АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/3158/2014
Головуючий у І інстанції
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Святошинського районного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Дніпровського
районного суду м. Києва, ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями суду,-

В С Т А Н О В И
Л А :

Ухвалою Святошинського
районного суду м. Києва від 17 грудня
2013 року у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Дніпровського районного суду м. Києва,
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями суду - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

В судове засідання позивач не
з»явився, просить розглянути
апеляційну скаргу у його відсутність,
про час і місце розгляду справи
повідомлений належно, тому в порядку ч.
2 ст. 305 ЦПК України, йогонеявка не
перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду та
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, дійшла наступного
висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або спорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Законом
може бути передбачено розгляд інших
справ за правилами цивільного
судочинства. Суди розглядають справи,
визначені у частині першій цієї статті,
в порядку позовного, наказного та
окремого провадження.

Звертаючись з позовними вимогами до
Дніпровського районного суду міста
Києва, ОСОБА_2, позивач просить суд
стягнути за рахунок державного бюджету
на його користь у рахунок
відшкодування моральної шкоди 1 500
000,00 гривень. Позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що в результаті
неналежного розгляду справи, він
відчуває душевні страждання.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків зокрема є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі (ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК
України).

Відповідно до статті 15 ЦПК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди, відшкодування
моральної (немайнової) шкоди п.п. 8, 9 ч. 2
ст. 16 ЦК України».

Право фізичних та юридичних осіб,
зокрема, на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, завданої внаслідок
порушення їхніх прав, свобод та
законних інтересів, має
конституційно-правову природу і
передбачено в статтях 32, 56, 62, 152
Конституції України.

Згідно ст. 56 Конституції України, кожен
має право на відшкодування за рахунок
держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

В своєму рішенні від 23.05.2001 року за №
6-рп/2001 Конституційний Суд України
зокрема зазначив, що виключно законами
України визначаються судоустрій і
судочинство. Порядок здійснення
правосуддя регламентується
відповідним процесуальним
законодавством України. Процесуальні
акти і дії суддів, які стосуються
вирішення питань підвідомчості судам
спорів, порушення і відкриття справ,
підготовки їх до розгляду, судовий
розгляд справ у першій інстанції, в
касаційному і наглядовому порядку та
прийняття по них судових рішень
належать до сфери правосуддя і можуть
бути оскаржені лише в судовому порядку
відповідно до процесуального
законодавства України.

Отже, суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Процесуальні акти і дії суддів, які
стосуються вирішення питань
підвідомчості судам спорів, порушення
і відкриття справ, підготовки їх до
розгляду, судовий розгляд справ та
прийняття по них судових рішень
належать до сфери правосуддя і можуть
бути оскаржені лише в судовому порядку
відповідно до процесуального
законодавства України. Позасудовий
порядок оскарження актів і дій суддів,
які стосуються здійснення правосуддя,
неможливий.

Однією із основних конституційних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Виходячи з цього, рішення судів і
відповідно до них дії або
бездіяльність суддів з питань
здійснення правосуддя можуть бути
оскаржені у встановленому законом
порядку, а не шляхом звернення до суду з
відповідним позовом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
передбачено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо
заява не підлягає розгляду в судах у
порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що заява не підлягає розгляду в судах у
порядку цивільного судочинства,
оскільки предметом заявлених позовних
вимог є оскарження процесуального
рішення ухваленого суддею у цивільній
справі.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
впливають на правильність
постановленої ухвали суду.

Оскільки ухвала суду постановлена
з дотриманням норм процесуального
права, висновки суду обґрунтовані,
відповідають обставинам справи,
колегія суддів не вбачає підстав для
її скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Ухвалу Оболонського районного
суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: