Справа № 372/1445/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
Обухівський
районний суд Київської області в
складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Радченко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись не неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за укладеним
сторонами договором кредиту та
наявність заборгованості, яку позивач
просить стягнути разом з іншими
передбаченими договором та законом
платежами, а саме просив стягнути
заборгованість за кредитним договором
від 17.05.2012 року в розмірі 150 746 грн. 92 коп.,
яка складається із поточної
заборгованості в розмірі 10131 грн. 67 коп.,
простроченої заборгованості в розмірі
36 768 грн. 33 коп., інфляційних втрат в
розмірі 390 грн. 80 коп., трьох процентів
річних за порушення зобов'язань щодо
повернення кредиту в розмірі 799 грн. 11
коп., простроченої заборгованості за
процентами в розмірі 22 451 грн. 90 коп.,
трьох процентів річних за порушення
зобов'язань щодо сплати процентів в
розмірі 501 грн. 98 коп., інфляційних втрат
за порушення зобов'язань щодо сплати
процентів в розмірі 245 грн. 91 коп.,
заборгованості за процентами за період
з 28.01.2014 року по 03.02.2014 року в розмірі 285
грн. 75 коп., пені за несвоєчасну сплату
процентів та кредиту в розмірі 79 171 грн.
46 коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позов підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив повністю, посилаючись
на незгоду із розрахунком
заборгованості.

Вислухавши відповідача, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

15 травня 2012 року між сторонами був
укладений договір, згідно якого
позивач надав відповідачу кредит в
загальній сумі 46 900 грн. 00 коп.

Вказаний кредитний договір був
укладений в письмовій формі, що
відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України.

Заявою, іншими матеріалами справи
підтверджується факт одержання
відповідачем передбачених кредитним
договором коштів, що також вказує на
виконання умов договору позивачем.

Розрахунком заборгованості
підтверджується факт невиконання
відповідачем умов договору та
наявність заборгованості в розмірі 150
746 грн. 92 коп., яка станом на 03.02.2014 року
складається із поточної
заборгованості в розмірі 10131 грн. 67 коп.,
простроченої заборгованості в розмірі
36 768 грн. 33 коп., інфляційних втрат в
розмірі 390 грн. 80 коп., трьох процентів
річних за порушення зобов'язань щодо
повернення кредиту в розмірі 799 грн. 11
коп., простроченої заборгованості за
процентами в розмірі 22 451 грн. 90 коп.,
трьох процентів річних за порушення
зобов'язань щодо сплати процентів в
розмірі 501 грн. 98 коп., інфляційних втрат
за порушення зобов'язань щодо сплати
процентів в розмірі 245 грн. 91 коп.,
заборгованості за процентами за період
з 28.01.2014 року по 03.02.2014 року в розмірі 285
грн. 75 коп., пені за несвоєчасну сплату
процентів та кредиту в розмірі 79 171 грн.
46 коп.

Однак суд враховує часткову оплату
вказаної вище поточної заборгованості
в розмірі 3000 грн., що підтверджується
квитанцією від 14 вересня 2012 року, яка не
відображена у розрахунку, наданому
позивачем. Представник позивача в
судові засідання не з'являвся, не
спростував факт оплати цієї суми
боржником, тому суму боргу слід
зменшити на 3 000 грн.

Статтею 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Оскільки відповідач в односторонньому
порядку не виконує договорні
зобов'язання, на нього в судовому
порядку слід покласти обов'язок сплати
позивачеві, який є банківською
установою, передбачених договором
коштів.

Враховуючи викладене суд вважає
звернення позивача правомірним.

Оцінюючи заперечення відповідача суд
враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.146 ЦПК України у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

За клопотання відповідача ухвалою суду
від 16 червня 2014 року було призначено
судову бухгалтерсько-економічну
експертизу, однак відповідач ухилився
від участі в її проведенні, не оплатив
вартість проведення експертизи. При
цьому будь-яких доказів на
підтвердження своїх сумнівів у
правильності нарахування
заборгованості, на спростування
наданого позивачем письмового доказу -
розрахунку заборгованості, відповідач
не надав, тому відповідно до ст.ст. 10,11,60
ЦПК України, вирішуючи спір на підставі
наявних у справі доказів, суд вважає
заперечення відповідача проти позову
доведеними лише в частині часткової
сплати боргу в розмірі 3 тис. грн.

Поряд з тим, суд вважає можливим
застосувати своє право, передбачене
ст.551 ЦК України, п.27 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30 березня 2012
року.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Суд вважає можливим зменшити розмір
пені за несвоєчасне виконання
договірних зобов'язань до суми 25 000 грн.,
оскільки розмір неустойки - 79 171,46 коп.
значно перевищує розмір інших видів
заборгованості за договором, а
майновий стан відповідача, стан його
здоров'я є істотними обставинами, які
можуть враховуватись судом при
вирішенні цього питання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові
витрати слід стягнути з відповідача в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212-214 ЦПК
України, ст.ст. 16, 525, 526, 543, 549, 551, 624, 625, 1050,
1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним
договором № R4В від 17 травня 2012
року в розмірі 93 575 грн. 45 коп., яка
станом на 03.02.2014 року складається із
поточної заборгованості в розмірі 7 131
грн. 67 коп., простроченої
заборгованості в розмірі 36 768 грн. 33
коп., інфляційних втрат в розмірі 390 грн.
80 коп., трьох процентів річних за
порушення зобов'язань щодо повернення
кредиту в розмірі 799 грн. 11 коп.,
простроченої заборгованості за
процентами в розмірі 22 451 грн. 90 коп.,
трьох процентів річних за порушення
зобов'язань щодо сплати процентів в
розмірі 501 грн. 98 коп., інфляційних втрат
за порушення зобов'язань щодо сплати
процентів в розмірі 245 грн. 91 коп.,
заборгованості за процентами за період
з 28.01.2014 року по 03.02.2014 року в розмірі 285
грн. 75 коп., пені за несвоєчасну сплату
процентів та кредиту в розмірі 25 000 грн.,
а також судові витрати в розмірі 1 508
грн., всього 95 083 грн. 45 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Обухівський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
М.В.Кравченко