Номер провадження: 22-ц/785/1782/14
Номер справи місцевого суду:
Головуючий у першій інстанції Целух
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Гончаренко В.М.

суддів: Короткова В.Д., Калараш А.А.,

з участю секретаря Волчанського О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину дійсним та права власності на квартиру, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 /ОСОБА_6/ ОСОБА_8 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2007 року, -

встановила:

18.01.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину дійсним та права власності на квартиру, посилаючись на те, що 02 грудня 2005 року між ним та відповідачами досягнута угода про продаж йому квартири АДРЕСА_1, в результаті чого він передав 26 000 доларів США, а ОСОБА_4, в свою чергу, передала йому, в присутності свідків, розписку на імя його матері про отримання 10 000 доларів США ніби-то в борг, домовившись про подальше нотаріальне оформлення квартири до 01 січня 2007 року.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2007 року позов задоволено.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2012 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 про перегляд заочного рішення.

Вважаючи, що вищезазначене заочне рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_7 /ОСОБА_4/ К.П. звернулась до суду з апеляційною скаргою про скасування оскаржуваного рішення з постановлениям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Здовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції посилався на те, що, оскільки між сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, його слід визнати дійсним.

Колегія суддів не може погодитись з такою думкою суду першої інстанції та вважає її помилковою.

Встановлено, що 02 грудня 2005 року сторонами підписано договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1, в результаті чого він передав 26 000 доларів США, домовившись про подальше нотаріальне оформлення квартири до 01 січня 2007 року. Вказаний договір вчинено у письмовій формі, його нотаріальне посвідчення не здійснено та державна реєстрація не проведена /а.с.6/.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобовязується передати майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, або покупець приймає або зобовязується прийняти майно /товар/ і сплатити за нього певу грошову суму.

Згідно з вимогами ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Якпередбачено ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи з наведених положень закону, норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України такі правочини є укладеними з моменту їх державної реєстрації. До такої реєстрації вони не є укладеними та не створюють прав і обов'язків для сторін.

Враховуючи те, що договір купівлі-продажу, на момент його укладення, підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, підстави для визнання його дійсним згідно із ст. 220 ЦК України відсутні.

Суд першої інстанції на зазначені норми закону уваги не звернув, що потягло за собою постановлення помилкового рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У звязку з наведеним, ухвалене в справі судове рішення підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 /ОСОБА_6/ К.П. 107, 30 грн. судового збору.

Керуючись п.2 ч.1ст.307, п. п. 1, 4 ст.309, ч.2 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 /ОСОБА_6/ ОСОБА_8 задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2007 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину дійсним та права власності на квартиру.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 /ОСОБА_6/ ОСОБА_8 судовий збір у розмірі 107, 30 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

ОСОБА_10