біль
та різного роду незручності, в зв'язку з
чим нервувала. Тому суд оцінює моральну
шкоду в розмірі 2 000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
судові витрати необхідно розподілити
між сторонами пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково в частині
відшкодування моральної шкоди в сумі 2
000 гривень, а при зверненні з позовом
вона була звільнена від сплати
судового збору, то судовий збір
стягується з відповідача в дохід
держави.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав розрахункову
квитанцію та акт № 08/09/2014 про надання
юридичних послуг від 08.09.2014 р. про
розмір винагороди за надані юридичні
послуги в сумі 1 948 гривень /а.с.70-71/.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені в частині 33, 5 %, в іншій
частині позову їй відмовлено, тому
відповідачу його витрати на правову
допомогу відповідно до ст. 84 ЦПК
України підлягають відшкодуванню за
рахунок позивачки в частині 66, 5 %, тобто
в розмірі 1 295 гривень.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167
ЦК України, ст. ст. 10, 60, 84, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243, 60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати на правовому допомогу в
розмірі 653 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Великописарівський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 22.10.2014 року.

Суддя
О.С.Семенова.