У х в а л а

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д.,
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
держави Україна в особі Державної
казначейської служби України про
відшкодування майнової шкоди, завданої
незаконними діями органів досудового
розслідування, прокуратури та суду, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Токмацького районного суду
Запорізької області від 21 травня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 25 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом про відшкодування
майнової шкоди, завданої незаконними
діями органів досудового
розслідування, прокуратури та суду.

Ухвалою Токмацького районного суду
Запорізької області від 21 травня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 25 червня 2014 року, у відкритті
провадження за позовом ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
направити справу на новий судовий
розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі згідно з п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України, суд першої інстанції, з яким
вірно погодився й апеляційний суд,
правильно виходив із того, що у
провадженні суду (на час постановлення
ухвали) знаходилась аналогічна справа
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав, що
у знову поданій позовній заяві. У тій
справі 4 квітня 2014 року ухвалено
рішення суду, яке на стадії
апеляційного перегляду. Зміна розміру
шкоди не свідчить про зміну предмету чи
підстави позову, якими є відшкодування
шкоди згідно з Законом України «Про
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду».

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Токмацького районного суду
Запорізької області від 21 травня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 25 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І.
Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта