Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3 до Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
третя особа орган опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права користування жилим приміщенням, -

установив:

Позивачі звернулися до суду з
зазначеним позовом та просили визнати
за ними право користування жилим
приміщенням в кімнатах НОМЕР_1, НОМЕР_2 в
гуртожитку в будинку АДРЕСА_1. В
обґрунтування вимог посилалися на те,
що у 1978 році позивачка ОСОБА_1,
переїхала з Арцизького району Одеської
області до міста Одеси та влаштувалася
працювати до Одеського цегляного
заводу. Як працівнику Одеського
цегляного заводу їй було виділено
житлову кімнату у гуртожитку, який
належав підприємству та у 1979 році
зареєстровано місце проживання за
адресою: АДРЕСА_1 кім. НОМЕР_1. Починаючи
з 1979 по 1988 рік позивачка працювала на
Одеському цегляному заводу який за цей
період декілька разів міняв свою назву,
що підтверджується записами в трудовій
книжці серія НОМЕР_3.

У 1982 році у позивачки народилася донька
ОСОБА_4, а у 1985 році донька (позивачка)
ОСОБА_2 У зв'язку з тим, що родина
позивачки ОСОБА_1 збільшилась - у 1992
році їй було передано у користування ще
одну кімнату у тому ж самому
гуртожитку, а саме кімнату НОМЕР_2
загальною площею - 23,1 кв.м.

Таким чином, починаючи з 1992 року і по
сьогоднішній день позивачка разом із
своєю родиною проживає за вказаними
кімнатами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та платить
усі комунальні платежі.

16.03.2009 році позивачці ОСОБА_1, було
видано посвідчення № 115 на право
зайняття житлових кімнат НОМЕР_1
(загальною площею 17,4 кв.м) та НОМЕР_2 (
загальною площею 23,1 кв.м). Дане
посвідчення було видано Малим
колективним виробничо-експлуатаційним
підприємством «Аккорд», якому на той
час належав зазначений гуртожиток. З
того часу позивачі вважали, що кімнати
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1
належать їм на праві користування та не
потребує подальшої перереєстрації
Державною міграційною службою.

Згідно зі статтею 29 Цивільного кодексу
України місцем проживання фізичної
особи є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, придатне для
проживання а ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, Р якому фізична особа проживає
постійно.

Відповідач та третя особа про місце та
час розгляду справи повідомлені
належним чином, що підтверджується
розписками про отримання судових
повісток (а.с. 29, 30), причини неявки не
повідомляли, від органу опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутності представника (а.с. 31).

Суд ухвалює заочне рішення відповідно
до ст. 224 ЦПК України, про що не
заперечував позивач (а.с. 32).

Судом встановлено, що позивачам
належить на праві користування кімнати
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом на право
зайняття житлової площі в гуртожитку №
115 від 16.03.2009 року (а.с. 14). Довідкою про
реєстрацією за місцем проживання та
склад сім'ї (а.с. 16).

Згідно до ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадянам
України, а також іноземцям та особам
без громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
гарантуються свобода пересування та
вільний вибір місця проживання на її
території, за винятком обмежень, які
встановлені законом.

Згідно до ст. 127 ЖК України, для
проживання громадян можуть
використовуватись гуртожитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК України, жила
площа в гуртожитку надається
громадянам за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету підприємства.

Відповідно до ст. 129 ЖК України, на
підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація
підприємства видає громадянинові
спеціальний ордер, який є підставою для
вселення на надану жилу площу.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради, третя особа
орган опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради про визнання права
користування жилим приміщенням
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 212-215, 224-227
ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, третя особа орган опіки
та піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання права користування жилим
приміщенням - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
неповнолітньою ОСОБА_3 право
користування жилим приміщенням в
кімнатах НОМЕР_1 (площею 17,4 кв.м) та
НОМЕР_2 (площею 23,1 кв.м) в гуртожитку в
будинку АДРЕСА_1 з 16 березня 2009 року.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя: