Справа № 569/5304/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2014
м. Рівне

Рівненський міський суд
Рівненської області в особі судді
Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретарів судового
засідання Юхимчук О.Л., Ющук О.С.,

Багнюк О.І., Прокопчук Л.М.,

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у
здійсненні права власності -
користуванні жилим приміщенням,
вселення та виділ частки в натурі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3, діючи в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, в судовому
засіданні позов підтримала, уточнила
позовні вимоги і просить суд вселити
ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_1 (далі - спірна
квартира); встановити поpядок
коpистування пpимiщеннями спірної
кваpтиpи, виділивши ОСОБА_6 у
користування житлову кімнату площею 8,4
кв.м., а відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та неповнолітньому ОСОБА_9 -
житлові кімнати площею 17,5 кв.м. з
балконом та 11,8 кв.м. з лоджією,
залишивши у спільному користуванні
кухню, коридор, ванну кімнату, туалет та
кладовки; зобов'язати відповідачів не
чинити ОСОБА_6 перешкод у користуванні
належною їй часткою спірної квартири.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилається на те, що ОСОБА_6 є
власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті свого
батька ОСОБА_10 Власниками решти
квартири, а саме 4/5 частин спірної
квартири, є відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9, яким
належить по 1/5 частині кожному.
Відповідачі не допускають ОСОБА_6 до
спірної квартири, чим порушують її
права, як власника частки майна, на
користування цим майном. Іншого житла у
власності ОСОБА_6 немає.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не
визнав і в задоволенні позову просить
суд відмовити.

На заперечення позовних вимог
представник відповідача посилається
на те, що позивач не довела факту
чинення відповідачами перешкод ОСОБА_6
у користуванні спірною квартирою.
Разом з тим, зазначив, що відповідачі не
згідні надати ОСОБА_6 у користування
кімнату спірної квартири. Також
пояснив, що відповідачі пропонували
сплатити позивачу компенсацію
вартості частки спірної квартири, яка
належить ОСОБА_6, однак позивач від
отримання коштів відмовилась.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_8 в
судове засідання не з'явилися, про час і
місце судового засідання
повідомлялися належним чином.
Заперечення проти позову не подали.
Повідомлення про причини неявки від
відповідачів не надійшло.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази по справі, суд прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає
задоволенню повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є
власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 01 червня 2009,
посвідченого державним нотаріусом
Першої рівненської державної
нотаріальної контори ОСОБА_12 та
зареєстрованого в реєстрі за № 2-723.
Власниками решти 4/5 частин спірної
квартири в рівних долях (по 1/5 частині
кожний) є відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9

Як слідує з технічного паспорту,
виготовленого комунальним
підприємством «Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації», спірна
квартира розташована на першому
поверсі п'ятиповерхового будинку і
складається із трьох житлових кімнат
площею 17,5 кв.м. з балконом, 11,8 кв.м. з
лоджією, 8,4 кв.м. та допоміжних
приміщень - кухні площею 8,4 кв.м.,
коpидоpу площею 8,7 кв.м., ванної кiмнати
площею 2,4 кв.м., туалету площею 1,1 кв.м. та
кладовок площею 0,6 кв.м. та 1,1 кв.м.
Житлова кімната площею 8,4 кв.м. є
ізольованою.

ОСОБА_6 у спірній квартирі не проживає,
оскільки відповідачі чинять їй у цьому
перешкоди.

Посилання представника відповідача
ОСОБА_5 на недоведеність позовних вимог
в частині чинення перешкод ОСОБА_6 у
користуванні належною їй на праві
спільної часткової власності
квартирою суд до уваги не приймає.

Як слідує з пояснень самого
представника відповідача, відповідачі
не погоджуються на виділення ОСОБА_6 у
користування кімнати спірної квартири,
що, враховуючи наведені позивачем
обставини, свідчить про існування
таких перешкод.

Суд вважає, що за таких обставин, вимоги
позивача про вселення ОСОБА_6 у належну
їй на пpавi спільної часткової власностi
кваpтиpу та пpо зобов'язання вiдповiдачів
не чинити пеpешкод у коpистуваннi
кваpтиpою є законними, обґрунтованими
та доведеними.

Як встановлено ч.1 ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

ОСОБА_6, як співвласник кваpтиpи,
вiдповiдно до вимог ст.358, ст.361 ЦК
України, має право на свiй розсуд
володiти, користуватися та
розпоряджатися належною їй частиною
квартирою, може вимагати усунення
будь-яких порушень її права власностi,
хоч би цi порушення i не були поєднанi з
позбавленням володiння. Пеpешкоджання
вселенню ОСОБА_6 у належну їй на пpавi
спільної часткової власностi кваpтиpу
та коpистуванню пpимiщеннями цієї
кваpтиpи поpушує її пpава як власника.

Відповідно до вимог ч.3 ст.358 ЦК України,
співвласник має право на надання йому у
володіння та користування тієї частини
спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Як слідує з роз'яснень, даних в п.14
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»,
квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю, на
вимогу учасника (учасників) цієї
власності підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Судом встановлено, що спірна квартира
не може бути поділена в натурі. Вказана
обставина сторонами не заперечується і
не оспорюється, а тому вимоги позивача
про встановлення порядку користування
приміщеннями квартири суд вважає
обґрунтованими та доведеними.
Вpаховуючи хаpактеp планування кваpтиpи,
наявність трьох кімнат, одна з яких є
ізольованою, їх площу, суд вважає, що
запpопонований позивачем поpядок
коpистування пpимiщеннями спipної
кваpтиpи є найбiльш pацiональним та
доцiльним i таким, що не поpушує нi
житлових прав сторін, ні їх прав
співвласників квартири.

Оскільки суд прийшов до висновку про
необхідність виділення у користування
відповідачам та неповнолітньому
ОСОБА_9 житлових кімнат площею 17,5 кв.м.
та 11,8 кв.м., то балкон та лоджія, які
прилягають до цих житлових кімнат
площею, не можуть бути залишені у
спільному користуванні сторін, а також
підлягають виділенню у користування
відповідачам та неповнолітньому
ОСОБА_9.

Позивач просить суд зобов'язати
відповідачів не чинити ОСОБА_6 перешкод
у користуванні, володінні та
розпорядженні належною їй часткою
спірної квартири.

Суд вважає, що позовні вимоги в такій
редакції не можуть бути задоволені,
оскільки, вимог про виділ в натурі
частки спірної квартири позивач не
ставить і, як встановлено судом, поділ
квартири в натурі взагалі є неможливим.

За таких обставин, з метою захисту прав
ОСОБА_6, суд вважає необхідним
зобов'язати відповідачів не чинити
ОСОБА_6 перешкод у користуванні саме
виділеною їй житловою кімнатою та
допоміжними приміщеннями квартири, що
виділяються у спільне користування
сторін.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215,218,223,292,294
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 задовольнити
повністю.

Вселити ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_1.

Встановити поpядок коpистування
пpимiщеннями кваpтиpи АДРЕСА_1, видiливши
у коpистування:

- ОСОБА_6 - житлову кімнату площею 8,4
кв.м.;

- ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 -
житлову кімнату площею 17,5 кв.м. з
балконом та житлову кімнату площею 11,8
кв.м. з лоджією.

Кухню площею 8,4 кв.м., коpидоp площею 9,7
кв.м., ванну кiмнату площею 2,4 кв.м.,
туалет площею 1,1 кв.м. та кладовки
площею 0,6 кв.м. та 1,1 кв.м. залишити у
спiльному коpистуваннi ОСОБА_6 та ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8
не чинити перешкод ОСОБА_6 у
користуванні житловою кімнатою площею
8,4 кв.м. кваpтиpи АДРЕСА_1 та допоміжними
приміщеннями цієї квартири - кухнею,
коридором, ванною кімнатою, туалетом та
кладовками.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 1180
(одну тисячу сто вісімдесят) гривень 80
копійок судових витрат по справі,
пов'язаних з оплатою проведення
судової будівельно-технічної
експертизи.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 в доход держави 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: