Справа № 185/23/14-ц
Провадження № 2/185/555/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Губайдулліна
О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» про відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2014 року позивач звернувся з
позовом до відповідача про
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що знаходився у
трудових відносинах з відповідачем,
отримав професійні захворювання,
висновком МСЕК йому встановлено 60%
втрати професійної працездатності.

Позивач вважає, що внаслідок втрати
працездатності йому спричинено
моральну шкоду, яку він оцінює у 20 000
грн.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, у письмовому
запереченні вказав на те, що одним з
головних чинників розвитку у позивача
професійних захворювань є несвоєчасне
виявлення його критеріїв та
відсторонення від виконання роботи у
шкідливих та важких умовах медичною
комісією лікувального закладу, факт
наявності моральної шкоди може бути
встановлений тільки висновком
експерта-психолога, позивачу при
укладенні трудового договору було
відомо про важкі і небезпечні умови
праці і він на це погодився і це не є
підставою для відповідальності
підприємства у вигляді моральної
шкоди, професійні захворювання,
встановлені МСЕК позивачу, не є
психотравмуючим фактором, з 01 січня 2008
року законодавчо скасоване
відшкодування моральної шкоди,
завданої застрахованому працівнику
внаслідок ушкодження його здоров'я при
виконанні трудових обов'язків.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
протягом тривалого часу позивач
працював на виробничому структурному
підрозділі ВАТ «Павлоградвугілля»,
правонаступником якого є відповідач.

08 серпня 2012 року висновком МСЕК
позивачу було встановлено сукупно 60%
втрати професійної працездатності
первинно за професійними
захворюваннями (а.с.46).

За змістом ст.ст. 21, 28, 30, 34, 35 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності»,
право на отримання потерпілим
страхових виплат у разі настання
стійкої втрати працездатності, у тому
числі виплати за моральну шкоду,
виникає в особи з дня встановлення їй
такої стійкої втрати працездатності
вперше висновком МСЕК.

Вирішуючи питання по суті, суд виходив
з положень абзацу 9 пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України у справі
№ 1-32/2008 року від 08 жовтня 2008 року, яким
передбачено, що право застрахованих
громадян, які потерпіли від нещасного
випадку або професійного захворювання,
на відшкодування моральної шкоди, в
зв'язку з внесеними змінами від 23
лютого 2007 року до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
реалізується відповідно до норм статті
1167 Цивільного кодексу України та
статті 237-1 Кодексу законів про працю
України, за рахунок власника або
уповноваженого ним органу
(роботодавця).

Суд вважає, що внаслідок втрати
професійної працездатності у позивача
наявна моральна шкода, оскільки він
втратив професійну працездатність,
постійно відчуває наслідки
професійних захворювань, змушений
вживати лікарські препарати, йому
важко займатися фізичною працею. Все це
викликає почуття неповноцінності і
приводить до порушення психічної
рівноваги.

Вказані обставини, які наявні у
позивача, призвели до значних, тяжких
змін його життєвих зв'язків,
обумовлюють необхідність
пристосовуватися та організовувати
своє повсякденне життя по-новому і
свідчать про заподіяння позивачу
моральної шкоди.

На підставі статті 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Вирішуючи питання про розмір завданої
позивачу моральної шкоди, суд враховує
ступінь втрати ним професійної
працездатності, погіршення його
здібностей та позбавлення його певних
можливостей їх реалізації.

Виходячи з принципу розумності та
справедливості при вирішенні даної
справи суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 6000 грн.

Позивач звільнений від сплати судового
збору, тому судові витрати підлягають
стягненню з відповідача на користь
держави у розмірах, діючих на день
звернення позивача до суду відповідно
до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» як за позов немайнового
характеру.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд .

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на
користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 6000
(шість тисяч) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на
користь держави судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення

Суддя: У. М. Болдирєва