Справа № 106/1088/14-ц
УХВАЛА

20 лютого 2014 року

м.Євпаторія

Євпаторійській міський суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді
Абзатової Г.Г.

при секретарі
Марафурової О.М.

розглянувши у судовому засіданні у м.
Євпаторії цивільну справу за поданням
старшого державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Євпаторійського міського управління
юстиції

ВСТАНОВИВ:

До Євпаторійського міського суду в
порядку ст. 372 ЦПК України старшим
державним виконавцем ВДВС
Євпаторійського МУЮ АРК подано для
затвердження мирову угоду, укладену
між боржником ОСОБА_1 та стягувачем
ОСОБА_2 в процесі виконання рішення
Роздольненського районного суду
Автономної Республіки Крим від 23.03.2009
року по справі № 276/09 за позовом ОСОБА_2
та інших до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по заробітної платі
та моральної шкоди ( виконавче
провадження ВП №39059930).

Представник ВДВС Євпаторійського МУЮ
АРК у судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи.

Боржник ОСОБА_1у судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином
про час та місце розгляду справи.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому засіданні
просив затвердити мирову угоду, яка
укладена між ним та боржником ОСОБА_1,
згідно якої боржник ОСОБА_1
зобов'язався передати йому у
власність автомобіль у погашення
заборгованості по заробітної платі
та відшкодування моральної шкоди.
Інші можливості у боржника виконати
свої зобов'язання, відсутні. Просив
подання державного виконавця
задовольнити.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив, що 09.07.2013 року
Роздольненський районний суд АРК
видав виконавчий лист по справі № 276/09
за позовом ОСОБА_2 та інших до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по
заробітної платі та моральної шкоди,
яким стягнуто з ОСОБА_1на користь
ОСОБА_2 заборгованість по заробітної
платі у сумі 9923,67 грн. та у
відшкодування моральної шкоди 1000 грн..

25.07.2013 року відкрито виконавче
провадження ВП №39059930 з виконання
виконавчого листа по справі № 276/09 за
позовом ОСОБА_2 та інших до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по
заробітної платі та моральної шкоди.

07.02.2014 року до суду надійшло подання
державного виконавця про затвердження
мирової угоди про закінчення
виконавчого провадження та визнання
права власності за ОСОБА_2 на
автомобіль УАЗ 3303-01, 1988 року випуску,
держномер НОМЕР_2.

За умовами даної мирової угоди Боржник:
1. передає стягувачу, а стягувач
приймає від боржника у приватну
власність, у рахунок погашення
стягнутої грошової суми у розмірі 9923,67
грн. та у відшкодування моральної
шкоди 1000 грн. автомобіль марки УАЗ
модель 3303-01, 1988 року випуску,
реєстраційний номер № НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_3, фургон цільнометольовий
ВЗКРС276804 держ. номер НОМЕР_4, цвіт
зелений, зареєстрований
Євпаторійським МРЕО , свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_5 на ім'я боржника ОСОБА_1

2. Боржник зобов'язується протягом
трьох робочих днів з моменту вступу
у законну силу ухвали суду, за власні
кошти провести оцінку автомобілю,
особисто зняти з обліку у
Євпаторійському МРЕО автомобіль
марки УАЗ модель 3303-01, 1988 року випуску,
реєстраційний номер № НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_3, фургон цільнометольовий
ВЗКРС276804 держ. номер НОМЕР_4, цвіт
зелений, з наступною передачею
Стягувачу усіх правовстановлюючих
документів відносно даного
автомобілю.

3. ВДВС Євпаторійського РУЮ
зобов'язується протягом одного
робочого дня днів з моменту вступу у
законну силу ухвали суду, зняти арешт
з арештованого раніше автомобілю
марки УАЗ модель 3303-01, 1988 року випуску,
реєстраційний номер № НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_3, фургон цільнометольовий
ВЗКРС276804 держ. номер НОМЕР_4, цвіт
зелений.

Суд приходить до висновку що мирова
угода, укладена 30.12.2013 року
затвердженню не підлягає з наступних
підстав

Відповідно до ч.1,5 ст. 175 ЦПК України
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову. Якщо умови мирової
угоди суперечать закону чи порушують
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
визнанні мирової угоди.

Відповідно до положень ч.1,2 ст. 372 ЦПК
України, сторони можуть у виконавчому
провадженні укласти мирову угоду. Суд
має право перевірити і не визнати
мирову угоду або не прийняти відмови
стягувача від примусового виконання,
якщо це суперечить закону або порушує
права чи свободи інших осіб.

Отже, відповідно вимог ст.175, 372 ЦПК
України, суд перевіряє, чи умови
мирової угоди не суперечать закону, а
саме, чи дотриманий сторонами
процедурний порядок звернення, чи
дійсно укладено мирову угоду, який її
зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно,
безумовно викладено умови, чи
стосується угода предмету спору, чи всі
умови мирової угоди визначені у межах
позову, стосуються предмету позову і
засновані на взаємних поступках, чи в
результаті ліквідується спір між
сторонами.

Вирішуючи питання про можливість
затвердження умов мирової угоди, суд
виходить з того, що відповідно до п. ч.1,
ч.5 ст. 49 ЗУ України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у разі визнання
судом мирової угоди між стягувачем і
боржником у процесі виконання. Про
закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення.

Виходячи з тексту мирової угоди,
судом встановлено, що її умови
вирішують питання про права і
обов'язки сторін на майбутне.

Крім того, як виходить з тексту
мирової угоди, вона передбачає дії з
боку третьої особи, а саме, державного
виконавця, що суперечить вимогам ст..
372 ЦПК України та ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження». Сторони виконавчого
провадження не можуть домовлятися про
дії державного виконавця, оскільки
питання щодо зняття арешту
відноситься до компетенції саме
державного виконавця.

Крім того, суд враховує, що мирова угода
на стадії виконання судового рішення
не може вирішувати питання про права та
обов'язки сторін, які можуть виникнути
в майбутньому, а може стосуватися лише
прав та обов'язків сторін стосовно
предмета позову, у зв'язку із чим дані
умови суперечать вимогам ст. 175 ЦПК
України.

Суд зазначає, що умови мирової угоди
мають стосуватися предмету спору, а не
вирішувати питання права, які
врегульовані нормами чинного
законодавства- визнання права
власності на рухоме майно, а тому
умови, щодо передачі стягувачу та
прийняття стягувачем від боржника у
приватну власність автомобілю, шляхом
визнання права власності на нього, з
врахуванням того, що він знаходиться
під арештом( у тому числі) не
визначена його вартість, не можуть
бути затверджені судом як такі, що
суперечать ст. 175 ЦПК України.

Отже, мирова угода містить умови, які
суперечать 175, 372 ЦПК України, ст. 49 ЗУ
України «Про виконавче провадження».
Суд з власної ініціативи не може
вносити корективи та виправляти
положення мирової угоди, тому суд
відмовляє в задоволенні заяви про
визнання мирової угоди, що не
перешкоджає повторному укладенню
мирової угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.
175, 372 ЦПК України, ст.49 ЗУ України «Про
виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

У затвердженні мирової угоди,
укладеної між боржником ОСОБА_1 та
стягувачем ОСОБА_2 в процесі виконання
рішення Роздольненського районного
суду Автономної Республіки Крим по
справі № 276/09 за позовом ОСОБА_2 та
інших до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по заробітної платі
та моральної шкоди ( виконавче
провадження ВП №39059930) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Абзатова Г.Г.