У х в а л а

іменем україни

03 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І., суддів:
Наумчука М.І., Остапчука
Д.О.,-розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа -
Гайсиньска міська рада, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання незавершеного
будівництва спільною сумісною
власністю та визнання права власності
на Ѕ частку незавершеного будівництва,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Гайсинського районного суду
Вінницької області від 10 лютого 2014 року
та рішення апеляційного суду
Вінницької області від 22 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, в
якому, з урахуванням уточнень, просила
суд: встановити факт проживання однією
сім'єю з ОСОБА_7 в період з листопада 1981
року до 10 листопада 1994 року; визнати
об'єкт незакінченого будівництвом
житлового будинку, що складається із
наступних конструктивних елементів, на
які використано будівельні матеріали:
житловий будинок: 1-й поверх: 1-1 веранда,
1-2 передпокій, 1-3 туалет, 1-4 ванна, 1-5
кухня, 1-6 вітальня, 1-7 лоджія, 1-8 сходова
клітина; 2-й поверх: 1-9 хол, 1-10 лоджія, 1-11
спальні, 1-12 лоджія, 1-13 спальня, 1-14
спальні, 1-15 лоджія, підвал: 1-1 гараж, 1-2
коридор, 1-3 сходова клітина, 1-4 гараж, 1-5
підвал, 1-6 підвал із зазначенням площ та
сараю, навісу, вбиральні, покриття із
плитки, огорожі, воріт та хвіртки, які
розташовані по АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_4;
визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частку незакінченого будівництвом
житлового будинку.

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_4
посилалася на те, що з листопада 1981 року
фактично перебувала у цивільному шлюбі
з ОСОБА_7 та проживала разом з ним в її
квартирі по АДРЕСА_2. У 1992 році позивач з
ОСОБА_7 на виділеній під забудову,
відповідно до рішення виконавчого
комітету Гайсинської міської ради від
18 березня 1992 року № 72, земельній
ділянці 0,1000 га розпочали будівництво
житлового будинку по АДРЕСА_1. 10
листопада 1994 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7
зареєстрували шлюб і з 1995 року почали
проживати у недобудованому будинку за
вказаною адресою, в подальшому вони
власною працею та коштами побудували
житловий будинок, відступивши від
типового проекту, але не здійснили його
технічної інвентаризації та державної
реєстрації.

Під час спільного проживання із
позивачем ОСОБА_7 звернувся до
Гайсинської міської ради із заявою про
введення в експлуатацію побудованого
будинку і господарських споруд.
Рішенням Гайсинської міської ради від
20 травня 2009 року № 112 ОСОБА_7 надано
дозвіл на оформлення технічної
документації на збільшені розміри
господарських приміщень, влаштований
навіс та виконане перепланування
приміщень житлового будинку,
зобов'язано оформити та отримати
необхідну документацію на будівництво
до 18 вересня 2009 року, однак він її не
виготовив.

Рішенням Гайсинської районного суду
Вінницької області від 14 травня 2009 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розірвано.

Рішенням Гайсинської міської ради від
26 лютого 2010 року ОСОБА_7 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Спадкоємцями
за законом після смерті померлого
ОСОБА_7 є його діти від попередніх
шлюбів - син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_5, які
не бажають оформити вказаний будинок у
встановленому законом порядку.

Таким чином, позивач вважала, що вона
разом з ОСОБА_7 власною працею та
коштами фактично створили власність,
однак за життя ОСОБА_7 належним чином її
не оформив, тому просила позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Гайсинського районного суду
Вінницької області від 10 лютого 2014 року
позов задоволено. Встановлено
юридичний факт, що померлий
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у період з
листопада 1981 року до 10 листопада 1994
року проживали однією сім'єю.

Визнано об'єкт незакінченого
будівництвом житлового будинку, сараю,
навісу, вбиральні, покриття із плитки,
огорожі, воріт, хвіртки, розташованих
по АДРЕСА_1, спільною сумісною
власністю померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частку незакінченого будівництвом
житлового будинку на АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 22 квітня 2014 року рішення
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 10 лютого 2014 року
змінено, викладено другий абзац
резолютивної частини в наступній
редакції: «Встановити юридичний факт,
що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 в період з 18 квітня 1985 року до 10
листопада 1994 року проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу». В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.