провадження 2/331/216/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 р. Жовтневий районний суд
м. Запоріжжя у складі

головуючого судді
Смолки І.О.,

при секретарі
Жовнерчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа: ОСОБА_3, про виселення,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до
суду з позовом, в якому зазначило, що
12.02.2008 р. уклало кредитний договір з
ОСОБА_3. Банк надав ОСОБА_3 кредитні
кошти у розмірі 54 300 доларів США, а
ОСОБА_3 зобов»язався повернути кредит
та сплатити відсотки за користування
ним до 12.02.2028 р. в порядку, встановленому
кредитним договором.

В забезпечення виконання
зобов»язань за кредитним договором
позивач і ОСОБА_3 12.02.2008 р. уклали
договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_3
надав в іпотеку нерухоме майно:
квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на
праві власності, згідно договору
купівлі-продажу.

Свої зобов»язання за кредитним
договором ОСОБА_3 не виконав і банк
звернувся до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу зазначеного предмета
іпотеки.

В спірній квартирі зареєстровані і
проживають відповідачі по справі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Позивач просить суд виселити
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала.

Відповідачі погодились з тим, що є
борг по кредиту. У письмових
запереченнях зазначають, що суд
повинен вказати нову квартиру, куди їх
слід переселити. Просять банк не
виселяти їх, надати можливість хоча і
не значною сумою, але ж погашати борг по
кредиту.

Третя особа ОСОБА_3 у судове
засідання не з»явився, хоча належним
чином був сповіщений про судове
засідання, про що свідчить поштове
повідомлення. Причину неявки суду не
повідомив, з заявою, яка б перешкоджала
розгляду справи до суду не звернувся,
ніяких письмових пояснень з приводу
позовних вимог суду не надав. Сторони
не заперечують розглядати справу у
відсутності третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що 12.02.2008 р. ПАТ
КБ «Приватбанк» уклало кредитний
договір з ОСОБА_3. Банк надав ОСОБА_3
кредитні кошти у розмірі 54 300 доларів
США, а ОСОБА_3 зобов»язався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування ним до 12.02.2028 р. в порядку,
встановленому кредитним договором.

В забезпечення виконання
зобов»язань за кредитним договором
позивач і ОСОБА_3 12.02.2008 р. уклали
договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_3
надав в іпотеку нерухоме майно:
квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на
праві власності, згідно договору
купівлі-продажу.

Свої зобов»язання за кредитним
договором ОСОБА_3 не виконав і банк
звернувся до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу зазначеного предмета
іпотеки. Заочним рішенням Жовтневого
райсуду м. Запоріжжя від 12.03.2010 р.
звернено стягнення на спірну квартиру
і виселено ОСОБА_3 зі спірної квартири.

В спірній квартирі зареєстровані і
проживають відповідачі по справі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Згідно ст..109 Житлового кодексу
Української РСР і ст..40 Закону України
«Про іпотеку», звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають в ньому, за винятками
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають в
ньому, зобов»язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

В частині 1 і 3 ст.40 Закону України
«Про іпотеку» зазначено, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Особи, які проживають у
зазначених приміщеннях на умовах
договору найму (оренди), не підлягають
виселенню, якщо договір найму (оренди)
був укладений до моменту укладання
іпотечного договору і про наявність
такого договору було доведено до
відома іпотекодержателя, або такий
договір був зареєстрований у
встановленому законом порядку; договір
найму( оренди) був укладений після
укладання іпотечного договору за
згодою іпотекодержателя. Договір
іпотеки укладено 12.02.2008 р. ОСОБА_1 була
зареєстрована у спірній квартирі у 2009
році, ОСОБА_2 - у 2010 р., тобто - після
укладання іпотечного договору і без
згоди іпотекодержателя.

22.04.201 р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були
письмово повідомлені позивачем про
необхідність добровільного звільнення
спірної квартири.

Позов доказано копією кредитного
договору, договору іпотеки, довідкою
про склад сім»ї ОСОБА_1, заочним
рішенням Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя від 12.03.2010 р., письмовим
повідомленням відповідачів про
виселення, відповіддю
адресно-довідкового сектору про
реєстрацію відповідачів.

Таким чином, позов обґрунтований,
доказаний, вимоги законні, тому
підлягають задоволенню.

На підставі ст..88 ЦПК України суд
стягує з відповідачів на користь
позивачів судовий збір.

Керуючись ст.ст.10,11,212-215 ЦПК України,
ст.40 Закону України «Про іпотеку», ст..109
Житлового кодексу Української РСР, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» судовий збір у сумі
344,10 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення, особами, які були
відсутні у судовому засіданні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Смолка І.О.