Провадження № 2-о/645/12/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Фрунзенський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - Горпинич О.В.,

за участю секретаря судових засідань -
Погрібняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Харкові
цивільну справу за заявою ОСОБА_2,
зацікавлена особа: Управління
пенсійного фонду України у
Фрунзенському районі м. Харкова про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася до суду із
вищевказаною заявою, якою просила
встановити факт належності
підприємств, в яких вона працювала в
період з 01.11.1996 року по 02.07.2013 року до
переліку ч. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909. В
обґрунтування заяви посилалася на те,
що її загальний трудовий стаж складає 36
років, з яких 27 років - фармацевтичний
стаж. Позивачка зверталася до
Управління Пенсійного фонду України у
Фрунзенському районі м. Харкова та до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Харківській області із
заявою про призначення пенсії за
вислугу років, але в призначенні пенсії
їй було відмовлено на тій підставі, що
період її роботи на посаді фармацевта
на підприємствах «Светоч-фарм»,
«Еввіва», «Аквілон», «СКВ-Холдінг»,
«Добро Дій АВД» можуть бути зараховані
в спеціальний стаж при наданні
ліцензії на здійснення медичної
практики та при наявності умов
проходження підприємствами
акредитації. До 01.01.2000 року державна
акредитація підприємств не вимагалась,
а тому її період роботи в «Еввіва» з
01.01.2000 року по 29.09.2000 року повинен бути
зарахований в спеціальний стаж. Що
стосується роботи на інших
підприємствах, то заявниця зазначала,
що вона позбавлена можливості отримати
документи щодо акредитації
підприємства, крім того наявність
ліцензії підтверджує, що всі
підприємства мали державну
акредитацію. Для вирішення питанні про
призначення пенсії та для визначення
виду та розміру пенсії необхідно
встановлення факту, що має юридичне
значення.

На підставі викладеного заявниця
звернулася до суду із відповідною
заявою.

У судовому засіданні заявниця та її
представник підтримали заяву, просили
встановити факт належності
підприємств, в яких вона працювала в
період з 01.11.1996 року по 02.07.2013 року до
переліку ч. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Представник зацікавленої особи до
судового засідання не з'явився,
повідомлявся про час та місце розгляду
справи своєчасно та належним чином,
через канцелярію суду подали заяву про
розгляду справи у її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення заявниці та
її представника, свідка, вважає, що
заява задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту: 1) родинних відносин між
фізичними особами; 2) перебування
фізичної особи на утриманні; 3)
каліцтва, якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню; 4)
реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення; 5) проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу; 6)
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті; 7) народження особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту народження; 8) смерті особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту смерті; 9) смерті особи, яка
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Факти, що мають юридичний характер, - це
факти, з якими закон пов'язує
виникнення, зміну або припинення
правовідносин.

В ст. 256 ЦПК наведений невичерпний
перелік юридичних фактів, які можуть
бути встановлені в судовому порядку.

В порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян;

- чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право
(п. 1 Постанови).

Стаття 256 ЦПК України передбачає
встановлення фактів, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав лише
фізичних осіб, а не будь-яких суб'єктів.
Тому заяви про встановлення фактів, що
стосуються прав юридичних осіб, суду не
підвідомчі і можуть розглядатися в
порядку позовного провадження.

Згідно з Порядком підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N
637, у разі коли документи про трудовий
стаж не збереглися, його підтвердження
здійснюється районними (міськими)
відділеннями (управління) соціального
захисту населення, а в судовому порядку
встановлюється лише факт належності
особі документа про трудовий стаж, якщо
ім'я, по батькові та прізвище в ньому не
збігаються з тими, що зазначені в її
паспорті або в свідоцтві про
народження.

Рішенням від 16.07.2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України у
Фрунзенському районі м. Харкова ОСОБА_2
було відмовлено в призначенні пенсії
за вислугу років.

Відповідно до ст. ст. 234, 256 ЦПК
України в судовому порядку підлягають
встановлення лише фактів, що мають
юридичне значення, перелік яких
визначений цим кодексом, та інші факти,
що не мають іншого порядку їх
встановлення відповідно до закону.

Враховуючи ту обставину, що в даному
випадку ОСОБА_2 просить встановити факт
належності підприємств, в яких вона
працювала з 01.11.1996 року по 02.07.2013 року до
переліку ч. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909,
то заявницею не вірно обрано спосіб
захисту та є інший передбачений
законодавством спосіб вирішення
питання щодо призначення пенсії за
вислугу років.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, ст.
256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_2,
зацікавлена особа: Управління
пенсійного фонду України у
Фрунзенському районі м. Харкова про
встановлення факту, що має юридичне
значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Харківської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -