Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №2-683/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» на
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 17 червня 2014 року, -

в с т а н о
в и л а :

У липні 2011 року публічне акціонерне
товариство «Всеукраїнський
акціонерний банк» (надалі - Банк)
звернувся до суду з даним позовом.
Позивач просив стягнути у солідарному
порядку з позичальника ОСОБА_1 та
поручителя ОСОБА_2 заборгованість по
кредитному договору, укладеного з
ОСОБА_1 22.05.2006 року, у розмірі 7 508,93 грн.
А саме: кредит - 4104,41 грн.; відсотки 3182,56
грн.; штраф - 221,96 грн.

В обґрунтування позову зазначав,
ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним
договором перед Банком належним чином
не виконувала, що потягло
заборгованість.

В процесі розгляду справи ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла. У зв'язку з
цим Банк 05.05.2014 року змінив предмет
позову і після уточнення позовних
вимог просив стягнути заборгованість
за кредитним договором, що виникла
станом на травень 2014 року у розмірі 7213,49
грн. із ОСОБА_2, як поручителя та ОСОБА_1,
як спадкоємця померлої ОСОБА_1 за
рахунок спадкового майна - 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1. Також просив
стягнути з відповідачів понесені
судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 17 червня 2014 року у
задоволенні позову ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк»
відмовлено за пропуском строку
позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду в
частині відмови у позові до ОСОБА_1, у
поданій апеляційній скарзі ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду у зазначеній
частині скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити їх позов до
ОСОБА_1

Зокрема зазначає, що судом не враховані
всі обставини по справі та не
досліджені надані позивачем докази. А
саме суд не врахував, що ОСОБА_1 є прямим
спадкоємцем померлої ОСОБА_1, та
отримала у спадок 1/3 частини квартири,
що належала померлій. А тому вважає, що
відповідно до ст. 1282 ЦК України ОСОБА_1
зобов'язана задовольнити вимоги Банку
в межах вартості майна, одержаного у
спадщину.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

За змістом ст.ст. 10, 11 ЦПК України - кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін.

Відповідно до ст.1282 ЦК України -
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Як встановив суд та вбачається з
матеріалів справи, 22.05.2006 року між
Банком та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 50, відповідно до
умов якого остання отримала кредит у
сумі 5 580 грн. терміном до 21.11.2007 року.

ОСОБА_1 умови кредитного договору
виконувала неналежним чином, а тому
виникла заборгованість, яка за позовом
Банку рішенням Богунського районого
суду м.Житомира від 03.12.2007 року була
стягнута в солідарному порядку з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Проте Банк 16.07.2011 року, тобто при житті
ОСОБА_1, повторно звернувся до суду з
позовом до останньої та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по цьому ж
кредиту у розмірі 7 508,93 грн., з яких:
кредит - 4104,41 грн.; відсотки 3182,56 грн.;
штраф - 221,96 грн.

Затим, у зв'язку зі смертю ОСОБА_1, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, Банк 05.05.2014
року змінив предмет позову та
уточнивши позовні вимоги просив
стягнути заборгованість за кредитним
договором, що виникла станом на травень
2014 року у розмірі 7213,49 грн. із ОСОБА_2, як
поручителя та ОСОБА_1, як спадкоємця
померлої ОСОБА_1 за рахунок спадкового
майна - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, а саме наданого позивачем
розрахунку заборгованості по кредиту,
вказаний розрахунок виконаний станом
на 25.04.2014 року. Тобто заборгованість
визначена за період після смерті
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року), і становить 7
213,49 грн., яка складається з: суми
кредиту - 4 104,41 грн.; відсотки за
користування кредитом - 2 887,41грн.;
плата за пропуск платежів (штраф) - 221,96
грн. (а.с.36 т.2).

При цьому, як підтверджено рішенням
Богунського районого суду м.Житомира
від 03.12.2007 року, яке набрало законної
сили, визначені у даному розрахунку
суми заборгованості по кредиту уже
стягнуті з позичальника ОСОБА_1 та
поручителя ОСОБА_2 (6971,56 грн.) і судом
видано виконавчий лист (а.с.50-51 т.2).

Крім того, матеріали справи свідчать,
що будь - яких доказів про вартість
одержаного ОСОБА_1 у спадок майна
позивач не надав, клопотань щодо
визначення вартості вказаного майна
не заявив, в судове засідання
апеляційного суду представник
позивача не з'явився (а.с.33-38 т.2).

Таким чином, колегія суддів визнає, що
Банк не надав належних та допустимих
доказів про наявність заборгованості
по кредитному договору, укладеного
22.05.2006 року з ОСОБА_1, та його розмір, а
також не надав відповідних доказів про
вартість спадкового майна, одержаного
ОСОБА_1 у спадок після смерті ОСОБА_1

Зазначене у сукупності позбавляє суд
визначитися про наявність
заборгованості по кредиту, а у разі
такої, визначитися із сумою, яка може
бути стягнута з ОСОБА_1

За таких обставин позов до ОСОБА_1
задоволений бути не може.

Проте вирішуючи спір, суд першої
інстанції вказаного не врахував, а
помилково відмовив Банку у задоволенні
позову до ОСОБА_1 у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

З огляду на наведене колегія суддів
визнає, що судом першої інстанції при
ухваленні рішення у зазначеній частині
неправильно застосовано норми
матеріального права, оскільки
застосовано закон (ст.267 ЦК), який не
підлягав застосуванню, що відповідно
до ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову з інших підстав.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позову до ОСОБА_2 ніким не
оскаржується, а тому не є предметом
апеляційного розгляду (п. 15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 12
від 24 жовтня 2008 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку»).

Тому рішення суду у зазначеній
частині залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

в и р і ш и л а
:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»
задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 17 червня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову до ОСОБА_1
у зв'язку з пропуском строку позовної
давності скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення.

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовити.

В решті рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 17 червня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: