Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого
- Власова С.О.,

суддів -
Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при
секретарі - Чучка Н.В.,

з участю: представника
відповідача ОСОБА_1-ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 14 лютого 2013
року у справі за позовом ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер», правонаступником якого є
ОСОБА_4, до ОСОБА_1 про стягнення боргу
за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2012 року ВАТ «Селянський
комерційний банк «Дністер» звернулося
до суду з позовом, в якому зазначало, що
13.11.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено договір про надання
комісійного кредиту №14461/1, згідно
якого на ім»я позичальника було
відкрито кредитний рахунок НОМЕР_1 та
проведено з нього видачу кредиту в
межах суми та в порядку, визначеному
договором: сума кредиту 10000 грн., зі
сплатою 0.0001 % річних та щомісячної
комісії в розмірі 2% за супроводження
кредиту, одноразова комісія за
оформлення та видачу кредиту становила
2% від суми надано кредиту, з кінцевою
датою погашення кредиту 13.11.2009 року.
Однак, взяті на себе зобов»язання
ОСОБА_1 належним чином не виконувала і
станом на 11.13.2012 року її заборгованість
становить-6400 грн., а саме: 1400 грн.-сума
простроченого кредиту; 5000 грн.- сума
прострочених комісій. Посилаючись на
вказані обставини, позивач просив суд
стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 6400,00 грн., а також понесені
судові витрати.

Заочним рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 14.02.2013 року
позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер» заборгованість за кредитним
договором №14461/1 у розмірі 6400,00 грн., з
яких: 1400,00 грн.-сума простроченого
кредиту; 5000,00 грн.- сума прострочених
комісій.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

Не погодившись із рішенням суду,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, згідно якої вважає
заочне рішення таким, що не відповідає
обставинам справи, таке винесено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а від так
підлягає скасуванню. При цьому,
зазначає, що відповідачу не зрозуміла
сума заборгованості в розмірі 6400,00 грн.,
яку він вважає завеликою, та що має
місце пропуск строку позовної
давності. З цих підстав просить заочне
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 05 серпня 2014
року замінено по даній справі
первісного позивача ВАТ «Селянський
комерційний банк «Дністер» на його
процесуального правонаступника ОСОБА_4
(а.с.85-86).

Представник позивача, правонаступник
кредитного боргу ОСОБА_4, в судове
засідання не з»явилися, про час та
місце розгляду справи вони належним
чином повідомлялися, що не перешкоджає
апеляційному суду згідно положень ч.2
ст. 305 ЦПК України розглянути справу в
їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, який
клопотав про застосування строків
позовної давності, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає що
вона підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 13.11.2007 року між ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер» та ОСОБА_1 було укладено
договір про надання комісійного
кредиту №14461/1, на суму 10000 грн., зі
сплатою 0.0001 % річних та щомісячної
комісії в розмірі 2% за супроводження
кредиту, одноразова комісія за
оформлення та видачу кредиту 2% від суми
надано кредиту, з кінцевою датою
погашення кредиту 13.11.2009 року (а.с.17-18).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що наявні всі
підстави для стягнення з відповідача
заборгованості за договором позики.

Однак з даним висновком суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів апеляційного суду виходячи з
наступного.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлений
загальний трирічний строк позовної
давності.

В договорі про надання комісійного
кредиту №14461/1 від 13.11.2007 року чітко
вказаний строк його погашення, а саме -
13.11.2009 року, тобто встановлений законом
трирічний строк позовної давності
сплив-13.11.2012 року.

Позовна заява ВАТ «Селянський
комерційний банк «Дністер» подана до
суду 16.11.2012 року, що підтверджується
відбитком поштового штемпеля на
поштовому відправленні (а.с.21), тобто з
пропуском трирічного строку позовної
давності.

Відповідно до чч.4, 5 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

З матеріалів справи вбачається, що
представником відповідача в пункті 4
заяви від 1 квітня 2013 року про перегляд
заочного рішення було заявлено
місцевому суду про пропуск строку
позовної давності (а.с.34). Зважаючи на
те, що до ухвалення заочного рішення ні
відповідач, ні його представник участі
у справі не брали, у зв'язку з чим не
могли раніше подати заяву про
застосування строків позовної
давності, колегія суддів вважає за
можливе взяти до уваги вказану заяву та
заявлене представником відповідача у
суді апеляційної інстанції усне
клопотання про застосування до даних
спірних правовідносин строку позовної
давності.

Що стосується доводів апелянта про
відсутність розгорнутого розрахунку
заборгованості позичальника, то такий
на вимогу апеляційного суду наданий
ліквідатором ВАТ СКБ «Дністер», який
підтверджує заборгованість
відповідача перед банком в зазначеній
у позові сумі (а.с.75).

Таким чином, у задоволенні позову ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер», правонаступником якого є
ОСОБА_4 слід відмовити у зв'язку із
спливом загального строку позовної
давності.

Відповідно до положень п.1 і 4 ч.1 ст. 309
ЦПК України неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
процесуального права є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 256, 257 ЦК України, ст.ст.
209, 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія судової
палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 14 лютого 2013
року скасувати, ухвалити по справі нове
рішення, яким в задоволенні позову ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер», правонаступником якого є
ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: