Дунаєвецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 674/676/13-ц
Провадження № 2/674/2/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
Дунаєвецький райсуд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді
Маринчака О. М.

при секретарі
Бойчук С.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

представників відповідача
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дунаївці цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення вартості безпідставно
набутого майна в сумі 569 501 гривень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з даним
позовом, мотивуючи тим, що вона мала
намір збудувати власний будинок і
враховуючи, що сімейні відносини з її
чоловіком були досить напруженими,
подружжя фактично перебувало на межі
розлучення, тому розпочинати
будівництво будинку від свого імені
вона не наважувалась, розуміючи
реальну загрозу подальшого поділу
новозбудованого будинку у випадку
розірвання шлюбу.

В зв'язку з чим, за рекомендацією свого
знайомого ОСОБА_4, вона домовилась з
його сестрою - відповідачем по справі
ОСОБА_2 про те, що за її сприяння на ім'я
відповідача буде приватизована
земельна ділянка, на якій вона - позивач
за власні кошти збудує для себе
особисто будинок, який в подальшому на
її вимогу відповідач переоформить цей
будинок на неї. Гарантом належного
виконання взаємних зобов'язань сторін
виступив ОСОБА_4

Згідно з досягнутою домовленістю, вона
відшукала вільну земельну ділянку і
сприяла швидкому оформленню права
власності на неї за відповідачем. В
оформленні необхідних документів на
землю допомагав ОСОБА_4

В подальшому 5 лютого 2008 року
Дунаєвецькою РДА було видано на ім'я
відповідача державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,114 га в м. Дунаївці, в районі
маслопереробного заводу.

За сприяння ОСОБА_4 на ім'я відповідача
були оформленні необхідні дозвільні
документи на будівництво будинку,
зокрема рішенням виконавчого комітету
Дунаєвецької міської ради від 27.03.2008
року № 101 було видано відповідачу
дозвіл на будівництво садового будинку
в АДРЕСА_1 (стара адреса - район
маслопереробного комбінату) на
земельній ділянці площею 0,114 га.
Комунальним підприємством
«Техпроект» було виготовлено
будівельний паспорт на будівництво
даного будинку.

Весь процес будівництва будинку від
закладення фундаменту до його
теперішнього стану, включаючи
благоустрій прилеглої території,
здійснювався виключно за її - позивача
кошти та зусилля. Будівництво будинку
було розпочато нею у березні 2008 року і
здійснювалось до осені 2011 року.
Протягом усього періоду будівництва
вона придбавала за власний рахунок усі
необхідні будівельні матеріали та
оздоблювальні матеріали,
електротехнічне та сантехнічне
обладнання, замовляла і оплачувала
послуги спеціальної будівельної
техніки, наймала і оплачувала послуги
будівельників, перевізників інших
фахівців.

Відповідач, яка формально значилась
забудовником, будь-якої участі (ні
трудової, ні фінансової) в будівництві
будинку не приймала, жодного разу там
не була.

Після закінчення будівництва будинку
відповідач відмовилась виконувати
домовленість щодо оформлення права
власності на даний будинок на неї -
позивача, а оформила його на себе,
отримавши на своє ім'я свідоцтва про
право власності на цей будинок від 28
грудня 2011 року.

За відсутності між сторонами належним
чином оформленого договору щодо
будівництва будинку, вона вважає, що
відповідач набула право власності на
спірний будинок за рахунок неї -
позивача без достатньої правової
підстави.

Враховуючи, що відповідач, заперечуючи
раніше досягнуту сторонами усну
домовленість, не погоджується на
визнання за позивачем як за особою, яка
фактично за рахунок власних коштів
повністю збудувала належний
відповідачу будинок, права власності
на спірне нерухоме майно, вона,
відповідно до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України,
зобов'язана відшкодувати позивачу
дійсну вартість будинку і благоустрою
прилеглої до будинку території як
безпідставно набутого за рахунок
позивача майна, враховуючи, що
повернення в натурі цього майна є
неможливим.

Просить стягнути на свою користь з
відповідача вартість безпідставно
набутого майна, що згідно висновку
будівельно-технічної експертизи
становить 569 501 гривень.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали дані позовні
вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники
позов не визнали, пояснивши суду, що
відповідач в лютому 2008 року отримала у
власність земельну ділянку площею 0,114
га в АДРЕСА_1, на якій побудувала
садовий будинок. Будівництво велось
протягом 2008-2011 років на кошти
відповідача, будівництвом керував її
брат ОСОБА_4 Всі дозвільні документи на
проведення будівництва, технічна
документація були видані на ім'я
відповідача. Після здачі будинку в
експлуатацію, відповідач отримала на
нього свідоцтво про право власності.
Таким чином, вона правомірно набула
право власності на новозбудований
будинок, що також підтверджується
попереднім рішенням суду. До
закінчення будівництва будинку,
відповідач взагалі не була знайома з
позивачем і будь-яких домовленостей чи
угод з приводу власності на цей будинок
з нею не укладала. А тому, вважають
вимоги позивача безпідставними.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши сторони, їх представників,
свідків, вважає, що позов до
задоволення не підлягає.

Так, відповідно до ст.1212 ЦК України, на
яку позивач посилається як на підставу
задоволення своїх позовних вимог,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Ст. 1213 ЦК України передбачає обов'язок
набувача повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі. У
разі неможливості повернення такого
майна у натурі потерпілому
відшкодовується його вартість.

Судом встановлено, що згідно рішення
Дунаєвецької міської ради від 25 січня
2008 року, відповідачу ОСОБА_2 передано у
власність земельну ділянку площею 0,114
га для ведення індивідуального
садівництва в м. Дунаївці в районі
маслопереробного заводу. На підставу
цього рішення ОСОБА_2 5 лютого 2008 року
видано Державний акт про право
власності на земельну ділянку серії
НОМЕР_1, за яким вона є власником
земельної ділянки в м. Дунаївці в
районі маслопереробного заводу, площею
0,114га, яка розташована по АДРЕСА_1.

Згідно рішення виконкому Дунаєвецької
міської ради № 101від 27.03.2008 року, на
підставі заяви ОСОБА_2 та комплексного
висновку відділу містобудування і
архітектури про відповідність
запропонованого будівництва
містобудівній документації і
державним будівельним нормам, ОСОБА_2
надано дозвіл на будівництво садового
будинку в м. Дунаївці, по
АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,114
га , що належать їй на праві власності.
Будівельний паспорт на будівництво
даного будинку розроблено у 2008 році
комунальним підприємством
«Техпроект», замовником будівництва
виступала ОСОБА_2

В період з березня 2008 року до грудня 2011
року на земельній ділянці по АДРЕСА_1
було побудовано садовий будинок.

Згідно рішення виконкому Дунаєвецької
міської ради №245 від 22 грудня 2011 року
про оформлення права власності на
садові будинки, на підставі
правовстановлюючих документів:
декларації про готовність об'єкту до
експлуатації, будівельного паспорту,
технічного паспорту, державного акту
про право власності, було оформлено
право власності на садовий будинок
загальною площею 253,3 кв.м та
господарську будівлю в АДРЕСА_1 за
ОСОБА_2 На підставі цього рішення
ОСОБА_2 видано свідоцтво про право
власності на даний будинок та внесено
відповідні дані до державного реєстру
прав власності на нерухоме майно.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами інвентарної справи на дане
домоволодіння на ім'я ОСОБА_2 і не
оспорюються сторонами по справі.

Відповідно до ст. 375 ЦК України, власник
земельної ділянки має право зводити на
ній будівлі та споруди, створювати
закриті водойми, здійснювати
перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим
особам.

Власник земельної ділянки набуває
право власності на зведені ним будівлі,
споруди та інше нерухоме майно.

Відповідно до ст. 102-1 ЗК України (в
редакції 2008 року), право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис) і право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій) виникають на підставі
договору між власником земельної
ділянки та особою, яка виявила бажання
користуватись цією земельною ділянкою
для таких потреб, відповідно до
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
основи містобудування» (в редакції 2008
року), забудова земельних ділянок, що
надаються для містобудівних потреб,
здійснюється після виникнення права
власності чи права користування
земельною ділянкою у порядку,
передбаченому законом, та отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт. Право на забудову (будівництво)
полягає у можливості власника,
користувача земельної ділянки
здійснювати на ній у порядку,
встановленому законом, будівництво
об'єктів містобудування, перебудову
або знесення будинків та споруд.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
планування і забудову територій (в
редакції 2008 року), фізичні та юридичні
особи, які мають намір здійснювати
будівництво об'єктів містобудування на
земельних ділянках, що належать їм на
праві власності чи користування,
зобов'язані отримати від виконавчих
органів відповідних рад, Київської та
Севастопольської міської державної
адміністрації, у разі делегування їм
таких повноважень відповідними радами,
дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування. Фізичні та юридичні
особи, заінтересовані в здійсненні
будівництва об'єктів містобудування,
подають письмову заяву про надання
дозволу на будівництво до виконавчого
органу відповідної ради або Київської
чи Севастопольської міської державної
адміністрації. До заяви додається
документ, що засвідчує право власності
чи користування земельною ділянкою. У
разі, якщо замовник (забудовник) не є
власником чи користувачем земельної
ділянки, також подається нотаріально
засвідчена згода власника земельної
ділянки на забудову цієї ділянки.
Дозвіл на будівництво дає право
замовникам на отримання вихідних даних
на проектування, здійснення
проектно-вишукувальних робіт та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт у порядку,
визначеному цим Законом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
будівництво яких здійснювалось на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом
державногоархутектурно-будівельного
контролю на безоплатній основі та
поданої замовником декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

Таким чином, враховуючи наведене,
ОСОБА_2 правомірно у відповідності до
вимог чинного законодавства стала
власником новоствореного майна -
садового будинку по
АДРЕСА_1.

Правомірність набуття права власності
ОСОБА_2 на даний будинок також
підтверджується рішенням
Дунаєвецького райсуду від 24 грудня 2012
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорення права
власності на цей будинок, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

Доводи ОСОБА_1, що вона за свої власні
кошти за згодою ОСОБА_2 збудувала
спірний садовий будинок,

Надання позивачем документів на
придбання будівельних матеріалів,
оформлення електропостачання до
будинку та покази свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, які приймали участь у
будівництві будинку на замовлення
позивача, ніяким чином не спростовують
правомірності набуття права власності
відповідача на новостворений будинок
по АДРЕСА_1, набуття якого визначено
законом.

Також, ОСОБА_2 заперечила надання нею
дозволу ОСОБА_1 на будівництво будинку
на власній земельній ділянці як в усній
так і письмовій формі. Відсутні також
встановлені законом нотаріально
засвідчена згода власника земельної
ділянки ОСОБА_2 на забудову її
земельної ділянки ОСОБА_1 та
відповідний договір суперфіцію,
відсутність яких визнає сама позивач.

Крім того, у ОСОБА_1 відсутні будь-які
дозвільні документи передбачені
чинним на 2008 рік законодавством, на
проведення будівництва житлового
будинку на земельній ділянці ОСОБА_2 з
боку відповідних компетентних органів
та власника земельної ділянки, а
натомість такі дозвільні документи
видані ОСОБА_2 і тільки вона могла
здійснювати будівництво садового
будинку на власній земельній ділянці.
Тобто, у ОСОБА_1 були відсутні правові
підстави для здійснення будівництва.

А тому, враховуючи наведене, підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
у відповідності до вимог ст.ст.1212,1213 ЦК
України, не має, оскільки встановлено,
що відповідач ОСОБА_2 набула право
власності на новостворене майно -
садовий будинок правомірно, із
достатніми правовими підставами
визначеними законом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення вартості
безпідставно набутого майна в сумі 569 501
гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
Хмельницький апеляційний суд через
Дунаєвецький райсуд протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий: /підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду
О. М. Маринчак