Справа № 388/465/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.10.2014 Долинський районний суд у м.
Долинська в складі:

головуючого судді:
Степанов С.В.

при секретарі:
Поліщук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м Долинська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Нагірне» про витребування майна з
чужого володіння,

ВСТАНОВИВ:

Згідно уточненої позовної заяви
позивач просить стягнути з ТОВ
«Нагірне» 51556,59 гривень вартості
майнових паїв посилаючись на наступне.

Після реорганізації колишнього
КСП «Світанок» розташованого на
тєриторії Іванівської сільської ради
батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3
отримали майнові паї, вартість яких в
грошовому вимірі становила :

Батька 8152 тривні, в тому числі основні
засоби 4890 гри., оборотні кош ти 362 грп.(
свідоцтво про право на майновий пай № 75
від 21.09.2000 року). Мати 4316 гривень, в тому
числі основні засоби 2589 гри., оборотні
кошти 1727 гри. (свідоцтво про право на
майновий пай № 76 від 21.09.2000 року).

Того ж року було розподілено майнові
паї членів КСП таким чином, що ПСП «
ГАЙДУК» було передано майна у розмірі
80%, а ТОВ «Нагірне» - 20%. 01.07.2000 року між
ТОВ « НАГІРНЕ» та батьками були
укладені договори, згідно яких
батьківське майно було передано
відповідачеві. Дія договору
закінчувалася через 5 років, тобто
01.07.2005 року. Батько позивача помер у 2000
році, майже відразу після укладення
договору, а мати померла в лютому 2005
року. На підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом виданого
державним нотаріусом Долинської
державної нотаріальної контори від
28.09.2005 року позивач с спадкоємцем майна
своїх батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Спадкове майно складається з :Права на
пайовий фонд майна колективного
сільського господарського
підприємства ТОВ «Нагірне», яке
належало спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності на
майнові паї члена ксп (майнових
сертифікатів).

Згідно п. 6.2 Договору він діяв протягом
п'яти років з моменту його підписання.
Позирвач вважає, що у 2005 році
відповідач був зобов'язаний
переукласти новий договір з тепер уже
іншим власником або повернути майно в
натурі, або компенсувати його грошову
вартість з врахуванням індексації та
компенсувати власнику майна, тобто
мені, плату за використання майна у
власних потребах відповідача. Діючи
всупереч умовам договору, Конституції ,
згідно статті 41 якої майно громадянина
не може бути самовільно вилучено,
положень І Цивільною кодексу України
відповідно до якого умови правочину
повинні виконуватися належним чином,
відповідач самовільно залишив у себе
майно, продовжуючи користуватися ним у
власних потребах. На вимогу повернення
позивачу майнових паїв у грошовому
виразі або в натурі директор ОСОБА_4
обіцяв повернути у подальшому, проте
на даний час нічого не повернув. Вважає
, що з вини відповідача недотримала
прибуток та упустила вигоду, яка за її
розрахунками з врахуванням інфляції
дорівнює 51556,59.

У судовому засіданні позивач,
викладені вимоги підтримав, просив
витребувати майно з чужого
незаконного володіння шляхом
стягнення 51556,59 грн.

Відповідач проти позову заперечив,
посилається на наступне.

Згідно Статуту ТОВ «Нагірне» від 22.02.2000
року - ТОВ «Нагірне» засноване рішенням
зборів засновників, створене згідно
вимог чинного законодавства України,
шляхом реорганізації КСП «Світанок» та
є правонаступником в частині
отриманого майна та боргів, у своїй
діяльності керується ним, цим статутом,
внутрішніми нормативними актами, а при
здійсненні зовнішньоекономічної
діяльності - актами інших держав.
Відповідно до протоколу № 3 від 29.06.2000
року загальних зборів членів КСП
«Світанок» було надано згоду на
реформування підприємства шляхом
передачі у власність громадян земель
колективної власності та
розпайованого майна; надано згоду на
створення на базі приватизованих
земельних часток (паїв) і розпайованого
майна: ПСП «Гайдук» і ТОВ «Нагірне».

Договором про спільне володіння,
користування і розпорядження майном,
що знаходиться в спільній частковій
власності від 01.07.2000 року співвласники
домовилися спільно володіти,
користуватися і розпоряджатися
майновим комплексом, яке належить їм на
праві спільної часткової власності і у
відповідності з цим договором та
іншими угодами, укладеними між ними.
Частка кожного співвласника у праві
спільної власності на майно визначена
в договорі у дольовому та грошовому
виразі. З метою більш ефективного
користування майна співвласники
домовилися передати його ТОВ
«Нагірне». Строк дії договору 5 років з
моменту набрання чинності.

Згідно з п. п. 9, 16 Порядку розподілу та
використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських
підприємств, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики
України від 14.03.2001 року № 62, виділення
із складу пайового фонду майна в натурі
окремим власникам чи групі власників
за їх бажанням у процесі вирішення
майнових питань здійснюється згідно із
затвердженою загальними зборами
членів КСП структурою пайового фонду
та не інакше, як на підставі рішення
зборів співвласників майнових паїв.
Лише спірні питання щодо розподілу
майна між співвласниками вирішуються у
судовому порядку.

Договір про спільне володіння,
користування і розпорядження майном,
що знаходиться в спільній частковій
власності від 01.07.2000 року не припинив
свою дію, так як після закінчення
строку на який його було укладено ніхто
не заперечував проти подовження його
дії, не змінював його, а тому він є
дійсний на даний час.

Отже, ТОВ «Нагірне» є орендарем майна,
виділеного колишнім членам КСП
«Світанок» при їх виході з членів цього
КСП.

Заслухавши учасників, дослідивши
докази суд встановив наступне.

Копією договору про спільне володіння,
користування і розпорядження майном,
що знаходиться в спільній частковій
власності від 01.07.2000 року
підтверджується, наступне.
Співвласники (у т.ч. батьки позивача)
домовилися спільно володіти,
користуватися і розпоряджатися
майновим комплексом, яке належить їм на
праві спільної часткової власності і у
відповідності з цим договором та
іншими угодами, укладеними між ними.
Частка кожного співвласника у праві
спільної власності на майно визначена
в договорі у дольовому та грошовому
виразі. З метою більш ефективного
користування майна співвласники
домовилися передати його ТОВ
«Нагірне». Строк дії договору 5 років з
моменту набрання чинності. Згідно
змісту договору фактично має місце
оренда ТОВ «Нагірне» майна інших
власників. (п.3.1). Згідно п. 7.2. договору
умови договору є обов'язковими для
спадкоємців майна, а п. 6.2. визначено
строк дії договору 5 років.

Відомостей про орендну плату за
вищевказаним договором та її розмір
суду не надано. Відповідачем надано
копії видаткових кассових ордерів про
сплату позивачу від 30.04.2010 -1500
грн.,12.08.2008- 2000 грн.,18.02.2008 - 500 гривень,
11.03.2008 - 400 грн., 8.12.2013 - 3221 грн, згідно яких
підставою виплати є майновий пай.
Позивач вважає, що вказані виплати, є
орендною платою за користування майном
по договору.

Згідно ст. 764 ЦК України, якщо наймач
продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору, то за
відсутності заперечень наймодавця
протягом місяця, договір вважається
поновленим на строк встановлений
договором.

Копіями свідоцтв на право на
майнові паї № 75 та № 76 підтверджується
право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на майнові паї
КСП «Світанок» у встановлених
розмірах.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом позивач є
спадкоємцем майна, яке складається з
права на пайовий фонд майна КСП ТОВ
«Нагірне» яке належало спадкодавцю на
підставі свідоцтв серії КД 068458,
виданого Іванівською сільською радою
Долинського району Кіровоградської
області 27.09.2005 року (частка визначена
майна в розмірі 5236 гривень, 0.301 %
загальної вартості майна пайового
фонду підприємства на 01.01.2003 року) та
серії КД 068457, виданого Іванівською
сільською радою 27.09.2005 року (частка
визначеного майна в розмірі 9891 гривень,
0, 569 % загальної вартості майна пайового
фонду підприємства на 01.01.2003 року).

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України
передбачено, що право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою;
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю; кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності; у разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином, член КСП має право
вимагати видачі майнового паю
відповідає праву цього підприємства
вирішувати питання складу і структури
майнового паю, способу і терміну його
виділу, при здійсненні яких (прав)
повинні враховуватись інтереси обох
сторін.

Спосіб забезпечення цих прав і
інтересів члена КСП та підприємства
визначений ст. 9 Закону України "Про
колективне сільськогосподарське
підприємство", згідно з яким у разі
виходу з підприємства його члени мають
право на пай натурою, грішми або
цінними паперами, відповідно до
розміру та структури пайового фонду
або в іншій, за згодою сторін формі. У п.
9 Порядку розподілу та використання
майна реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств
визначено, що виділення із складу
пайового фонду майна у натурі окремим
власникам чи групам власників за їх
бажанням у процесі вирішення майнових
питань здійснюється підприємством
правонаступником (користувачем) на
підставі рішення зборів співвласників.
Пунктом 12 вказаного вище порядку
встановлено, що питання розподілу
майна пайового фонду вирішується
загальними зборами співвласників
майнових прав. Згідно п.16 вказаного
Порядку визначення конкретного майна
для виділення окремому власнику чи
групі власників майнових паїв може
бути здійснене одним із нижченаведених
способів - за рішенням співвласників,
за структурою майнового фонду,
конкретним майном за взаємною згодою
співвласників, на конкурсних засадах
шляхом проведення аукціону.

Позивач в своїй позовній заяві ставить
питання про стягнення проіндексованої
вартості майнового паю станом на 01.01.2014
рік на підставі ст. 625 ЦК України, яка
передбачає відповідальність за
порушення грошового зобов'язання, але
не можна погодитись з доводами
позивача, так як дана стаття ЦК України
передбачає порушення грошового
зобов'язання, а предметом розгляду
справи являється витребування з
володіння майнового паю грошима, а не
грошове зобов'язання боржника ТОВ
«Нагірне» перед позивачем.

Відповідно до ч. З ст. 9 Закону України
«Про колективне сільськогосподарське
підприємство» у разі виходу з
підприємства його члени мають право на
пай натурою, грішми або цінними
паперами відповідно до розміру та
структури пайового фонду або в іншій
формі, за згодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласник має право на виділу
натурі частки майна, що є у спільній
частковій власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування це
перехід прав та обов'язків від фізичної
особи, яка померла до інших осіб.

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що позивач успадкував
право на частину пайового фонду, а тому
має право на виділення із складу
пайового фонду підприємства ТОВ
«Нагірне» майна, що йому належить
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом. У той же час згідно
діючого на даний час договору від 01.07.2000
року, вказані майнові паї передані ТОВ
«Нагірне» у оренду (розпорядження) та
під час дії вказаного договору
співвласники зобов'язались не
реалізовувати право виділу в натурі
належних їм часток (згідно п.3.1), а отже
до позивача поряд з правами перейшли і
зобов'язання за вказаним договором, -
відмова від виділу у натурі належних їм
часток під час дії договору оренди.

За таких обставин, відповідач
користується майном на підставі
зазначеного вище договору і суд не
знаходить підстав для витребування
майна за умов призюмованої чинності
вказаної угоди. Оскільки позивачем не
надано доказів розірвання чи
припинення вищевказаного договору чи
його недійсності та не ставиться вимог
про стягнення орендної плати за
користування майном на підставі
вказаного договору, то вимоги про
стягне

ння 51556,59 грн. як майнового паю з
врахуванням інфляції та недотриманого
прибутку є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають. При цьому,
суд виходить з положень ст.ст. 10, 11, 60
ЦПК України, відповідно до яких кожна
сторона повинна довести ті
обставини , на які вона посилається ,
як на підставу своїх вимог або
заперечень .

Керуючись ст.88,212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до ТОВ «Нагірне» про витребування
майна з чужого володіння.

Витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через місцевий суд протягом
десяти діб з моменту його проголошення
в порядку визначеному ст.294,296 ЦПК
України

Суддя Долинського районного суду С. В.
Степанов