Номер провадження: 22-ц/785/7865/14
Головуючий у першій інстанції Целух А.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Бабія А.П., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за
поданням Другого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про тимчасово обмеження у праві виїзду
за межі України боржника за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
від 27 січня 2014 року, -

встановила:

Другий Малиновський відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції звернувся з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника -
ОСОБА_2

Обґрунтовуючи подання державний
виконавець посилався на те, що на
примусовому виконанні у Другому
Малиновському відділі державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції перебуває зведене
виконавче провадження В- 15/408/37264297/2013 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-7975/10/1570, який видав Одеський
окружний адміністративний суд 14.02.2013
про стягнення фінансових санкцій на
користь РУ ДКВСАТ ДПА України в
Одеській області у розмірі 1700,00 грн.,
вимога про сплату боргу № Ф- 82-13/11, яку
видав УПФУ у Малиновському районі м.
Одеси 22.05.2013 про стягнення грошової
суми на користь УПФУ у Малиновському
районі м. Одеси у розмірі 1194,03 грн.
вимога про сплату боргу № Ф-775, яку
видав УГІФУ у Малиновському районі м.
Одеси 21.02.2013 про стягнення грошової
суми на користь УПФУ у Малиновському
районі м. Одеси у розмірі 4572,42 грн, з
боржника ФОП ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
РНОКПП НОМЕР_1, м. Одеса, АДРЕСА_1, на
загальну суму 7466,45 грн.

27.03.2013 року державним виконавцем
Другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, на
підставі ст. ст. 17 - 20, 25 Закону, винесено
постанову В-15/408/37264297 про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
грошової суми з ОСОБА_2 на користь РУ
ДКВСАТ ДПА України в Одеській області у
розмірі 1700,00 грн.

03.07.2013 року державним виконавцем
Другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, на
підставі ст. ст. 17 - 20, 25 Закону, винесено
постанову В-15/656/38742473 про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
грошової суми з ОСОБА_2 на користь УПФУ
у Малиновському районі м. Одеси у
розмірі 4572,42 грн.

30.10.2013 року державним виконавцем
Другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, на
підставі ст. ст. 17 - 20, 25 Закону України
«Про виконавче провадження» -
(далі-Закон) винесено постанову
В-15/1003/40491660 про відкриття виконавчого
провадження про стягнення грошової
суми з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ у
Малиновському районі м. Одеси у розмірі
1194,03 грн.

У зв'язку із невиконанням вимог
виконавчого документу у добровільний
строк, керуючись ст.. 33 Закону,
виконавчі провадження В-15/408/37264297,
В-15/656/38742473, В-15/1003/40491660 постановою було
об'єднано у зведене виконавче
провадженняВ-15/408/38851286/2013.

ОСОБА_2 повідомлена про відкриття
виконавчого провадження.

Згідно матеріалів виконавчого
провадження, за боржником
зареєстрована 1/3 частина домоволодіння
по вул. Тракторній 12 у м. Одеса.

Звернути стягнення на зазначене
нерухоме майно неможливо, так як згідно
ст. 52 Закону у разі якщо сума, що
підлягає стягненню за виконавчим
провадженням, не перевищує десяти
розмірів мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється.
У такому разі державний виконавець
зобов'язаний вжити всіх заходів для
виконання рішення за рахунок іншого
майна боржника.

Іншого майна боржника державним
виконавцем не виявлено.

У зв'язку з тим, що боржник ухиляється
від сплати заборгованості, що на думку
державного виконавця унеможливлює
виконання рішення суду, призводить до
порушення прав та законних інтересів
стягувача, у зв'язку з чим державний
виконавець просить суд тимчасово
обмежити громадянина України боржника
- ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, м.
Одеса, АДРЕСА_1) у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу - до виконання нею обов'язків,
які покладені на неї рішенням суду.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 27 січня 2014 року подання
державного виконавця задоволено.

Не погодившись з зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали суду в зв'язку з
тим, що вона постановлена з порушенням
норм процесуального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
подання державного виконавця.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню наступних підстав.

Задовольняючи подання державного
виконавця, суд першої інстанції
погодився з підставами якими державний
виконавець обґрунтовував необхідність
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2

Колегія погоджується з зазначеними
висновками суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі, що
державним виконавцем не надано доказів
ухилення ОСОБА_2 від виконання судових
рішень є помилковими. Державним
виконавцем надані відповідні докази
ухилення ОСОБА_2 від виконання судових
рішень, а також докази вжиття
відповідних заходів для виявлення
майна боржника на яке можливо звернути
стягнення. При цьому колегія приймає до
уваги те, що ОСОБА_2 не надано будь яких
доказів того, що вона здійснювала дії
направлені на виконання судових
рішень. ОСОБА_2 не надано належних
доказів того, що вона за майновим
станом не може виконати судові рішення.

Посилання в апеляційній скарзі, що
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за
кордон порушує її права передбачені ст.
33 Конституції України, що є безумовною
підставою для скасування ухвали суду, є
помилковим.

Згідно з п.4 ст.2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року,
право вільно пересуватися може у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Законодавством України
встановлено випадки, у яких
застосовуються такі обмеження,
визначено порядок та умови їх
застосування, зокрема, ст.6 Закону
України „Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України",
п.18 ч.3 ст.11 ЗУ „Про виконавче
провадження", ч.1 ст.377-1 ЦПК України.

Так, відповідно до п.18 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження» -державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, звертися
до суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Частина 1 ст.377-1 ЦПК України
передбачає, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21.01.1994 року за №3857-ХІІ
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

На підставі наведеного колегія
вважає, що суд першої інстанції
постановляючи ухвалу від 27 січня 2014
року порушень норм матеріального та
процесуального права не допустив, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313-315
ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 27 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
О.А. Ступаков

А. П. Бабій

В. А. Станкевич