Ухвала

17 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука МА.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Леванчука А.О.,

Мазур Л.М.,
Маляренка А.В.,

розглянувши заяву
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 листопада 2013 року в справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 16 травня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 02 жовтня 2013 року, позов
задоволено частково. Стягнуто із
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 5854,91 доларів США та штрафні
санкції в сумі 16686,59 грн. У іншій частині
позову відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 листопада 2013
року у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 16 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 02 жовтня 2013 року відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень ч. 3 ст.
254, ст. ст. 256-258, чч. 1, 5 ст. 261, ст. 1050 ЦК
України.

Як на підставу перегляду ОСОБА_3
посилається на постанову Вищого
господарського суду України від 12
грудня 2012 року в справі за позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором; постанову Вищого
господарського суду України від 07
березня 2013 року в справі за позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ «Родовід Банк», суди першої
інстанції та апеляційної інстанцій, з
висновками якого погодився суддя
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, відмовляючи у відкритті
касаційного провадження, виходили із
того, що ОСОБА_3 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором із
щомісячного погашення кредиту та
сплати відсотків за користування ним
не виконувала та дійшли висновку про
обґрунтованість вимог банку про
стягнення заборгованості. При цьому на
підставі ч. 3 ст. 254, ст. ст. 256-258, чч. 1, 5 ст.
261 ЦК України суди відмовили у
застосуванні позовної давності до
спірних правовідносин з огляду на те,
що строк виконання кредитного договору
визначений датою 27 грудня 2010 року, а
позивач звернувся до суду з вимогою про
захист свого права в межах позовної
давності.

Разом із тим надані заявником як
приклад неоднакового застосування
норм матеріального права постанова
Вищого господарського суду України від
12 грудня 2012 року в справі за позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та постанова Вищого
господарського суду України від 07
березня 2013 року свідчать про інше
застосування судом касаційної
інстанції ч. 3 ст. 254, ст. ст. 256-258, чч. 1, 5
ст. 261 ЦК України.

Зокрема, застосовуючи позовну давність
у подібних правовідносинах, Вищий
господарський суд виходив із того, що
оскільки у кредитному договорі
передбачено, що його виконання
здійснюється частинами відповідно до
графіку погашення кредиту, то початком
перебігу позовної давності є день, коли
боржник повинен був сплатити черговий
платіж, проте не сплатив його й
відповідно загальна позовна давність
застосовується щодо кожного
щомісячного простроченого платежу,
який був визначений графіком.

Оскільки наведені заявником судові
рішення свідчать про інше застосування
судом касаційної інстанції ч. 3 ст. 254,
ст. ст. 256-258, чч. 1, 5 ст. 261 ЦК України у
подібних правовідносинах, справа
підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 листопада 2013 року.

Ухвалу разом із заявою про перегляд
судового рішення та доданими до неї
документами надіслати до Верховного
Суду України протягом п'яти днів.

Копію ухвали разом із копією заяви
надіслати особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А.
Макарчук

судді:

Є.П. Євграфова

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко