Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого судді Оніпко О.В., суддів -
Собіни І.М., Хилевича С.В.

секретар Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення
Острозького районного суду
Рівненської області від 28 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Туроператор Ільтур",
ОСОБА_1 про захист прав споживача,
стягнення збитків та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, що з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Острозького районного суду
від 28.10.2014 р. позов ОСОБА_2 частково
задоволено : стягнуто з ТзОВ
"Туроператор Ільтур" та ОСОБА_1
солідарно на користь ОСОБА_2 8436,00 грн. у
відшкодування збитків внаслідок
невиконання договору на туристичне
обслуговування та 2000,00 грн. у
відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про судові витрати.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі ОСОБА_1 вважає його незаконним,
ухваленим з порушенням норм
матеріального права та з неповним
встановленням фактичних обставин
справи.

Зазначає, що вона не вступала у жодні
договірні відносини з позивачем.
Укладаючи договір на туристичне
обслуговування від 06.02.2014р. і будучи
суб'єктом господарювання на підставі
агентського договору від 06.06.2011р. №
060912-01, вона діяла від імені
туроператора ТОВ "Туроператор Ільтур".
Доводить про помилковість висновку
місцевого суду при визначенні
суб'єктного складу правовідносин, які
виникають на підставі договору на
туристичне обслуговування, оскільки
останній укладається між туристом та
туроператором (ОСОБА_2 та ТОВ
"Туроператор Ільтур") та не породжує
ніяких прав і обов'язків для третіх
осіб, а саме для неї, як фізичної особи
-підприємця.

Стверджує, що вона не несе
відповідальності за дії ТОВ
"Туроператор Ільтур", яке не виконало
взятих на себе зобов'язань та зазначає,
що отримані нею від позивачки кошти
були перераховані на рахунок ТОВ
"Туроператор Ільтур", що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями. Заперечує
також проти стягнення з неї моральної
шкоди, розмір якої вважає завищеним та
не аргументованим. Просить рішення
суду 1-ї інстанції скасувати в частині
солідарного стягнення з неї на користь
ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди
та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову в цій частині.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду 1-ї
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї
інстанції, колегія суддів приходить до

________________________________________________________________________
____________________________________________

Справа № 567/886/14-ц

Головуючий суддя 1 інстанції: Назарук
В.А .

Провадження № 22-ц787/2482/2014

Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

висновку про її часткове задоволення,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
06.02.2014 р. між ОСОБА_2 і ТА "Ернан Кортес" в
особі директора - ОСОБА_1, яка діє від
імені ТзОВ "Туроператор Ільтур" на
підставі агентського договору № 060912-01
від 06.06.2011 р., було укладено договір про
туристичне обслуговування, у
відповідності до якого турагент за
встановлену в договорі плату
зобов'язується замовити туристу
комплекс послуг, який визначений в
заявці туриста на бронювання
туристичних послуг, а саме: місця
ночівлі, харчування, вид транспорту,
страхування, трансфер та додаткові
послуги в період з 25.06.2014 р. по 05.07.2014 р.
по маршруту Рівне-Болгарія-Рівне ( а.с.
9-10).

На виконання умов договору,
передбачених п.п. 2.2.2., 3.1, 3.2., позивачкою
було сплачено повну вартість
туристичних послуг, які мали бути
надані для неї, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
квитанціями до прибуткового касового
ордера від: 06.02.2014 р. на суму 2000,00 грн.,
25.02.2014 р. на суму 3648,00 грн. та 20.05.2014 р. на
суму 2788,00 грн. Загальна сума, сплачена
позивачкою турагенту складає 8436,00 грн.
(а.с.11).

Вказані кошти були перераховані
приватним підприємцем ОСОБА_1 на
рахунок ТзОВ «Туроператор Ільтур»
згідно з платіжними дорученнями від
11.02.2014р., 26.02.2014 р. та від 20.05.2014 р. на
загальну суму 7 482 грн., за виключенням
суми агентської винагороди (а.с. 95-97).

23.06.2014 р. ОСОБА_1 повідомила позивачку
про те, що її тур до Болгарії
скасовується, оскільки за неофіційними
даними ТзОВ «Туроператор Ільтур»
збанкрутів. На вимогу ОСОБА_4 надати
обгрунтовану письмову відповідь
підприємець ОСОБА_1 відмовила.

27.06.2014 року позивачка звернулась до
директора ТА "Ернан Кортес" ОСОБА_1 з
письмовою претензією про
відшкодування матеріальних збитків,
завданих внаслідок порушення договору
про туристичне обслуговування (а.с.12-14),
на яку 07.07.2014 р. отримала письмову
відповідь від ОСОБА_1 з відмовою
компенсувати збитки з тих мотивів, що
укладаючи договір на туристичне
обслуговування від 06.02.2014 р., ТА "Ернан
Кортес" діяла від імені та в інтересах
ТОВ "Туроператор Ільтур" на підставі
агентського договору № 060912-01 від 06.06.2011
року і саме воно зобов'язане надати
туристичні послуги (а.с.15).

04.08.2014 р. ОСОБА_2 звернулась з позовом до
туроператора ТзОВ "Туроператор Ільтур"
та турагента "Ернан Кортес" про
солідарне стягнення 8436,00 грн. на
відшкодування збитків та 5000,00
моральної шкоди.

Ухвалою Острозького районного суду від
08.09.2014 р. замінено первісного
відповідача ТА "Ернан Кортес" на
фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (а.с.79)

Покладаючи солідарну відповідальність
про відшкодування шкоди на
туроператора ТзОВ "Туроператор Ільтур"
та ОСОБА_1, суд 1-ї інстанції у рішенні
зазначив, що шкода позивачці завдана
протиправними діями відповідачів, які
не виконали умов договору про надання
туристичних послуг. Проте, з таким
висновком місцевого суду колегія
суддів не погоджується , виходячи з
наступного.

Апеляційним судом встановлено, що
спірні відносини між сторонами виникли
у зв'язку із порушенням умов договору
про туристичне обслуговування,
укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2
06.02.2014 р. та скасуванням туру, обраного
та оплаченого позивачкою,а також у
зв»язку з відмовою відповідачки
добровільно повернути їй сплачені
кошти.

Зазначена у договорі ТА «Ернан Кортес»,
згідно з поясненнями представника
ОСОБА_1 у судовому засіданні, не є з
юридичною особою, зареєстрованою у
відповідності до вимог закону.

Згідно з ст. 20 Закону України "Про
туризм" за договором на туристичне
обслуговування одна сторона
(туроператор, турагент) за встановлену
договором плату зобов'язується
забезпечити надання за замовленням
іншої сторони (туриста) комплексу
туристичних послуг (туристичний
продукт). До договору на туристичне
обслуговування застосовуються
загальні положення договору про
надання послуг, якщо інше не
передбачено законом та не суперечить
суті зобов'язання. Якість туристичних
послуг повинна відповідати умовам
договору, порядок і способи захисту
порушених прав туристів визначаються
законодавством про захист прав
споживачів.

Частиною першою статті 901 ЦК України
визначено, що за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст.30,33 Закону України
"Про туризм" порушеннями законодавства
в галузі туризму є порушення умов
договору між туристом і суб'єктом
туристичної діяльності з надання
туристичних послуг. Суб'єкт
туристичної діяльності, який порушив
законодавство в галузі туристичної
діяльності при наданні туристичної
послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний
відшкодувати туристу збитки у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Отже, майнову відповідальність несе
суб'єкт туристичної діяльності, який
порушив законодавство в галузі
туристичної діяльності при наданні
туристичної послуги, тобто порушив
умови договору між туристом і суб'єктом
туристичної діяльності з надання
туристичних послуг, та за вини якого
замовнику завдано збитків.

У заперечення позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_1 посилається на укладений
06.06.2011р. між нею та ТзОВ «"Туроператор
Ільтур" агентський договір №060912-01 (а.с.
29-33), та зазначає, що діяла за
дорученням, від імені та за рахунок
ТзОВ «"Туроператор Ільтур", що знайшло
своє відображення в преамбулі
укладеного між позивачкою та нею
договору про туристичне
обслуговування від 06.02.2014 р.( а.с. 9-10).

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що зазначені доводи не
заслуговують на увагу, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст. 295 ГК
України, комерційне посередництво
(агентська діяльність) є
підприємницькою діяльністю, що полягає
в наданні комерційним агентом послуг
суб'єктам господарювання при
здійсненні ними господарської
діяльності шляхом посередництва від
імені, в інтересах, під контролем і за
рахунок суб'єкта, якого він
представляє.

Комерційним агентом може бути
суб'єкт господарювання (громадянин або
юридична особа), який за повноваженням,
основаним на агентському договорі,
здійснює комерційне посередництво. Не
є комерційними агентами підприємці, що
діють хоча і в чужих інтересах, але від
власного імені.

За приписами ст. 296 ГК України,
агентські відносини виникають у разі,
зокрема: надання суб'єктом
господарювання на підставі договору
повноважень комерційному агентові на
вчинення відповідних дій; схвалення
суб'єктом господарювання, якого
представляє комерційний агент, угоди,
укладеної в інтересах цього суб'єкта
агентом без повноваження на її
укладення або з перевищенням наданого
йому повноваження.

Статтею 297 ГК Українивизначено, що за
агентським договором одна сторона
(комерційний агент) зобов'язується
надати послуги другій стороні
(суб'єкту, якого представляє агент) в
укладенні угод чи сприяти їх укладенню
(надання фактичних послуг) від імені
цього суб'єкта і за його рахунок.

Згідно з положеннями ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Колегією суддів встановлено, що на
час укладення агентського договору з
ТзОВ «Туроператор Ільтур» 06.06.2011 р., на
якій посилається ОСОБА_1, остання не
мала статусу суб»єкта підприємницької
діяльності, оскільки зареєструвалась
як фізична особа-підприємець лише
13.02.2012 р., що стверджується випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців за
№063142, довідкою про взяття на облік
платника податків від 16.02.2012 р. та
свідоцтвом платника податку серії
НОМЕР_1 про здійснення господарської
діяльності 79.11 «діяльність туристичних
агентств» (а.с. 91-93).

Вказані обставини підтверджені
представником ОСОБА_1 у судовому
засіданні апеляційної інстанції, також
останній ствердив, що окрім договору
від 06.06.2011 р., будь-який інший агентський
договір між ТзОВ «Туроператор Ільтур»
та ОСОБА_1 не укладався.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 ГК України,
угода, укладена від імені суб'єкта,
якого представляє комерційний агент,
без повноваження на її укладення або з
перевищенням наданого йому
повноваження, вважається схваленою цим
суб'єктом за умови, якщо він не
відхилить перед третьою особою дії
комерційного агента. Тобто, за
імперативною нормою закону наступне
схвалення угоди суб'єктом, якого
представляє агент, робить її дійсною з
моменту укладання, що узгоджується з
приписами ст. 1000 ЦК України.

Проте, ОСОБА_1 та її представником не
надано суду жодних доказів про
наступне схвалення ТОВ «Туроператор
Ільтур» укладеної ОСОБА_1 від його
імені з ОСОБА_2 угоди про надання
туристичних послуг.

Також не містять матеріали справи
доказів про те, що після схвалення
вказаної угоди, ОСОБА_1 на адресу ТзОВ
«Туроператор Ільтур» направлялася
претензія ОСОБА_2 від 27.06.2014 р. про
повернення коштів у сумі 8 436 грн.,
сплачених за договором від 06.06.2014 р. та
що після вчинення відповідачкою всіх,
передбачених агентським договором дій,
саме з вини ТзОВ «Туроператор Ільтур»
не було виконано замовлення позивачки
та не надано останній туристичні
послуги або відхилено туроператором
претензію позивачки.

За наведених обставин лише сам факт
перерахування ОСОБА_1 платіжними
дорученнями коштів на рахунок ТзОВ
«Туроператор Ільтур», а також
посилання ОСОБА_1 на непідтверджені
відомості з неофіційних джерел про
ймовірне банкрутство
фірми-туроператора, не свідчать про
наявність зобов»язань останнього
перед ОСОБА_2 по поверненню коштів у
зв»язку з невиконанням договору про
туристичне обслуговування та не
звільняють ОСОБА_1 від виконання перед
ОСОБА_2 зобов»язань, встановлених
договором від 06.02.2014 р.

Згідно з п. 5.1 вказаного договору,
турагент несе відповідальність за
якість виконання замовлення туриста
згідно з умовами цього договору.

Пунктом 5.10 договору встановлено, що у
разі, якщо тур скасований за рішенням
турагента, туристу повертаються всі
сплачені ним суми в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення позову ОСОБА_2 та про
стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 8436
грн., оскільки підстави для їх
солідарного стягнення з ТзОВ
«Туроператор Ільтур» відсутні.

Також, відповідно до п.5 ст. 4 Закону
України "Про захист прав споживачів"
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на відшкодування майнової
та моральної шкоди, завданої внаслідок
недоліків продукції (дефекту в
продукції), відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 22 вказаного Закону,
при задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

У зв»язку з наведеним, виходячи із
засад розумності та справедливості,
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди на підставі зазначених
норм закону та ст.ст. 23, 1167 ЦК України та
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
останньої такої шкоди у розмірі 2000 грн.,
враховуючи характер правопорушення,
моральні переживання, завдані ОСОБА_2
внаслідок зриву відпочинку її з сім»єю
та запланованої за рік поїздки на море
в цілях оздоровлення дітей,
бездіяльності відповідачки з приводу
вирішення ситуації, що склалася між
сторонами.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Рішення Острозького районного суду від
28 жовтня 2014 року - скасувати.

Позов ОСОБА_4 до товариства з обмеженою
відповідальністю "Туроператор Ільтур",
ОСОБА_1 про захист прав споживачів,
солідарне стягнення збитків та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8436,00 грн. в
рахунок відшкодування збитків та 2000
грн. моральної шкоди. В решті в позові
відмовити.

Стягнути фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в
сумі 487, 20 грн.

В позові ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Туроператор Ільтур" - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий

Судді :