Баранівський районний суд
Житомирської області
Справа № 273/499/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

17 жовтня 2014 року Баранівський районний
суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Васильчук О. В.
секретаря судових засідань Нікітчиної
Л.М. , з участю позивачів
ОСОБА_2,ОСОБА_3,представника позивачів
ОСОБА_4., відповідача ОСОБА_5,
представника відповідача ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Баранівка
справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
відшкодування матеріальної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з
вказаною позовною заявою, в
обґрунтування якої зазначили, що 14.01.2010
року ОСОБА_3 купив у відповідачки
належний їй житловий будинок АДРЕСА_1
та земельні ділянки біля цього будинку,
а саме: 0,25 га для будівництва та
обслуговування вказаного житлового
будинку, та 0,1470 га для ведення
особистого селянського господарства.
Позивачі звернулися до суду спільно,
оскільки ОСОБА_3 до даного часу є
власником житлового будинку та
земельних ділянок, згідно
правовстановлюючих документів, а
ОСОБА_2, сплатила ОСОБА_3 вартість
житлового будинку та земельних ділянок
та користується зазначеним майном без
оформлення договору купівлі-продажу.
Відповідачка ОСОБА_5 незаконно
користується земельною ділянкою
площею 0,23 га, яка належить ОСОБА_3
Позивачі мали намір засіяти земельну
ділянку, яку використовує
відповідачка, озимою пшеницею, та від
її продажу отримати вигоду в сумі 634,80
грн.

Просять суд винести рішення, яким
зобов'язати відповідачку усунути
створені їм перешкоди в користуванні
земельною ділянкою площею 0,23 га,
шляхом заборони використовувати цю
земельну ділянку для власних потреб та
стягути з відповідачки понесені ними
матеріальні збитки у вигляді упущеної
вигоди в сумі 634 грн.80 коп.

В судовому засіданні позивачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4
вимоги позову підтримали з підстав
зазначених у ньому.

В судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_5 та її представник
ОСОБА_6 позов не визнали та пояснили, що
земельна ділянка площею 0.23 га, яку
використовує відповідачка не входить
до складу земельної ділянки позивача
ОСОБА_3, що підтверджується довідкою
виданою відділом держземагенства у
Баранівському районі і тому вимоги
позову є безпідставними.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, допитавши свідків
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна вправі звернутися до суду з
позовом про усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку

від 14 січня 2010 року позивач ОСОБА_3 є
власником житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав (а.с.45).

В судовому засіданні також
встановлено, що згідно договорів
купівлі -продажу земельних ділянок від
14 січня 2010 року, відповідачка ОСОБА_5
продала позивачу ОСОБА_3 дві земельні
ділянки. а саме: площею 0.2500 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та 0,1470 га для ведення
особистого селянського господарства,
що підтверджується копіями договорів
(а.с.48-49).

Відповідно до норми ст.125 Земельного
Кодексу України, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.13 договорів
купівлі-продажу земельних ділянок,
право власності на земельну ділянку
виникає у покупця після одержання ним
Державного акту на право на земельну
ділянку. До цього продавець несе повну
відповідальність за використання
земельної ділянки відповідно до умов
її надання і здійснення комплексу
заходів щодо охорони землі. Такий
порядок реєстрації земельних ділянок
був передбачений на час укладання
зазначених договорів, але позивач
ОСОБА_3 у 2010 році не провів державну
реєстрації куплених земель.

Згідно довідки, яка міститься в
матеріалах справи видана відділом
Держземагентством у Баранівському
районі від 11.02.2014 року за № 582/04/01-20,
видно що позивач ОСОБА_3 у 2014 році
звернувся до Державного кадастрового
реєстратора, який зазначив, що в
реєстрі міститься зареєстровані
земельні ділянки на ОСОБА_5, витяги про
які видати не можливо, оскільки
земельні ділянки із вказаними
кадастровими номерами не відповідають
їх фактичному місцю розташування (а.с.9).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та
його представник не надали суду
документи, які б посвідчували б, право
позивача на куплені ним у відповідачки
земельні ділянки відповідно до норми
ст.126 Земельного кодексу України.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні
не надала правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, право
на яку вона захищала, тобто не довела
наявність у неї права власності чи
права користувапння земельною
ділянкою, без чого у неї не може
виникнути прво на негаторний позов
щодо захисту неіснуючого права.

Виходячи з вище викладеного, суд
відмовляє позивачам у зазначеному
позові за безпідставністю позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,11.60, 88,213-215,218, ЦПК України,
ст.ст.386,391,1166 ЦК України, ст.ст.125,126
Земельного Кодексу України, суд

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
відшкодування матеріальної шкоди
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Баранівський районний
суд протягом десяти днів з часу
отримання копії рішення.

Суддя:
О.В.
Васильчук

Суддя: О. В. Васильчук