Провадження №2/521/5487/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

при секретарі судового засідання -
Москальовій Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
збитку, спричиненого
дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернувся позивач із позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування збитку,
спричиненого дорожньо-транспортною
пригодою, зазначаючи, що 07 березня 2014
року близько 22 години 45 хвилин, на
вулиці Маяковського в м. Одеса сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Toyota Carina II» д/н НОМЕР_1, що
належить позивачу та автомобіля
«Джелі» дн НОМЕР_2 року під керуванням
ОСОБА_2, що є відповідачем по справі. В
результаті ДТП, належний позивачу
автомобіль «Toyota Carina II» реєстраційний
номер НОМЕР_1 зазнав технічних
пошкоджень.

Уточнивши позовні вимоги, посилаючись
на провину відповідача, яка
встановлена судовим рішенням, на звіт
спеціаліста-товарознавця,
відшкодування Моторного
(транспортного) страхового бюро
України та часткового надання деяких з
потрібних кузових деталей
відповідачем, позивач просить
стягнути матеріальну шкоду у сумі 13 961
(тринадцять тисяч дев'ятсот шістдесят
одну) гривню 86 копійок. Також позивач
вказує, що йому була завдана моральна
шкода, яка полягає в порушенні звичного
графіку життя та незручностях.
Враховуючи викладене, позивач просив
стягнути компенсацію за спричинення
моральної шкоди у розмірі 2 000 (дві
тисячі) гривень. Крім того, позивач
просить стягнути з відповідача
понесені ним та документально
підтверджені витрати на правову
допомогу в розмірі 800 (вісімсот) гривень
та судові витрати у розмірі 404
(чотириста чотири) гривні 71 копійку.

Присутній в судовому засіданні позивач
підтримав доводи позовної заяви, та
просив задовольнити її в повному
обсязі.

Відповідач та представник відповідача
у судове засідання з'явився. Проти
задоволення позову заперечували,
посилаючись на те, що у своєму висновку
оцінювач посилається на відповідний
перелік нормативної та довідкової
інформації. Так, він вказує, що
користується у своїх розрахунках
програмним комплексом складання
ремонтних калькуляцій «Аврора», про те
не надав підтвердження ліцензійного
договору. Також представник
відповідача зазначає, що ринкова
вартість, вказана в дослідженнях
вирахувано неправильно. Окрім того,
представник позивача в обґрунтування
своїх заперечень посилається на те, що
відповідач понад два місяці тому почав
передавати позивачу необхідні для
ремонту запчастини, які останні
прийняв та в позові не врахована
залишкова вартість автомобіля.

Позовні вимоги про стягнення моральної
шкоди та відшкодування витрат на
правову допомогу, на думку
представникам відповідача, не
підтверджені належними та допустимими
доказами, є таким, що не підлягають
задоволенню.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, приходить
до висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 07
березня 2014 року о 22 годині 45 хвилин,
ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Джелі» д/н
НОМЕР_2 по вулиці Маяковського у м.
Одесі не вибрав безпечну швидкість
руху, не урахував дорожню обстановку,
не дотримався безпечної дистанції та
безпечного інтервалу, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем «Toyota
Carina II» д/н НОМЕР_1. В результаті
зіткнення транспортні засоби отримали
механічні пошкодження.

ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 Правил
дорожнього руху, затверджених
Постановою Кабінету міністрів України
від 10.10.2001 року № 1306.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 07 квітня 2014 року
ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнутий до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі 340 гривень.

Відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПКвирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Оскільки
постанова Малиновського районного
суду м. Одеси від 07.04.2014 року містить
відповіді на питання про те, чи мала
місце дорожньо-транспортна пригода з
вини ОСОБА_2 суд вважає обставину
винності ОСОБА_2 встановленою,
преюдиціальною та такою, що не підлягає
доведенню.

Досліджуючи питання щодо розміру
завданих збитків, судом встановлено, що
відповідно до Звіту про оцінку
вартості матеріальної шкоди № 13/14
складеним судовим експертом
автотоварознавцем ОСОБА_3 , свідоцтво
НОМЕР_3. сума матеріального збитку
становить 37 671, 00 грн.

Так, в судовому засіданні уточнивши
позовні вимоги, позивач змінив суму
матеріальних збитків, яка складає 13 961,
86 грн. у зв'язку з відшкодуванням
частини суми Моторним (транспортним)
страховим бюро України та наданням
відповідачем деяких запчастин.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками,
зокрема, є втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано жодного доказу
на спростування вказаних позивачем
обставин, щодо розміру заподіяних
збитків.

Відповідно до статті 1192 ЦК, коли
відшкодування шкоди в натурі
неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Позивачем доведений розмір збитків,
заподіяних його автомобілю внаслідок
ДТП, а відтак вказана сума підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає зокрема у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується зокрема грішми.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати,
чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних
чи фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій
сумі чи в якій матеріальній формі
позивач оцінює заподіяну йому шкоду та
з чого він при цьому виходить, а
також інші обставини, що мають
значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Позивачем зазначено, що він зазнав
душевних страждань, викликаних
позбавленням його автомобілю,
порушенням звичного графіку життя, не
можливістю реалізувати особисті та
ділові плани на протязі значного
проміжку часу.

Суд вважає за необхідне частково
задовольнити позовні вимог у частині
стягнення моральної шкоди.

Разом з тим позивач просить стягнути з
відповідача витрати щодо надання
правової допомоги та сплачений судовий
збір.

Так, відповідно до п. 2 . 3 ст. 79 ЦПК
України витрати на правову допомогу
відносяться до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. До судових витрат
згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться
судовий збір та витрати, пов'язані з
розглядом справи, зокрема, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення;
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи.

Судом встановлено, що при подачі
позову, позивач сплатив судовий збір у
розмірі 404, 71 грн, що підтверджується
Квитанцією 6233-43-1 від 25.06.2014 року. Також
позивач сплатив 800 гривень за надання
оплатної юридичної консультації
відповідно до квитанції № 230614/1,
затверджену адвокатом ОСОБА_4

В межах ст. 79, 88 ЦПК України вказані
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі вищевикладеного, даючи
оцінку зібраним доказам, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню частково, тому що доведені
в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212
-214 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитку, спричиненого
дорожньо-транспортною пригодою -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду, спричинену ДТП в
розмірі 13 961 (тринадцять тисяч
дев'ятсот шістдесят одна) гривня 86
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду, спричинену ДТП в
розмірі 500 (п'ятсот) нривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
вартість правової допомоги в розмірі 800
(вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 404 (чотириста
чотири) гривні 71 копійку.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
О.Д. Коблова