Номер провадження: 22-ц/785/7270/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Калараша А.А.,

при секретарі - Колмаковому В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до комунальної установи «Міська
стоматологічна поліклініка №3» про
визнання незаконним та скасування
наказу, за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Київського районного суду м.
Одеси від 17 червня 2014 року,

встановила:

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 17.06.14 р. у задоволенні
вищевказаного позову ОСОБА_4
відмовлено.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Посилається на те,
що рішення ухвалено при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 та його представник - ОСОБА_5 в
судовому засіданні підтримали доводи
та вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

Комунальна установа «Міська
стоматологічна поліклініка №3» (далі -
КУ «Міська стоматологічна поліклініка
№3») письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надала. В судовому
засіданні його представник вважав
необхідним апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін. Пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано
було притягнуто до дисциплінарної
відповідальності. Останній і раніше
допускав запізнення на роботу, на
зауваження керівництва реагував
зневажливо у грубій формі.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень проти неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що вирішуючи
питання про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
адміністрацією установи було
враховано попередні неодноразові
запізнення останнього на роботу,
відсутність поважних причин порушення
трудової дисципліни, відмова комісії
по трудових спорах в задоволенні заяви
ОСОБА_4 про зняття дисциплінарного
стягнення (а. с. 169 - 170 зворотна сторона).

Колегія суддів повністю
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції. Вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених в судовому
засіданні доказів, дійшов правильного
висновку про відмову в задоволенні
позову. Судом правильно встановлено
існування між сторонами трудових
правовідносин щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності за
порушення трудової дисципліни,
розгляду трудового спору. Висновки
суду відповідають обставинам справи,
вимогам діючого законодавства України
(ст. ст. 147 - 150, 221, 224, 228, 231, 232 КЗпП України,
ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК України). Доводи
апелянта є неспроможними.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Висновки суду першої інстанції
зроблені, відповідні правовідносини
між сторонами встановлені на підставі
наявних у справі і наданих сторонами
доказів.

Статтями 147 - 150 КЗпП України
передбачені заходи стягнення за
порушення трудової дисципліни, органи,
які правомочні застосовувати
дисциплінарні стягнення, строк та
порядок їх застосування, оскарження
дисциплінарного стягнення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 147
- 150, 221, 224, 228, 231 КЗпП України, трудові
спори розглядаються як комісіями по
трудових спорах, так і судом. Комісія по
трудових спорах є обов'язковим
первинним органом по розгляду трудових
спорів, що виникають в установах, за
винятком спорів, зазначених у ст. ст. 222,
223 цього Кодексу. У разі незгоди з
рішенням комісії по трудових спорах
працівник може оскаржити її рішення до
суду. У районних судах розглядається
трудові спори за заявами працівника,
коли він не згоден з рішенням комісії
по трудових спорах установи.
Безпосередньо в судах розглядаються
трудові спори за заявами працівників у
випадках, передбачених ст. 232 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до
рапорту завідуючого лабораторією КУ
«Міська стоматологічна поліклініка
№3» Демченко М.І. від 10.02.14 р. ОСОБА_4
спізнився на роботу на 40 хв.. На
пропозицію надати пояснення ОСОБА_4
відповів брутальною лайкою (а. с. 123).
Згідно пояснювальної записки ОСОБА_4
від 10.02.14 р. (а. с. 124) останній запізнився
цього дня на роботу на 30 хв. у зв'язку з
тим, що під час слідування на роботу він
потрапив у величезну транспортну
пробку у зв'язку із
дорожньо-транспортною пригодою.

Наказом № 39-Адм від 11.02.14 р. (а. с. 2, 116)
ОСОБА_4 за запізнення на роботу було
оголошено сувору догану. 11.03.14 р. ОСОБА_4
надав адміністрації установи заяву про
зняття з нього стягнення (а. с. 130). 14.03.14
р. надійшла заява ОСОБА_4 до комісії про
трудовим спорам установи про зняття з
нього дисциплінарного стягнення (а. с.
131). Рішенням комісії по трудових спорах
КУ «Міська стоматологічна поліклініка
№ 3» від 21.03.14 р., протокол № 3 (а. с. 138 - 140)
у задоволенні заяви ОСОБА_4 про зняття
стягнення було відмовлено. Крім того,
21.03.14 р. відбулися загальні збори
працівників ортопедичного відділення
КУ «Міська стоматологічна поліклініка
№ 3», протокол № 5 (а. с. 132 - 134), на яких
члени трудового колективу установи з
обуренням обговорили неодноразові
випадки порушення ОСОБА_4 як трудової,
так і технологічної дисципліни (а. с. 124,
122). Після вирішення комісією по
трудових спорах питання щодо
законності накладення стягнення,
замість звернення до суду з
оскарженням рішення комісії по
трудових спорах (ст. 228 КЗпП України)
позивач звернувся до суду про визнання
незаконним та скасування наказу.

Колегія суддів вважає, що
адміністрацією КУ «Міська
стоматологічна поліклініка № 3» не
були порушені вимоги ст. 149 КЗпП
України. Вищенаведене спростовує
доводи апелянта про те, що накладаючи
стягнення адміністрація КУ «Міська
стоматологічна поліклініка № 3» не
врахувала ступінь тяжкості вчиненого
проступку, його бездоганну попередню
поведінку на роботі.

Щодо посилань апелянта на
застосування не передбаченого
трудовим законодавством стягнення у
вигляді суворої догани колегія суддів
приймає до уваги, що відповідно до
наказу № 74-Адм від 17.06.14 р. (а. с. 215) наказ
від 11.02.14 р. № 39-Адм викладено в новій
редакції, відповідно до якої ОСОБА_4
оголошено догану. Виходячи з
вищевикладеного доводи апелянта про
порушення ст. 147 КЗпП України є
неспроможними.

Доводи апелянта про те, що в наказі не
вказано дату скоєння проступку,
вказуються різні обставини порушення
трудової дисципліни, наявність в
наказі різних ініціалів по батькові не
є суттєвими і не спростовують
допущення порушення трудової
дисципліни саме ОСОБА_4.

Щодо поважних причин запізнення на
роботу колегія суддів констатує, що з
наданих ОСОБА_4 світлин (а. с. 232 - 254)
дійсно вбачається, що 10.02.14 р. станом на
09 год. 20 хв. - 09 год. 26 хв. мала місце
дорожньо-транспортна пригода.
Відповідно до затверджених в КУ
«Міська стоматологічна поліклініка №
3» Правил внутрішнього трудового
розпорядку (а. с. 90 - 99) початок робочого
дня в зуботехнічній лабораторії, де
працює ОСОБА_4, - 9 год. 00 хв.. Тобто,
світлини були зроблені вже після
початку робочого дня. Деякі фотографії
чітко вказують на те, що вони зроблені
не за місцем дорожньо-транспортної
пригоди, а з екрану телевізора. Доказів
сповіщення керівництва по телефону про
запізнення на роботу у зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою та
знаходженням в автомобільній пробці
позивач не надав. Таким чином,
встановити наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
дорожньо-транспортною пригодою,
скоєною іншими особами ніж позивач,
знаходженням останнього в
автомобільній пробці, запізненням
останнього на роботу не можливо,
оскільки позивач не надав належних та
допустимих доказів, що саме керований
ним автомобіль був у пробці серед інших
автомобілів, у зв'язку з чим він був
позбавлений можливості своєчасно
добратися на роботу іншим шляхом.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги не є суттєвими та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Ураховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
ухвалив рішення на підставі наданих
сторонами та досліджених у судовому
засіданні доказів, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши обставини, на які
посилалися сторони як на підставу
своїх вимог і заперечень та дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4. Рішення
суду є справедливим, законним та
обґрунтованим, підстави для його
скасування, зміни в межах доводів
апеляційної скарги ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 17 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

А. А. Калараш