ун. № 759/5544/13-ц
пр. № 2/759/55/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді:
П»ятничук І.В.,

при секретарі:
Іванові К.Ю.,

з участю представника позивача :
ОСОБА_1,

представника відповідача :
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_3 який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4

до ОСОБА_5

треті особи: Головне управління
юстиції у м. Києві, служба в справах
Святошинської районної у м.Києві
державної адміністрації

про встановлення факту ухилення від
надання матеріальної допомоги і
усунення від права на спадкування,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності в порядку
спадкування за законом, визнання права
власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2013 року позивач ОСОБА_3
який діє в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. звернувся до
суду з позовом до відповідачки ОСОБА_5
та просив суд з урахуванням уточнених
позовних вимог постановити рішення,
яким встановити факт ухилення ОСОБА_6
від надання матеріальної допомоги на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_7 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р.,
усунути ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
р. від права на спадкування за законом
після смерті його дочки ОСОБА_7 яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., визнати за
ОСОБА_4 право власності в порядку
спадкування на квартиру АДРЕСА_1, після
смерті її матері ОСОБА_7 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., визнати недійсним в 1/4
частині свідоцтво про право на
спадщину за заповітом видане 20 грудня
2012 р. Дванадцятою Київською державною
нотаріальною конторою на ім.»я ОСОБА_5,
після смерті її батька ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. та визнати за
ОСОБА_4 право власності в порядку
спадкування на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_2 після смерті її діда ОСОБА_6
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

В обґрунтування заявлених вимог
вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р.
померла ОСОБА_7, з якою він- позивач
мають спільну доньку ОСОБА_4 в
інтересах якої і подано даний позов,
шлюб між ними в 2005 р. розірвано, після
смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина
квартира АДРЕСА_1 у встановлений
законом термін в інтересах доньки він
звернувся до Дванадцятої Київської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, та
з»ясував, що з аналогічною заявою
звернувся і батьком померлої ОСОБА_7 -
ОСОБА_6, однак вважає, що дана особа не
може бути спадкоємцем померлої
оскільки, батьки ОСОБА_7 зареєстрували
шлюб коли їй було десять років, але
через рік після чого батько покинув
сім»ю, життям дитини, ви хованням,
утриманням не цікавився, аліментів не
сплачував, коли ОСОБА_7 виповнилось
п»ятнадцять років померла її мати,
вона залишилась самотньою, вимушена
була самостійно заробляти на своє
утримання кошти, змушена була покинути
навчання та влаштуватись на роботу,
з-за боргів після смерті матері продати
квартиру в якій вони мешкали та купити
іншу меншу, яка на даний час і є
спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
ОСОБА_6 помер, так і не оформивши право
власності на спадкове майно, яке
залишилось після померлої ОСОБА_7,
однак на належне йому після смерті
майно залишив заповіт на ім.»я ОСОБА_5.,
дане спадкове майно складається з
квартири АДРЕСА_2 на яке ОСОБА_5.
отримала свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, однак
посилаючись на ст..ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1223,
1233, 1234, 1235, 1224, 1241, 1266, 1276 ЦК України,
просив заявлені позовні вимоги
задовольнити.

Позивач в судовому засіданні
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив їх задовольнити, вказуючи на те,
що він перебував з ОСОБА_7 в
зареєстрованому шлюбі, від даного
шлюбу в ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народилась
донька ОСОБА_4, в 2005 р. шлюб між ними було
розірвано, донька проживала разом з
ним, знає, що ОСОБА_7 з батьком не
спілкувалась, відносини в них були не
добрі, матеріально ОСОБА_6 іколи її не
забезпечував, не надавав коштів як на
її лікування так і на її поховання, в
подальшому в судові засідання не
з»явився, направив до суду свого
представника з належним чином
оформленими повноваженнями, тому суд
вважає можливим розглянути справу в
його відсутності.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала заявлені позовні
вимоги та просила їх задовольнити
вказуючи на обставини справи
викладені в позовній заяві та
уточненнях до неї.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечувала, вказуючи на те, що
ОСОБА_7 була її сестрою по батьку, вона
завжди спілкувалась і з нею і з батьком,
в ІНФОРМАЦІЯ_4 р. померла її -
відповідачки мати і в 1979 р. її батько
ОСОБА_6 одружився з іншою жінкою, від
шлюбу з якою народилась її сестра
ОСОБА_7, їх родина поживала разом, в
ІНФОРМАЦІЯ_5 р. мати ОСОБА_7 померла,
після смерті якої квартиру по АДРЕСА_3
успадкувала ОСОБА_7, в подальшому
сестра дану квартиру продала і купила
квартиру поряд з її місцем мешкання по
АДРЕСА_1 дійсно в 2003 р. її сестра вийшла
заміж за ОСОБА_3 та у них народилась
донька ОСОБА_4, вказувала, що їх весілля
було оплачено за кошти вилучені від
продажу земельної ділянки в АДРЕСА_4, в
2005 р. дане подружжя почало проживати
окремо, сестра переїхала в її квартиру
по АДРЕСА_2 де і проживала до смерті,
після її смерті всі витрати були
оплачені нею та батьком, який хоча і
подав заяву про прийняття спадщини
однак ще до отримання свідоцтва помер.
Враховуючи наведене просила в
задоволенні вимог відмовити.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
заявлених имог заперечувала,
посилаючись на обставини викладені
запереченнях.

Представник третіх осіб,
Головного управління юстиції у м.
Києві, служби в справах Святошинської
районної у м.Києві державної
адміністрації ГУЮ у м. Києві, у судове
засідання представників не направили,
хоча про день, час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
направили до суду заяви з проханням
розгляду справи в їх відсутності, що
суд вважає з урахуванням думки
учасників судового розгляду можливим.

Заслухавши учасників процесу,
допитавши свідків ОСОБА_14 ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_15., ОСОБА_12, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ( а.с. 5).

Як вбачається з свідоцтва про
народження НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. її матір»ю в даному
свідоцтві вказано ОСОБА_7, батьком
ОСОБА_3 ( а.с. 6).

Згідно до свідоцтва про шлюб
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2003 р. (
ас. 7), згідно до рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 23 вересня 2005
р. вказаний шлюб було розірвано ( а.с. 8)

Відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 16.12.1999 р.
ОСОБА_7 придбала квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.
11), дана квартира є двокімнатною, жилою
площею 25,5 кв.м. ( а.с. 13-15), в даній
квартирі зареєстровано відповідно до
довідки за формою №3 ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_8. ( а.с. 9).

Як вбачається з матеріалів
справи, після смерті ОСОБА_7 щодо її
спадкового майна відкрито спадкову
справу №26211, з заявою про прийняття
спадщини після померлої звернувся
ОСОБА_3 який діє в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. ( а.с. 87), також з заявою
про прийняття спадщини після померлої
звернувся і батько померлої ОСОБА_6 (
а.с.111).

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України
передбачено, що часом відкриття
спадщини є день смерті особи або день, з
якого вона оголошується померлою.

Після смерті спадкодавця
відкрилась спадщина у вигляді
нерухомого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів
справи, вказана квартира придбана
ОСОБА_7 після продажу двокімнатної
квартири АДРЕСА_3 яка належала матері
останньої - ОСОБА_13 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 р.

У відповідності до вимог ст. 1223
Цивільного кодексу України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи
спадкоємцем першої черги за законом
померлої ОСОБА_7 є її донька ОСОБА_4 та
батько померлої ОСОБА_6 які звернулись
у встановленому законом порядку до
нотаріуса з заявами щодо прийняття
спадщини.

Як вбачається з матеріалів
справи, батько померлої ОСОБА_7 - ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ( а.с. 36).

З заявами про прийняття спадщини
після померлого звернулись 25.07.2011 р.
його донька ОСОБА_5 ( а.с. 35) та 19.12.2011 р.
ОСОБА_3 який діє в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. ( а.с. 52).

Відповідно до спадкової справи
вбачається, що ОСОБА_6 складено 24.06.2011 р.
заповіт на ім.»я своє доньки ОСОБА_5. (
а.с. 67).

Спадковим майном після смерті
ОСОБА_6 є двокімнатна квартира АДРЕСА_2,
( а.с. 76).

Враховуючи наведене, 12.12.2012 р.
державним нотаріусом Дванадцятої
Київської державної нотаріальної
контори видано ОСОБА_5. свідоцтво про
право на спадщину за законом, згідно
якого остання є власником спадкового
майна яке складається з квартири
АДРЕСА_2, ( а.с. 80).

Як вбачається з матеріалів справи
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_7 її
спадкоємцям не видане, на ім.»я ОСОБА_5.
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2013 р.
в зв»язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
квартиру ( а.с. 84).

Відповідно до матеріалів справи
ОСОБА_6 та ОСОБА_13 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 17.11.1990 р. ( а.с.
141) на час смерті ОСОБА_13 шлюб між ними
розірвано не було.( а.с. 154, 155).

ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 р. (
а.с. 139).

Відповідно до додатку №1 до
договору замовлення №4.4028К витрати на
поховання померлої ОСОБА_7 були
сплачені ОСОБА_5 9 а.с. 140).

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України
за рішенням суду особа може бути
усунена від права на спадкування за
законом, якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Під безпорадним
станом слід розуміти безпомічність
особи, неспроможність її своїми силами
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво фізично та матеріально
самостійно забезпечити умови свого
життя, у зв'язку чим ця особа потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Ухилення особи від надання
допомоги спадкодавцеві, який
потребував допомоги, полягає в умисних
діях чи бездіяльності особи,
спрямованих на уникнення від обов'язку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане
з винною поведінкою особи, яка
усвідомлювала свій обов'язок, мала
можливість його виконувати, але не
вчиняла необхідних дій. Таким чином,
ухилення характеризується умисною
формою вини.

Пленум Верховного Суду України у
п. 6 Постанови «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008
року № 7 роз'яснив, що при встановленні
судом факту ухилення особи від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця слід враховувати
поведінку особи і розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливостей для
цього та свідоме невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

Слід зазначити що позивачем суду
не надано суду жодних доказів щодо
ухилення ОСОБА_6 від обов»язку щодо
ухилення останнього від утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_7 та
необхідності надання ним матеріальної
допомоги ОСОБА_7

Стаття 1224 ЦК України визначає
підстави усунення від спадкування за
законом.

Абзац 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України
встановлює, що не мають право на
спадкування за законом батьки
(усиновлювачі) та повнолітні діти
(усиновлені), а також інші особи, які
ухилялися від виконання обовязку щодо
утримання спадкодавця, якщо ця
обставина встановлена судом.

Відповідно до п.6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування»правило
абзацу другого частини третьої статті
1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана
була утримувати спадкодавця згідно з
нормами Сімейного кодексу України.
Факт ухилення особи від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця
встановлюється судом за заявою
заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

Виходячи зі змісту зазначеної
норми закону, суд, при вирішенні такої
справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК
України, повинен установити як факт
ухилення особи, яка була зобовязана
утримувати спадкодавця, від надання
спадкодавцеві допомоги, розуміння нею
свого обов'язку щодо надання допомоги,
її необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

З аналізу абзацу 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК
України випливає, що лише при
одночасному настанні зазначених в ній
обставин і доведеності зазначених
фактів у їх сукупності спадкоємець
може бути усунений від права на
спадщину.

Ухилення особи від надання
допомоги спадкодавцеві, який
потребував допомоги, полягає в умисних
діях чи бездіяльності особи,
спрямованих на уникнення від обовязку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з
винною поведінкою особи, яка
усвідомлювала свій обовязок, мала
можливість його виконувати, але не
вчиняла необхідних дій. Таким чином,
ухилення характеризується умисною
формою вини.

Крім того, при вирішенні спору
судом підлягає з`ясуванню і питання чи
потребував спадкодавець допомоги від
спадкоємця, якого просять усунути від
спадщини, за умови отримання її від
інших осіб і чи мав спадкоємець
матеріальну й фізичну змогу надавати
таку допомогу.

Допитані судом свідки зі сторони
позивача вказували суду на те, що
відносини між батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_7
були не добрими, коштів в родині не
вистачало, проживали вони окремо, не
спілкувались, однак вказані пояснення
с не підтверджені жодними письмовими
доказами а тому вважаються судом не
доведеними.

Для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має
значення сукупність обставин: ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги при можливості її надання,
перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що у задоволенні позовної заяви
необхідно відмовити, оскільки
позивачем не доведено заявлених
позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 212 - 213 ЦПК
України рішення ґрунтується на
досліджених наявних в справі доказів.

Однією з засад судочинства,
регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Таким чином суд вважає вимоги
якими позивач просить визнати за
ОСОБА_4 право власності в порядку
спадкування на квартиру АДРЕСА_1, після
смерті її матері ОСОБА_7 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., необґрунтованими
оскільки вказана особа своєчасно
звернулась до відповідних
нотаріальних органів та має
можливість отримати свідоцтво про
право на спадщину на належну їй частину
спадкового майна.

Також суд не вбачає підстав і для
задоволення вимог про визнання
недійсним в 1/4 частині свідоцтво про
право на спадщину за заповітом видане 20
грудня 2012 р. Дванадцятою Київською
державною нотаріальною конторою на
ім.»я ОСОБА_5, після смерті її батька
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. та
визнання за ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_2 після смерті її діда
ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
оскільки дані вимоги не ґрунтуються
на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи обставини встановлені
судом, оцінюючі докази у їх сукупності,
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову
ОСОБА_3, а тому вважає, що в задоволенні
позову має бути відмовлено.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1222, 1224 ЦК
України, положеннями Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30.05.2008 року, ст. ст. 10 - 11, 60, 88, 209, 212 - 215,
223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

ун. № 759/5544/13-ц

пр. № 2/759/55/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді:
П»ятничук І.В.,

при секретарі:
Іванові К.Ю.,

з участю представника позивача :
ОСОБА_1,

представника відповідача :
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_3 який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4

до ОСОБА_5

треті особи: Головне управління
юстиції у м. Києві, служба в справах
Святошинської районної у м.Києві
державної адміністрації

про встановлення факту ухилення від
надання матеріальної допомоги і
усунення від права на спадкування,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності в порядку
спадкування за законом, визнання права
власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя