Справа № 211/5321/13-ц
Провадження № 2/211/162/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 лютого 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:
Папариги В.А.,

при секретарі:
Ручка М.Л.,

за участю:

представника позивача-відповідача
ОСОБА_1,

представника відповідача-позивача,
відповідачів ОСОБА_2,

представника третьої особи
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
цивільну справу за первісним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті
особи: Головне управління Державної
Міграційної служби України в
Дніпропетровській області, Орган опіки
та піклування виконкому
Довгинцівської у м. Кривому Розі Ради,
ОСОБА_8, про усунення перешкод в
користуванні власністю та виселення та
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8,
ОСОБА_4, треті особи що не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_7, Публічне акціонерне товариство
"Укрсиббанк", Довгинцівський відділ ДВС
Криворізького Міського управління
юстиції, про визнання угод
купівлі-продажу та свідоцтва про право
власності недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті
особи: Головне управління Державної
Міграційної служби України в
Дніпропетровській області, Орган опіки
та піклування виконкому
Довгинцівської у м. Кривому Розі Ради,
ОСОБА_8, про усунення перешкод в
користуванні власністю та виселення. В
обґрунтування своїх вимог послався на
те, що йому на праві приватної
власності, за договором
купівлі-продажу, укладеного 20.05.2013 року
між ним як покупцем та ОСОБА_8, як
продавцем, зареєстрованого в реєстрі
за №746, належить шестикімнатна
квартира, загальною площею 139, 3 кв.м.,
житловою площею 85, 2 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачі - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
укладення вказаного договору були
зареєстровані у вказаній квартирі та
продовжують в ній мешкати.
Зареєструвавши право власності на
вказану квартиру, позивач, як власник
нерухомого майна, вирішив потрапити до
квартири з метою завезення особистих
речей та проживання в ній, але в цьому
йому завадили відповідачі: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, які на момент укладання
договору були та є зареєстрованими у
відчужуваній квартирі та продовжують
там проживати, чим створюють йому як
власнику, перешкоди у користуванні
власністю. Посилаючись на вказані
обставини позивач просив суд усунути
йому перешкоди у користування
належного йому на праві власності
квартирою, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом позбавлення ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 права користування
вказаною квартирою та їх виселення із
неї без надання іншого житлового
поміщення.

Не погодившись з первісним позовом
04.10.2013 року відповідач ОСОБА_5
звернулася з зустрічним позовом до
ОСОБА_8, ОСОБА_4, треті особи що не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_7, Публічне
акціонерне товариство «Укрсиббанк»,
Довгинцівський відділ ДВС
Криворізького Міського управління
юстиції, про визнання угод
купівлі-продажу та свідоцтва про право
власності недійсними. В обґрунтування
своїх вимог послалася на те, що 14 лютого
2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5
було укладено кредитний договір
№26497М223 та додаткова угода №1 від 13.10. 2006
року відповідно до яких АКІБ
«Укрсиббанк» зобов'язався надати
ОСОБА_5 кредит в розмірі 35000 доларів США,
зі сплатою за користування кредитом в
розмірі 13% річних зі строком повернення
не пізніше 13 лютого 2013 року. Окрім цього
між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_9 було
укладено договір іпотеки №0-1 від
18.08.2008 року, що посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_10 1.1, за
реєстровим номером 4882. Відповідно до
цього договору іпотеки, ОСОБА_5
передала в іпотеку нерухоме майно, а
саме: шестикімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
належить їй на праві приватної
власності. 11 листопада 2009 року
Саксаганським районним судом м.
Кривого Рогу було винесено заочне
рішення, яким стягнуто солідарно з
ОСОБА_5 та ОСОБА_9 заборгованість за
вищезазначеним кредитним договором у
розмірі 186 436 грн. 31 коп., а також судові
витрати в розмірі 1730 грн. На підставі
виконавчого листа №2-2368 від 11.11.2009 року,
що був виданий на підставі заочного
рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 11.11.2009 року,
Довгинцівським відділом ДВС КМУЮ було
відкрито виконавче провадження(
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП №20546836 від 29.07.2010 року). В
результаті вчинення виконавчих дій
Довгинцівським відділом ДВС КМУЮ було
здійснено опис та арешт, оцінка та
реалізація з прилюдних торгів
шестикімнатної квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що
належить позивачеві на праві приватної
власності та передана в іпотеку згідно
договору іпотеки №0-1 від 18.08.2008
року, в якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№26497М223 від 14.02.2006 року. 07 березня 2012
року за результатами прилюдних торгів
квартира була реалізована за ціною 204 000
грн. 00 коп. Переможцем торгів стала
громадянка ОСОБА_8. Позивач вважає, що
така реалізація є незаконною, такою що
порушує гарантоване Конституцією
України право позивача на житло,
порушує права дітей, порушує норми ЗУ
«Про іпотеку», ЗУ «Про виконавче
провадження» , а отже угода
купівлі-продажу суперечить вимогам ст..
203 ЦК України і відповідно ст.. 215 ЦК
України може бути визнана судом
недійсною. Квартира щодо якої виник
спір є єдиним житлом відповідачів за
первісним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 Спірну квартиру було описано та
арештовано в результаті здійснення
виконавчих дій Довгинцівським
відділом ДВС КМУЮ та в подальшому
реалізовано з прилюдних торгів. Спірна
квартира є предметом іпотеки
відповідно до договору іпотеки №
0-І від 18.08.2008 року відповідно до
якого приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_10 було накладено заборону
відчуження зазначеної в договорі
квартири до припинення договору
іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за
№ 4883 та в реєстрі заборон № 398. А
оскільки реалізація предмета іпотеки
можлива лише за рішенням суду,
державний виконавець повинен був
скасувати проведення прилюдних торгів
квартири позивача, виключити її з акту
опису, зняти з неї арешт і звернути
стягнення на інше майно боржника
(позивача у справі), а у разі
відсутності такого іншого майна
повернути виконавчий документ
стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ
«Про виконавче провадження». Окрім
цього, в спірній квартирі весь час
проживала дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
місце проживання якої зареєстровано в
спірній квартирі і по сьогодні. ОСОБА_7
є членом сім'ї власника спірної
квартири - ОСОБА_5, а саме її онукою та
дочкою ОСОБА_6, яка є дочкою власника
спірної квартири та мала право
користування даною квартирою. Тому для
здійснення відчуження спірної
квартири з прилюдних торгів, як і для
подальшого продажу спірної квартири
гр. ОСОБА_8 та гр.. ОСОБА_4 ,було
обов'язковим отримання попереднього
дозволу органів опіки та піклування на
вчинення цих правочинів, проте жодного
дозволу отримано не було. Відповідно до
п. 3.16. «Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна» покупцям до реєстрації
надається право ознайомитися з майном,
що підлягає реалізації, за його
місцезнаходженням. Покупець ОСОБА_8
мала змогу ознайомитись з майном що
вона придбавала ще до початку торгів, а
отже вона могла знати, що організація
прилюдних торгів проведена з
порушенням закону і дане майно не
підлягало реалізації з прилюдних
торгів в рамках вищезазначеного
виконавчого провадження, а отже вона не
може вважатись добросовісним
набувачем. Так само, гр. ОСОБА_11 знав, що
щодо спірної квартири має право
користування неповнолітня дитина і для
укладання будь-яких правочинів щодо
спірного нерухомого майна обов'язкова
попередня згода органів опіки та
піклування, яка отримана не була.
Посилаючись на вказані обставини,
ОСОБА_5 просила суд: визнати недійсною
угоду купівлі-продажу з прилюдних
торгів квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що видане ОСОБА_8 та посвідчено
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_12
04.04.2012 року за реєстровим №1622; визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що укладено між ОСОБА_8 та
ОСОБА_11 20.05.2013 року та посвідчений
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_13 за
реєстровим №746.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом -
відповідача за зустрічним позовом
ОСОБА_14 - ОСОБА_1 - первісний позов
підтримав в повному обсязі та
посилаючись на обставини викладені в
ньому, просив суд його задовольнити,
проти зустрічних позовних вимог
заперечував, посилаючись на те, що
законність проведення прилюдних
торгів спірної квартири, вже була
перевірена судом та визнано їх
законним, просив в задоволені
зустрічних позовних вимог відмовити.

Представник відповідача за первісним
позовом - позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_5, відповідача за
первісним позовом ОСОБА_6 та
відповідача за первісним позовом -
третьої особи за зустрічним позовом
ОСОБА_7 - ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення первісного позову
заперечував, підтримуючи зустрічні
позовні вимоги та посилаючись на
обставини, викладені в ньому, просив
суд в задоволені первісного позову
відмовити, задовольнити зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_5 та визнати
недійсною угоду купівлі-продажу з
прилюдних торгів квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на вказану квартиру, що
видане ОСОБА_8 та визнати недійсним
договір купівлі-продажу даної
квартири, укладений між ОСОБА_8 та
ОСОБА_11 20.05.2013 року та посвідчений
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_13 за
реєстровим №746.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування виконкому
Довгинцівської у м. Кривому Розі Ради
ОСОБА_3 в судовому засіданні проти
первісного позову заперечувала, та
посилаючись на те, що під час укладення
правочинів відносно спірної квартири,
в якій проживала неповнолітня дитина
попередня згода органів опіки та
піклування отримана не була, просила
суд задовольнити зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_4 про
визнання угод купівлі-продажу та
свідоцтва про право власності
недійсними.

Відповідач ОСОБА_8 та представники
третіх осіб Публічне акціонерне
товариство «Укрсиббанк»,
Довгинцівського відділу ДВС
Криворізького Міського управління
юстиції, Головного управління
Державної Міграційної служби України в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явилися про час та місце
розгляду справи були повідомлені,
заперечень проти первісних та
зустрічних позовних вимог не надали.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази по справі, суд
приходить висновку що позовні вимоги
за первісним позовом підлягають
задоволенню, а позовні вимоги за
зустрічним позовом задоволенню не
підлягають, виходячи з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14
лютого 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_5 укладено кредитний договір та
додаткова угода №1 від 13 жовтня 2006 року,
відповідно до яких банк надав їй кредит
в розмірі 35000 доларів США зі сплатою за
користування кредитом в розмірі 13%
річних зі строком повернення не
пізніше 13 лютого 2013 року. В якості
забезпечення зобов'язання за
вищезгаданим кредитним договором
банком було укладено договір поруки зі
ОСОБА_9. Також у забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за цим
кредитним договором між Банком та
ОСОБА_9, як поручителем ОСОБА_5, 14 лютого
2006 року було укладено договір іпотеки,
за яким передано в іпотеку
шестикімнатну квартиру по АДРЕСА_1
Іпотечна квартира належала ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 на праві спільної сумісної
власності. Після смерті ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, єдиним власником
квартири стала ОСОБА_5. 18 серпня 2008 року
між Банком та ОСОБА_5 укладено договір
іпотеки, за яким вона передала в
іпотеку шестикімнатну квартиру по
АДРЕСА_1 На підставі двох судових
рішень Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 11 листопада 2009 року
були видані виконавчі листи про
стягнення з ОСОБА_5 на користь АКІБ
«Укрсиббанк» 186436,31 грн. та 205527,23 грн..
Зазначені виконавчі листи передані на
виконання до Довгинцівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції. На підставі цих виконавчих
листів державним виконавцем
Довгинцівського ВДВС Герасимовою О.Є
були відкриті виконавчі провадження,
які були об'єднані в одне провадження. В
результаті вчинення виконавчих дій
ВДВС було здійснено опис, арешт та
оцінка вищевказаної шестикімнатної
квартири. Ухвалою Довгинцівського
районного суду по цивільної справі №
2-1669/2011 від 11 грудня 2011 року реалізація
іпотечного майна, а саме квартири по
вул. Незалежності України, 13а/16 в м.
Кривому Розі, була зупинена до розгляду
справи за позовом ОСОБА_5 до
Довгинцівського ВДВС Криворізького
МУЮ (третя особа АТ «Укрсиббанк») про
зняття арешту та виключення зазначеної
квартири з акту опису та арешту.
Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2011
року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31.01.2012 року в задоволенні
позову ОСОБА_5 було відмовлено. 09
лютого 2012 року постановою державного
виконавця виконавче провадження та
реалізацію арештованого майна
поновлено. 07 березня 2012 року арештоване
іпотечне майно реалізовано з
прилюдних торгів філією «Кей Стоун
Дніпропетровськ» за 204 000 грн. ОСОБА_8.
Кошти від реалізації майна
перераховано стягувачеві - ПАТ
«УкрСиббанк». 23 квітня 2012 року ухвалою
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу заочне рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 11 листопада 2009 року
скасовано, справу призначено до
розгляду в загальному порядку та
передано за підсудністю до
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу. Рішенням Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 07
серпня 2013 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13.11.2013
року, в задоволені позову ОСОБА_5 про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів з продажу квартири о
вул. Незалежності України, 13а/16 в м.
Кривому Розі та зобов'язання закінчити
виконавче провадження - відмовлено (
а.с. 125 - 127 - копія ухвали апеляційного
суду Дніпропетровської області від
13.11.2013 року).

Ухвалою Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від
27.09.2012 року позов Публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про стягнення суми
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту за
кредитним договором від 14.02.2006 року та
додатковою угодою від 13.10.2006 року
залишено без розгляду ( а.с. 178 - копія
ухвали).

На підставі договору купівлі-продажу
укладеного 20.05.2013 року між ОСОБА_11 та
ОСОБА_8, посвідченого приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_13 за реєстровим
№746, ОСОБА_11 купцівна продала квартиру,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.
12-13 - копія договору купівлі-продажу).

Відповідно до правової позиції,
викладеної Верховним Судом України у
постанові від 13.02.2013 року по справі №
6-174цс12, виходячи з аналізу правової
природи процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає в продажу
майна, тобто в забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на прилюдних
торгах, а відтак є правочином.

Враховуючи те, що відчуження майна з
прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). При цьому
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними є порушення
встановлених законодавством правил
проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованого 02.11.1999 року за №
745/4038.

Враховуючи вкладене, визнанню
недійсним підлягає не договір
купівлі-продажу у власному розумінні
терміну «договір», що визначений
положеннями ст. 638, 655-657 ЦК України, а
правочин з реалізації майна на
прилюдних торгах, оформлений
відповідними протоколом, актом та
свідоцтвом шляхом визнання недійсними:
протоколу проведення прилюдних торгів
від 07.03.2012 року, акту продажу майна з
прилюдних торгів та свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів,
виданого на ім'я ОСОБА_8

Оскільки згідно із зазначеною нормою
ЦК підставами недійсності укладеного
за результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованого в зазначеному
Міністерстві 2 листопада 1999 року за №
745/4838, з урахуванням вимог Закону
України «Про іпотеку».

Згідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справу не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
у межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, виходячи із
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилались, як на
підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

З матеріалів справи та пояснень сторін
вбачається, що правила проведення
прилюдних торгів, оформлення їх
результатів, встановлені вказаним
Тимчасовим положенням, при проведенні
прилюдних торгів з продажу квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
порушені не були.

Крім того, доказів того, що при укладені
даного правочину та послідуючого
договору купівлі-продажу спірної
квартири, було порушено вимоги Закону
України "Про охорону дитинства" та того
що вона має право в цій частині
представляти інтереси ОСОБА_7, яка на
теперішній час є повнолітньою,
позивачем за зустрічним позовом суду
не надано.

В зв'язку з чим, суд не вбачає підстав
для задоволення зустрічних позовних
вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_4 про
визнання недійсною угоди
купівлі-продажу з прилюдних торгів
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 визнання недійсним свідоцтва
про право власності на вказану
квартиру, що видане ОСОБА_8 та
посвідчено приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_12 04.04.2012 року за реєстровим №1622 та
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що
укладено між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 20.05.2013
року та посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_13 за реєстровим
№746.

Статтею 383 ЦК України, власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та
відповідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Оскільки судом встановлено, що
позивачу - відповідачу ОСОБА_4, який на
підставі договору купівлі продажу
укладеного 20.05.2013 року між ОСОБА_8 та
ОСОБА_11 та посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_13 за реєстровим
№746 є власником квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
відповідачами за первісним позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, чиняться
перешкоди у користуванні вказаною
квартирою, суд вважає обґрунтованими
його позовні вимоги про визнання їх
такими, що втратили право користування
квартирою, що знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 та
їх виселення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 203, 215, 319, 383, 386 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: Головне
управління Державної Міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, Орган опіки та піклування
виконкому Довгинцівської у м. Кривому
Розі Ради, ОСОБА_8, про усунення
перешкод в користуванні власністю та
виселення - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_4 в
користуванні власністю -квартирою, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такими, що втратили право користування
квартирою, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Виселити без надання іншого житлового
приміщення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_4, треті
особи що не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору ОСОБА_7,
Публічне акціонерне товариство
"Укрсиббанк", Довгинцівський відділ ДВС
Криворізького Міського управління
юстиції, про визнання угод
купівлі-продажу та свідоцтва про право
власності недійсними - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: В. А. Папарига