Ухвала

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.,суддів:Коротуна В.М.,Попович О.В.,
Ступак О.В.,Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - служба у
справах дітей Вінницької міської ради
про визначення місця проживання
дитини; за зустрічним позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6, третя особа - служба у справах
дітей Вінницької міської ради, про
визначення місця проживання дитини, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 14 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
визначити місце проживання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6
вказував на недбале ставлення
відповідачем ОСОБА_7 до своїх сімейних
обов'язків та обов'язків матері та
зазначав, що він спроможний надати
дитині належний рівень розвитку та
виховання, має достатній майновий
дохід та належні житлово-побутові
умови. Просив задовольнити його
позовні вимоги.

Заперечуючи проти позовних вимог
ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулась до суду із
зустрічним позовом та просила
визначити місце проживання сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 04 березня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено
частково.

Визначено місцем проживання дитини -
ОСОБА_8, постійне місце проживання його
матері - ОСОБА_7.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_7 відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 14 травня 2014 року рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 04 березня 2014 року
скасовано.

Ухвалено в справі нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_7
відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Визначено місцем проживання дитини -
ОСОБА_8, з батьком - ОСОБА_6.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення апеляційного суду
Вінницької області від 14 травня 2014 року
скасувати та залишити в силі рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 04 березня 2014 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
на таких підставах.

Відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні
позовних вимог та задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_7 про визначення
місця проживання малолітнього ОСОБА_7 з
матір'ю, суд першої інстанції виходив з
відсутності виняткових обставин,
наявність яких є підставою для
розлучення дитини з матір'ю, що
відповідає пункту 6 Декларації прав
дитини, прийнятої 20 листопада 1959 року
Генеральною Асамблеєю ООН.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції й ухвалюючи в справі нове
рішення, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що проживання
малолітнього ОСОБА_7 з батьком у
більшій мірі сприятиме вихованню
дитини, забезпеченню його розумового,
фізичного та духовного розвитку.

Проте з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитись не
можливо з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6
перебували у шлюбі з 24 жовтня 2009 року.

З жовтня-листопада 2012 року сторони
разом не проживають, шлюбні стосунки не
підтримують.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 04 листопада 2012 року
проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до частини першої статті 161
Сімейного кодексу України якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно висновку від 08 лютого 2014 року №
01-00-011-6263 орган опіки та піклування
Вінницької міської ради вважає
доцільним визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком ОСОБА_6

Разом з тим у принципі 6 Декларації прав
дитини, прийнятою Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
проголошено, що дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і в усякому випадку в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Частиною другою статті 161 Сімейного
кодексу України визначено, що орган
опіки та піклування або суд не можуть
передати дитину для проживання з тим із
батьків, хто не має самостійного
доходу, зловживає спиртними напоями
або наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини.

Відповідно до частини шостої статті 19
Сімейного кодексу України суд може не
погодитися з висновком органу опіки та
піклування, якщо він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

Суд першої інстанції установивши, що
виняткові обставини, наявність яких є
підставою для розлучення дитини з
матір'ю, відсутні, а висновок органу
опіки та піклування від 08 лютого 2014
року № 01-00-011-6263 є неумотивованим,
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_7 з
матір'ю ОСОБА_6

Такого висновку суд першої інстанції
дійшов на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, рішення суду
відповідає вимогам матеріального
права та встановленим обставинам
справи й скасовано апеляційним судом
помилково.

Відповідно до ст. 339 Цивільного
процесуального кодексу України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 14 травня 2014 року скасувати.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 04 березня 2014
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:В.М.
Коротун О.В. Попович О.В. Ступак С.П.
Штелик