Справа № 182/7379/14-ц
Провадження № 2/0182/3836/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.10.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді
Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до територіальної громади
м.Нікополя в особі виконавчого
комітету Нікопольської міської ради
про визнання права власності на майно в
порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до
суду з позовом до відповідача про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом, посилаючись на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_2. На випадок своєї смерті вона
залишила заповіт від 26.06.1998 року, згідно
якого все своє майно заповіла їй. 16.02.2001
року Другою Нікопольською державною
нотаріальною конторою їй було видане
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, за яким у її власність
перейшов житловий будинок АДРЕСА_1 де
вона зараз і проживає. Вказаний
житловий будинок належав ОСОБА_2 на
підставі рішення Нікопольського
міського суду від 25.12.1998 року, справа №
2-3609/98, як спадщина після смерті її
чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року. Як вбачається з рішення
Нікопольського міського суду від 25.12.1998
року та листа державного нотаріуса
ОСОБА_4 від 18.06.2014 року, після смерті
ОСОБА_3 виник спір між його
спадкоємцями: дружиною ОСОБА_2, якій
ОСОБА_3 заповів усе своє майно (заповіт
від 29.10.1997 року), та його дочкою ОСОБА_5,
яка звернулась до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини,
оскільки була інвалідом ІІ групи та
мала обов'язкову частку у спадщині.
Рішенням Нікопольського міського суду
від 25.12.1998 року, справа № 2-3609/98, за
ОСОБА_2 визнано право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1 м.Нікополі,
в тому числі, на 7/18 частин в порядку
спадкування по заповіту, на ? частину як
частку у спільній власності подружжя
та на 1/9 частину в порядку поділу
спадкового майна та припинення права
власності ОСОБА_5 в результаті
отримання грошової компенсації за 1/9
частину будинку. Таким чином, у
власність ОСОБА_2 перейшов будинок по
АДРЕСА_1 цілому, а ОСОБА_5 отримала
грошову компенсацію за належну їй
частку у спадковому майні. Нещодавно,
передивляючись старі документи, вона
знайшла державний акт на право
приватної власності на землю на ім'я
ОСОБА_3 про його приватну власність на
земельну ділянку, площею 0,0889 га по
АДРЕСА_1 для обслуговування житлового
будинку. Акт зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 480
від 30 квітня 1996 року. Вказана земельна
ділянка входить до складу спадщини, що
відкрилась після смерті ОСОБА_3
Оскільки ОСОБА_2 прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_3 та оформила свої
спадкові права, а після смерті ОСОБА_2
вона прийняла спадщину та оформила
свої спадкові права, вона має право на
спадкування вказаної земельної
ділянки за заповітом після смерті
ОСОБА_2 Для отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом вона
звернулась до Другої Нікопольської
держнотконтори, де їй було видане
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 16.02.2001 року на житловий
будинок по АДРЕСА_1. Але листом
вих. № 1497/02-14 від 18.06.2014 року їй
було відмовлено у видачі свідоцтва,
оскільки питання спадкування по
житловому будинку вирішувалось в
судовому порядку, та рекомендовано
звернутися до суду по питанню
оформлення спадкових прав на земельну
ділянку. Єдиним спадкоємцем, що має
право на спадкування вказаної
земельної ділянки, була ОСОБА_5, яка
мала обов'язкову частку у спадщині
після смерті батька ОСОБА_3 Але десь
близько 2005 року ОСОБА_5 померла.
Оскільки вона не є родичкою померлої,
отримати дублікат свідоцтва про її
смерть у органі РАЦ вона не в змозі.
Відповідно ч.2 ст.1225 ЦК України, до
спадкоємців житлового будинку, інших
будівель та споруд переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені. Таким чином, вона як
спадкоємець житлового будинку по
АДРЕСА_1, є єдиним спадкоємцем за
заповітом, що має право на спадкування
земельної ділянки по АДРЕСА_1. За таких
обставин звернулась до суду і просить
визнати за нею право власності на
земельну ділянку, площею 0,0889 га., по
АДРЕСА_1 Дніпропетровської області для
будівництва та обслуговування
житлового будинку у порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В судове засідання
позивач не прибув, надав до суду заяву
про розгляд справи у її відсутність,
позов підтримала в повному обсязі,
просила задовольнити.

Представник відповідача
в судове засідання не прибув, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутність, позов визнав, проти
задоволення позовних вимог не
заперечував.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК
України, до спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

Як встановлено в
судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла ОСОБА_2 (а.с.5). На випадок своєї
смерті вона залишила заповіт від 26.06.1998
року, згідно якого все своє майно
заповіла позивачці (а.с.6). 16.02.2001 року
Другою Нікопольською державною
нотаріальною конторою позивачці було
видане свідоцтво про право на спадщину
за заповітом, за яким у її власність
перейшов житловий будинок АДРЕСА_1
(а.с.6), де позивачка зараз і проживає.
Вказаний житловий будинок належав
ОСОБА_2 на підставі рішення
Нікопольського міського суду від 25.12.1998
року, справа № 2-3609/98, як спадщина після
смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.9-10). Як вбачається
з рішення Нікопольського міського суду
від 25.12.1998 року та листа державного
нотаріуса ОСОБА_4 від 18.06.2014 року, після
смерті ОСОБА_3 виник спір між його
спадкоємцями: дружиною ОСОБА_2, якій
ОСОБА_3 заповів усе своє майно (заповіт
від 29.10.1997 року) (а.с.7), та його дочкою
ОСОБА_5, яка звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, оскільки була інвалідом ІІ
групи та мала обов'язкову частку у
спадщині (а.с.11). Рішенням
Нікопольського міського суду від 25.12.1998
року, справа № 2-3609/98, за ОСОБА_2 визнано
право власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 м.Нікополі, в тому числі, на 7/18
частин в порядку спадкування по
заповіту, на ? частину як частку у
спільній власності подружжя та на 1/9
частину в порядку поділу спадкового
майна та припинення права власності
ОСОБА_5 в результаті отримання грошової
компенсації за 1/9 частину будинку.
Таким чином, у власність ОСОБА_2
перейшов будинок по АДРЕСА_1 цілому, а
ОСОБА_5 отримала грошову компенсацію за
належну їй частку у спадковому майні
(а.с.9-10). Нещодавно позивачка знайшла
державний акт на право приватної
власності на землю на ім'я ОСОБА_3 про
його приватну власність на земельну
ділянку, площею 0,0889 га по АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку. Акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 480 від 30 квітня
1996 року (а.с.8). Вказана земельна ділянка
входить до складу спадщини, що
відкрилась після смерті ОСОБА_3
Оскільки ОСОБА_2 прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_3 та оформила свої
спадкові права, а після смерті ОСОБА_2
прийняла спадщину та оформила свої
спадкові права позивачка, вона має
право на спадкування вказаної
земельної ділянки за заповітом після
смерті ОСОБА_2 Для отримання свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
позивачка звернулась до Другої
Нікопольської держнотконтори, де їй
було видане свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 16.02.2001 року на
житловий будинок по АДРЕСА_1. Але листом
вих.№ 1497/02-14 від 18.06.2014 року позивачці
було відмовлено у видачі свідоцтва
(а.с.11). Єдиним спадкоємцем, що має право
на спадкування вказаної земельної
ділянки, була ОСОБА_5, яка мала
обов'язкову частку у спадщині після
смерті батька ОСОБА_3 Але десь близько
2005 року ОСОБА_5 померла. Оскільки
позивачка не є родичкою померлої,
отримати дублікат свідоцтва про її
смерть у органі РАЦ вона не в змозі.
Таким чином, позивачка як спадкоємець
житлового будинку по АДРЕСА_1, є єдиною
спадкоємицею за заповітом, що має право
на спадкування земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 10, 11, 212-214 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку, площею
0,0889 га., по АДРЕСА_1 Дніпропетровської
області для будівництва та
обслуговування житлового будинку у
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року, та ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Апеляційне оскарження на
рішення суду може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал