У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Рожина Ю.М.,

суддів - Максимчук З.М.,
Григоренка М.П.,

секретар судового засідання -
Ковальчук Л.В.,

з участю

представника ДВС Рівненського
міського управління юстиції Гнесь Т.В.,

представника ПАТ „Банк „Фінанси та
Кредит" Лук’янова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
„Банк „Фінанси та Кредит" на ухвалу
Рівненського міського суду від 2 червня
2014 року у справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції Гнесь
Тетяни Володимирівни про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду від
2 червня 2014 року у задоволенні подання
державного виконавця відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною та
необґрунтованою ПАТ „Банк „Фінанси та
Кредит" оскаржило її в апеляційному
порядку.

В поданій апеляційній скарзі зазначає,
що у відділі примусового виконання
рішень управління ДВС Головного
управління юстиції в Рівненській
області відсутнє виконавче
провадження з виконання рішення
Рівненського міського суду про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
„Банк „Фінанси та Кредит"
заборгованості за кредитним договором,
як це зазначено в оскаржуваній ухвалі.
На виконання зазначеного рішення
відкрите виконавче провадження
відділом ДВС Рівненського МУЮ, що
підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження від
11.01.2014р..

Доводить, що розгляд подання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України за відсутності
державного виконавця є неправомірним,
оскільки саме він зобов'язаний довести
суду з наданням відповідних матеріалів
виконавчого провадження необхідність
обмеження конституційного права
боржника.

Стверджує, що з моменту відкриття
виконавчого провадження і до
постановлення оскаржуваної ухвали
боржник ОСОБА_4 не здійснював сплати
заборгованості, що свідчить про його
ухиляння від виконання рішення суду.

Вказує, що місцевий суд не витребував
матеріали виконавчого провадження для
огляду, чим порушив ст.88 Закону України
„Про виконавче провадження".

Покликаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову ухвалу
про задоволення подання державного
виконавця.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України, суд першої
інстанції виходив з того, що державним
виконавцем не було надано доказів
ухилення останнього від виконання
рішення суду.

З такими висновком місцевого суду
погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Частиною 2 ст.6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, зокрема,
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За матеріалами справи до подання
державного виконавця надання доказів,
які б свідчили про ухилення боржника
від сплати боргу, як того вимагають
правила ч.2 ст.6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" та п.18 ч.3 ст.11
Закону України „Про виконавче
провадження", чи про його неодноразові
нез'явлення на виклики у ДВС, місцевому
суду не подано.

Тому подання державного виконавця є
необґрунтованим.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про
передчасність застосування до ОСОБА_4,
як до боржника, з метою виконання ним
своїх боргових зобов'язань такого
заходу впливу як тимчасове обмеження
його у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції були
правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи,
застосовано норми права, які підлягали
застосуванню при вирішенні подання, в
зв'язку із чим ухвала підлягає
залишенню без змін, як постановлена з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,307,312,313,314,315,317,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства „Банк
„Фінанси та Кредит" відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 2
червня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя
Рожин Ю.М.

Судді :
Максимчук З.М.

Григоренко М.П.