Справа № 297/2013/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі:
Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

встановив:

Представник Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 07.12.2007 року ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 15000 гривень у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну карту зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 22,80 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідно
до умов договору позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, сплачувати
нараховані за період користування
кредитом відсотки, комісію за
користування кредитом. Свої
зобов'язання перед позивачем
відповідач належним чином не виконав, в
результаті чого станом на 31.07.2014 року
відповідач має заборгованість в
розмірі 23766,67 гривень.

В зв'язку з наведеним, позивач
звернувся до суду і просить стягнути з
боржника дану заборгованість.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, однак надіслав до
суду заяву, згідно якої просить
провести розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, будучи повідомленим про
день, час і місце розгляду справи
належним чином, причину неявки суду не
повідомив, заяву про розгляд справи у
його відсутності чи про відкладення
розгляду справи не подавав, тому згідно
ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, про що не заперечує
представник позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що даний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1 07.12.2007
року укладено договір, згідно з яким
відповідач отримав кредит у розмірі 15000
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов договору
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, сплачувати
нараховані за період користування
кредитом відсотки, комісію за
користування кредитом. Свої
зобов'язання перед позивачем
відповідач належним чином не виконав, в
результаті чого станом на 31.07.2014 року
відповідач має заборгованість в
розмірі 23766,67 гривень, яка складається з
заборгованості за кредитом у розмірі
14999,77 гривень, заборгованості по
процентам за користування кредитом у
розмірі 6558,96 гривень, заборгованості по
комісії за користування кредитом в
сумі 600 гривень та штрафи (500 гривень -
фіксована частина та 1107,94 гривень -
процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Ст. 525 ЦК України передбачена
недопустимість односторонньої відмови
від зобов'язання. Одностороння відмова
від зобов'язання не звільняє винну
сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання (ч. 2 ст. 615 ЦК
України). А відповідно до ст. 599 ЦК
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

На підставі вище викладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені витрати.
Тому з відповідача підлягає стягненню
на користь позивача сплачений в дохід
держави судовий збір в сумі 243,6 гривень,
понесений останнім при зверненні до
суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 525, 526, 599, 615, 629, 1046, 1048, 1054 ЦК України,
ст. ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд

рішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН
НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
(, р/р № 3111)
заборгованість в сумі 23766 (Двадцять три
тисячі сімсот шістдесят шість) гривень
77 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН
НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
(, р/р № 0001) витрати
по сплаті судового збору в розмірі 243
(Двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Гецко Ю. Ю.