Справа № 154/1769/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Лященко О.В. Провадження №
22-ц/773/1634/14 Категорія: 48 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Завидовської-Марчук О.Г.,
Свистун О.В.,

при секретарі Захаровій Н.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
надання дозволу на виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди батька
за апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 18 вересня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 18
вересня 2014 року позов задоволено
частково.

Постановлено надати дозвіл на
тимчасовий виїзд неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Республіку
Польща, у період з 1 липня 2014 року по 31
жовтня 2014 року, у супроводі його матері,
ОСОБА_2 без згоди батька, ОСОБА_3, для
відвідування знайомих.

Надати ОСОБА_2 дозвіл на оформлення
проїзного документу та виготовлення
шенгенської візи на тимчасовий виїзд
за кордон неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2
понесені нею витрати по сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій зазначає, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, а рішення
винесене з порушенням норм
матеріального права. Просить скасувати
рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 18
вересня 2014 року та постановити нове
рішення про відмову в позові.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заперечив апеляційну
скаргу.

Позивач та відповідач в судове
засідання не з'явилися, хоча належним
чином були повідомлені про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи.

Представник органу опіки та піклування
виконавчого комітету
Володимир-Волинської міської ради в
судове засідання не з'явилася,
направила в суд письмове клопотання
про розгляд справи у її відсутності в
зв'язку з неможливістю прибути у судове
засідання.

Заслухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що
метою виїзду дитини за кордон є
відвідування знайомих, розширення
кругозору, а будь-яких обставин, які
могли б свідчити, що виїзд малолітньої
дитини за кордон буде здійснено
всупереч її інтересам не встановлено.

Висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим в судовому
засіданні обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі, який було розірвано
заочним рішенням
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 31 липня 2014 року
(а.с. 31). Від шлюбу сторони мають
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 8).

Також судом встановлено, що відповідач
в добровільному порядку відмовляється
надавати згоду на тимчасовий виїзд
малолітнього сина ОСОБА_4 до
Республіки Польща для відвідування
знайомих зі сторони позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» передбачено, що
батько і мати мають рівні права та
обов'язки щодо своїх дітей. Предметом
основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).
За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Пунктом 18 Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 231 від 31
березня 1995 року «Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»
передбачено, що оформлення
паспорта/проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, - того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально.
За наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду.

Згідно п.п. 1, 2 п. 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 57 від
27 січня 1995 року «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України», виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
у супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску; без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків:
рішення суду про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що виїзд малолітнього ОСОБА_4 з
позивачем до Республіки Польща для
відвідування знайомих не зашкодить
його інтересам.

Безпідставними є посилання
відповідача в апеляційній скарзі на ту
обставину, що позивач має намір виїхати
на постійне місце проживання до
Республіки Польща з сином, оскільки в
матеріалах справи наявні копії
запрошень з Республіки Польща, з яких
вбачається, що термін їхньої дії з
1 липня 2014 року по 31 жовтня 2014 року.

Таким чином, наведені відповідачем
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі доводи не
знайшли свого підтвердження під час
перегляду в апеляційному порядку
оскаржуваного рішення суду і висновків
суду вони не спростовують.

Будь-яких інших доводів незаконності
чи необґрунтованості рішення суду
першої інстанції відповідач не
наводить.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 18
вересня 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді