Справа № 106/182/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Євпаторійський
міський суд Автономної Республіки
Крим у складі:

головуючого
- судді Кротової Л.В.

при секретарі
- Абрамян Е.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Євпаторія АР Крим
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа комунальне
підприємство Мирний «Наш дім» про
усунення перешкод в користуванні
майном, вселення, визначення порядку
користування житловим приміщенням та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа КП «Наш дім» про
усунення перешкод в користуванні
майном, вселення, визначення порядку
користування житловим приміщенням та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги мотивує тим, що відповідно до
свідоцтва про право на спадок йому
належить 1/2 частки однокімнатної
квартири , що розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Власником іншої частини
квартири є відповідач. У спірній
квартирі ніхто не проживає і не
зареєстрований. Відповідач протягом
п'яти років самостійно користується
даною квартирою, в літній час,
перешкоджаючи йому в користуванні і не
надаючи ключі від вхідних дверей. Між
ним і відповідачем склалися
неприязнені відносини, а тому вирішити
питання про користування належним їм в
рівних частках житловим приміщенням
не представляється можливим. Він
неодноразово на адресу відповідача
надсилав листи і телеграми про надання
ключів від спірної квартири, але
відповіді не отримував. Вважає, що
відповідачем, який не впускає його в
квартиру, порушено його право
розпоряджатися належним йому майном.
Житлова площа зазначеної вище квартири
становить 16,5 кв. м., тобто на частку
кожного власника доводиться 8,25 кв. м. У
зв'язку з тим, що квартира однокімнатна,
вважає можливим встановити перебірку,
поділивши кімнату навпіл, зробити два
окремих виходи на балкон, які будуть
виходом на кухню. Крім того, він
неодноразово, як власник квартири
звертався до керівництва КП Мирний "Наш
дім" з проханнями про відкриття на своє
ім'я особового рахунку на квартиру, щоб
самостійно оплачувати витрати з
утримання своєї частини, але відповіді
так і не отримав. У зв'язку з чим,
просить усунути йому перешкоди в
користуванні житловим приміщенням
шляхом вселення в квартиру АДРЕСА_1,
зобов'язати відповідача надати ключі
від квартири, визначити порядок
користування квартирою, дозволивши
розділити житлову кімнату перебіркою,
місця загального користування
залишити у спільному користуванні
сторін, а також зобов'язати КП Мирний
"Наш дім" відкрити на його ім'я особовий
рахунок на квартиру.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримала,
надала суду пояснення, аналогічно
викладеному у позовній заяви, просила
суд позов задовольнити. Пояснила, що
вона являється матір'ю позивача та
проживає з сином , який одружився, у м.
Феодосія, іншого житла не мають, а тому
випробовують незручності від
сумісного проживання. В зв'язку з чим,
вона має намір переїхати на постійне
місце проживання у спірну квартиру.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала.
Суду пояснила, що відповідач не
перешкоджає позивачу у вселенні в
квартиру, замки ніколи не міняв , а тому
не розуміє чому їх не має у позивача.
Крім того, перешкод у користуванні
житловим приміщенням ОСОБА_2 ніколи не
чинив, позивач добровільно обрав своє
місце перебування та своєї родини у м.
Феодосії, а тому спірним житловим
приміщенням не користувався протягом 6
років. З 2007 року, після вступу у спадок
на 1/2 частку квартири, на сьогоднішній
день позивач не оплачував комунальні
послуги, не брав участь у благоустрої
квартири, не проводив поточний ремонт
житлових приміщень. Відповідач
протягом 6 років самостійно за свої
кошти оплачував комунальні послуги,
робив необхідний косметичний ремонт в
квартирі. Крім того, обов'язковою
умовою розділу квартири є наявність
ізольованих кімнат . Згідно з вимогами
п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки.
Основні положення» площа житлової
кімнати в однокімнатній квартирі
повинна бути не менше 15,0 кв. м., кухні-не
менше 7,0 кв. м., санвузла-не менше 3,8 кв.
м., передпокою - не менше 2 , 2 кв. м.,
коридор - не менше 2,0 кв. м.. Розділ
квартири слід проводити пропорційно
часткам. У зв'язку з чим, враховуючи
будівельні норми і правила, планування
і поверховість будинку, розподіл
спірної квартири не представляється
можливим. Крім того, зазначила, що на
даний час у Євпаторійському міському
суді знаходиться на розгляді справа
між тими самими сторонами про
припинення права на частку у спільному
майні , так з усних заяв вбачається, що
ОСОБА_1 не заперечує проти припинення
його права власності на 1/2 частку
спірної квартири. Таким чином, у разі
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у
ОСОБА_1 припиниться право власності на
зазначену частку в квартирі і тим самим
припиниться право вимоги визначення
порядку користування квартирою, тому
даний позов вважає передчасним. На
підставі чого просила в заявлених
позовних вимогах відмовити. Стосовно
вимог позивача про зобов'язання КП
Мирний "Наш дім" відкрити на його ім'я
особовий рахунок на квартиру не
заперечувала, просила прийняти рішення
на розсуд суду.

Представник третьої особи від
комунального підприємства Мирний «Наш
дім» у судове засідання не з'явилася,
про день, час та місце слухання справи
сповіщена належним чином, 08.02.2014 року
від них надійшла заява про розгляд
справи за їх відсутністю. Просили
прийняти рішення з урахуванням
пояснень , що надані їх представником у
судовому засіданні 03.02.2014р., відмовити у
задоволені заявлених вимог у повному
обсязі, оскільки вважають, що спірна
однокімнатна квартира не може бути
розділена в натурі, як пропонує
позивач. Крім того ОСОБА_1 до них не
звертався з питанням пов'язаним з
розділом особового рахунку по спірній
квартирі, а тому вважають дані вимоги
необґрунтованими. За таких обставин
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутністю представника
третьої особи КП Мирний «Наш дім».

Вислухавши доводи сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягаючими частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що
позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину належить 1/2
частки однокімнатної квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3).
Власником іншої частини квартири є
відповідач.

Вказана квартира відповідно до
технічного паспорту від 20.12.2013р.
складається з одної кімнати житловою
площею 16,5 кв. м. , кухні площею 6,9 кв. м ,
санвузол - 2,6 кв. м. , прихожа площею 3,7 кв.
м., квартира обладнана балконом -7,1 кв. м
(самовільний) , загальна площа квартири
30,3 кв. м. , 37,4 кв. м. - самовільно
збільшена (а.с.39-40).

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 358 ЦК України
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Але з матеріалів справи та з пояснень
сторін у судовому засіданні ,
вбачається, що власники спірної
квартири не можуть домовитися про
порядок володіння та користування
сумісним майном, а тому дане питання
вирішують у судовому порядку.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, які, зокрема, означають
можливість належним чином
використовувати річ для своїх потреб
за її призначенням.

Згідно з ч. 1 ст. 383 цього Кодексу власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його прав,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Засади та
способи захисту права власності
передбачені положеннями глави 29 ЦК
України.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та
статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17 липня 1997 року відповідно
до Закону України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплений принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
ОСОБА_1 посилається на відсутність
ключів від вхідних дверей від
зазначеної вище квартири,1/2 частка якої
належить йому на праві власності, та
наявність перешкод з боку відповідача
у користуванні належною йому часткою
квартири.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно
внаслідок перешкод, що чиняться з боку
відповідача, позбавлений можливості
використовувати належну йому
власність, зокрема проживати у
квартирі, власних ключів позивач не
має, оскільки відповідач відмовляється
передати йому ключі.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК
України власник має право звернутися
до суду з вимогою про захист порушеного
права будь-яким способом, що є
адекватним змісту порушеного права,
який ураховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
право.

З урахуванням того, що позивач, як
власник житла, позбавлений можливості
безперешкодно користуватися своєю
власністю, оскільки у зв'язку з
відсутністю у нього ключів він не може
потрапити до квартири, та відмови
відповідача добровільно надати
позивачу ключі від вхідних дверей, суд
приходить до висновку про існування
підстав для задоволення позову в цієї
частині.

В силу вимог ст. 60 ЦПК України, сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Таким чином, аналізуючи вище викладене,
дослідивши обставини справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог в заявлених позивачем
межах та про існування правових
підстав для їх задоволення в частині
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом вселення в квартиру
за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання
відповідача ОСОБА_2 надати ключі від
квартири.

Доводи представника відповідача, що
замки в квартирі не змінювалися, у
позивача повинні бути зразки ключів
від вхідних дверей, що перешкод у
користуванні житловим приміщенням
відповідач не чинив є такими, що не
підтверджені а ні якими доказами. Крім
того, посилання представника
відповідача , що позивач не оплачував
комунальні послуги впродовж 6 років та
не робив ремонт у квартирі , про що
свідчать надані до матеріалів справи
фотокартки квартири та копії
розрахункових книжок (а.с.61-84), суд
вважає такими ,що не впливають на
вирішення позову про вселення.

Суд перевірив також доводи
представника відповідача про те, що на
даний час у Євпаторійському міському
суді знаходиться на розгляді справа
між тими самими сторонами про
припинення права на частку у спільному
майні, що робить недоцільним виносити
рішення по даному позову, та вважає
такі доводи необґрунтованими, оскільки
ці два позову з різними предметами
спору розглядаються самостійно.

Вимоги позивача про визначення порядку
користування квартирою, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1 шляхом поділу
житлової кімнати перегородкою, залишив
місця загального користування у
спільному користуванні сторін,
задоволенню не підлягають виходячи з
наступного.

Згідно з вимогами ст.ст. 47,50 ЖК України
жиле приміщення має бути упорядкованим
і відповідати встановленим санітарним
і технічним вимогам,, при яких
допускається розміщення людини без
шкоди для його здоров'я (тобто норми на 1
людину -13,65 кв. м.).

Відповідно до ст. 3 Закону "Про
приватизацію державного житлового
фонду" санітарна норма дорівнює 21 кв. м
загальної площі на людину і додатково 10
кв. м. на сім'ю.

Згідно з вимогами п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення»
площа житлової кімнати в однокімнатній
квартирі повинна бути не менше 15,0 кв. м.,
кухні-не менше 7,0 кв. м., санвузла-не
менше 3,8 кв. м., передпокою - не менше 2 , 2
кв. м., коридор - не менше 2,0 кв. м. Також
необхідно кожну квартиру обладнати
незалежними системами опалення та
електроосвітлення, санвузлами. Розділ
квартири слід проводити пропорційно
часткам.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ №20 «
Про судову практику у справами за
позовами про захист права приватної
власності», роз'яснено, що квартира, яка
є спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири.

На підставі викладеного, враховуючи
будівельні норми і правила, планування
і поверховість будинку, розташування
кімнат квартири АДРЕСА_1 розділити в
натурі приміщення даної квартири по 1/2
частки, не представляється можливим.
Суд вважає, що розподіл спірної
квартири в запропонованому позивачем
варіанті не можливий, а вимоги про те,
що квартира однокімнатна і можливо
встановити перегородку, поділивши
кімнату навпіл, зробити два окремих
виходи на балкон с виходом на кухню,
який як вбачається з матеріалів справи
є самовільною будовою, є такими , що
суперечать закону. Документально
підтверджених доказів того, що
розподіл можливий позивачем суду не
надано, а тому дані вимоги суд вважає
необґрунтованими.

Так само не підлягають задоволенню
вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання КП
Мирний «Наш дім» відкрити на його ім'я
особового рахунку, так як по перше
вимоги до третіх не пред'являються.
Крім того, з пояснень представника КП
Мирний «Наш дім» вбачається, що в
журналі про реєстрацію вхідної
кореспонденції не зареєстровано
жодного звернення позивача з питанням,
пов'язаним з розділом особового
рахунку квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач в обґрунтування заявлених
вимог не надав суду належних доказів
відмови йому в відкритті особистого
рахунку, а тому подача в суд позову є
передчасною.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним
судові витрати пропорційно
задоволених вимог у розмірі 121 грн.80
коп.

На підставі ст. ст. 16, 316, 319, 321, 328, 355, 358,
383, 386, 391 Цивільного кодексу України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 209, 212, 214 - 215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
комунальне підприємство Мирний «Наш
дім» про усунення перешкод в
користуванні майном, вселення,
визначення порядку користування
житловим приміщенням та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні квартирою, вселити його у
квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2
надати ОСОБА_1 ключі від вхідної двері
зазначеної квартири.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1, шляхом поділу
житлової кімнати перегородкою, залишив
місця загального користування у
спільному користуванні сторін та про
зобов'язання КП Мирний «Наш дім»
відкрити на його ім'я особового рахунку
- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати пропорційно
задоволених вимог в сумі 121,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Під час судового засідання, яке
відбулося 19.02.2014 р., була оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення. Відповідно до ст.209 ЦПК України
рішення складено 24.02.2014р.

Суддя

Кротова Л.В.