Справа № 513/1306/14-ц
Провадження № 2/513/522/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Бучацької А.І., при секретарі Златіній
О.І., за участю: позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
смт.Сарата цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С
Т А Н О В И В:

у вересні 2014 року позивачка звернулась
до відповідача з позовом, в якому
просить розірвати шлюб, укладений між
ними. В шлюбі мають малолітню дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що
спільне життя в них не склалося, не
теперішній час вони проживають окремо.
Після розірвання шлюбу просила
залишити їй дошлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Позивачка у суді позов підтримала,
просила його задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи, до суду не з'явився, надав заяву,
в якій просив розглянути справу за його
відсутності, позов визнав, проти
розірвання шлюбу не заперечував.

Заслухавши позивачку, дослідивши
письмові докази, суд приходить до
висновку про задоволення позову з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка.

Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України
передбачають, що шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду відповідно до статті 110 цього
Кодексу. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Ч.1 ст.112 СК України встановлює, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 14 січня 2012 року, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с.5). Від шлюбу мають одну малолітню
дитину: ОСОБА_3, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6). Сторони проживають
окремо, примирення не досягли.

Тому суд приходить до висновку, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам кожного з них, що мають
істотне значення, і вважає необхідним
розірвати шлюб, укладений між
сторонами.

Відповідно до ст.113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Ураховуючи бажання
позивачки, суд вважає необхідним
залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.3-8, 10-11, ч. 1, 2 ст.ст.209,
212-215 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112, 113
Сімейного кодексу України, суд

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Шлюб,
зареєстрований 14 січня 2012 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Дрогобичу
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Львівської області,
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині
залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Саратський районний суд Одеської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів після
проголошення рішення, а відповідачем -
у той же строк з дня отримання копії
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А. І. Бучацька