УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2014 р.Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Антипової Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення
іноземного суду, що не підлягає
примусовому виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Апеляційного суду м. Києва із
клопотанням про призначення
підсудності визнання рішення
іноземного суду, що не підлягає
примусовому виконанню. Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 04 серпня
2014 року, матеріали, які надійшли від
ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного
суду, що не підлягає примусовому
виконанню, направлено начальнику
відділу по забезпеченню діяльності
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва для їх
автоматизованого розподілу.
Зазначеною ухвалою Апеляційного суду
м. Києва встановлено, що у поданому
клопотанні ОСОБА_1, посилаючись на
ст.ст. 399, 400 ЦПК України, просив визнати
цю постанову в частині зняття арешту
такою, що має законну силу на території
України. Такі процесуальні дії нормами
КПК України не передбачені. Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 08 серпня
2014 року, клопотання ОСОБА_1 про
визначення територіальної підсудності
було задоволено, підсудність справи з
метою звернення до суду з клопотанням
ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного
суду, що не підлягає примусовому
виконанню визначено Дніпровському
районному суду м. Києва.

27.10.2014 року вказане клопотання надійшло
до Дніпровського районного суду м.
Києва.

31.10.2014 року дане клопотання було
передано в провадження судді Антипової
Л.О.

27.08.2014 р. суддею Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.,
зазначене клопотання було залишено без
розгляду та повернуто заявнику.

Суд, вивчивши матеріали поданого
клопотання, приходить до наступного.

Згідно ст. 399 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, що
рішення іноземного суду, що не підлягає
примусовому виконанню, визнається в
Україні, якщо його визнання
передбачено міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, або за
принципом взаємності.

Відповідно до ч. 1 ст. 400 Цивільного
процесуального кодексу України,
клопотання про визнання рішення
іноземного суду, що не підлягає
примусовому виконанню, подається
заінтересованою особою до суду в
порядку, встановленому статтями 392-394
цього Кодексу для подання клопотання
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду, з
урахуванням особливостей, визначених
цією главою.

В той же час, як вбачається із заявлених
вимог, ОСОБА_1 просить суд: визнати
постанову Ленінського районного суду
міста Севастополя від 15 травня 2014 року
по кримінальній справі відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України такою, що має законну силу на
території України, в частині зняття
арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 -
грошові кошти, які знаходяться на
депозитних рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2,
відкритих у ПАТ «Державний ощадний
банк України».

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України», у зв'язку з
неможливістю здійснювати правосуддя
судами Автономної Республіки Крим та
міста Севастополя на тимчасово
окупованих територіях, змінити
територіальну підсудність судових
справ, підсудних розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя судам, та
забезпечити розгляд: цивільних справ,
підсудних місцевим загальним судам,
розташованим на території Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя, -
місцевими загальними судами міста
Києва, що визначаються Апеляційним
судом міста Києва.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,
встановивши, що клопотання і документи,
що додаються до нього, не оформлено
відповідно до вимог, передбачених цією
главою, або до клопотання не додано всі
перелічені документи, залишає його без
розгляду та повертає клопотання разом
з документами, що додано до нього,
особі, що його подала.

Питання щодо визнання та виконання в
Україні рішення іноземного суду,
врегульовані ст.ст. 390-394 Цивільного
процесуального кодексу України в той
час, як заявник посилається на норми ст.
399 Цивільного процесуального кодексу
України.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про залишення
клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення
іноземного суду, що не підлягає
примусовому виконанню без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 210, 293, 294, 394, 399, 400 Цивільного
процесуального кодексу України, ст. 12
Закону України «Про забезпечення прав
і свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення
іноземного суду, що не підлягає
примусовому виконанню - залишити без
розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: