Справа № 489/9306/13-ц
Номер провадження 2/489/135/14
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представників відповідача ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
у користуванні та розпорядженні
майном, зобов"язання надати комплект
ключів від квартири та стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

встановив

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 в якому
просила зобов'язати відповідача не
чинити перешкод у користуванні
належною її на праві приватної
власності ? часткою квартири АДРЕСА_1
або компенсувати їй відповідну
вартість майна, зобов'язати
відповідача надати їй комплект ключів
для здійснення свого права володіння
та користування майном та стягнути з
відповідача на її користь майнову та
моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що їй на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
14.08.2013 посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, належить ?
частки квартири АДРЕСА_1. Власником ?
часток вказаної квартири є відповідач,
який з 01.09.2013 і до тепер перешкоджає їй у
здійсненні її права на користування
спільною частковою власністю, а саме не
дає їй доступу до її частки в квартирі.

В грудні 2013 року позивач надала заяву
про уточнення позовних вимог та
просила суд зобов'язати відповідача не
чинити перешкод у користуванні
належною її на праві приватної
власності ? часткою квартири АДРЕСА_1,
зобов'язати відповідача надати їй
комплект ключів для здійснення свого
права володіння та користування майном
та стягнути з відповідача на її користь
майнову та моральну шкоду в розмірі 2 000
грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала з підстав викладених
у позовній заяві. Просила позов
задовольнити.

Представники відповідача проти
задоволення позову заперечували,
вказали, що квартира є однокімнатною,
тому проживання в ній позивача і
відповідача не можливе.

Вислухавши думку сторін, покази свідка
ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 14.08.2013
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, ? частки квартири
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а. с. 6, 8).

Власником ? часток зазначеної квартири,
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 27.06.2013,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, є ОСОБА_4 (а. с. 36).

Позивач зазначає, що відповідач з 01.09.2013
і до тепер перешкоджає їй у здійсненні
її права на користування спільною
частковою власністю, а саме не дає їй
доступу до її частки в квартири.

Як вбачається з доданих до матеріалів
справи копій постанови про закриття
кримінального провадження від 10.10.2013 (а.
с. 23) та висновку УІМ Ленінського РВ ММУ
УМВС України в Миколаївській області
л-та міліції Акимова В. А. Від 08.09.2013 (а. с.
24) ОСОБА_1 Зверталася до Ленінського РВ
ММУ в Миколаївській області із заявами
про те, що ОСОБА_4 не впускає її до
спірної квартири.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спірним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Незважаючи на наявність
зареєстрованого права власності на 1/4
частину у спірній квартирі, а також
норми ст. 317 ЦК України, відповідно до
якої власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном, відповідач
перешкоджає позивачу в користуванні
квартирою.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України
встановлює, що правовий режим
власності визначається виключно
законами України. Стаття 321 ЦК України
встановлює непорушність права
власності. Зокрема, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

У випадку порушення його права, не
пов'язаного з позбавленням права
власності, власник має право вимагати
усунення перешкод у користуванні.

Суд не може прийняти до уваги
заперечення представників відповідача
щодо неможливості проживання сторін в
одній квартирі, оскільки співвласники
повинні реалізувати право спільної
часткової власності за погодженням між
собою та позивач не ставить питання про
вселення, а намагається отримати
доступ до приміщення.

Судом роз"яснено представникам
відповідача їх право на звернення до
суду з позовом про припинення права на
частку з виплатою компенсації.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги про усунення перешкод
шляхом надання доступу та зобов"язання
відповідача надати комплект ключів від
квартири є обгрунтованими та
підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення
матеріальної шкоди не підлягають
задоволенню у звязку з їх
необгрунтованістю належними і
допустимими доказами заподіяння такої
шкоди.

Суд приходить до висновку про те, що
неправомірними діями відповідача щодо
створення перешкод у користуванні
власністю позивачу заподіяно
моральної шкоди.

Виходячи з засад розумності і
справедливості суд вважає за необхідне
стягнути на користь позивача
компенсацію моральної шкоди 200 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору в сумі 114,7 грн.,
що були понесені позивачем у справі і
документально підтверджені.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні майном, зобов"язання
надати комплект ключів від квартири та
стягнення матеріальної та моральної
шкоди задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 надати
ОСОБА_1 доступ до квартири АДРЕСА_1 та не
чинити перешкод у володінні і
користуванні.

Зобов"язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 надати
ОСОБА_1 комплект ключів для доступу до
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.
номер НОМЕР_1, зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 в
рахунок компенсації моральної шкоди 200
(двісті) грн.

В задоволенні вимог про стягнення
матеріальної шкоди та інших вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 114,7
грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В.
В. Кокорєв