Ухвала

іменем україни

25 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи:
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», Публічне акціонерне
товариство «Марфін Банк», Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»,
про встановлення факту проживання
однією сім'єю, визнання майна спільною
сумісною власністю членів сім'ї та
стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ПАТ
«Укрсоцбанк», ПАТ «Марфін Банк», ПАТ
«Дельта Банк», про встановлення факту
проживання однією сім'єю ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 у період з 10 квітня 1997
року до 12 серпня 2010 року, а починаючи з
серпня 2010 року до сьогодні - проживання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю без
укладання шлюбу; визнання спільною
сумісною власністю ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 житлового будинку з вбудованим
офісом та виставковим павільйоном з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1;
торгово-виставкового центру за
адресою: АДРЕСА_2; житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_3.

Також просив стягнути солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість
за договорами позики від 11 травня 2010
року №№ 2, 3 в загальній сумі 277 407 грн;
заборгованість за пенею за
прострочення повернення боргу в сумі 506
269 грн.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 14 березня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
20 червня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 422
056 грн, в тому числі: за договором позики
від 11 травня 2010 року № 2 - 198 148 грн (сума
основного боргу), за договором позики
від 11 травня 2010 року № 3 -79 259 грн (сума
основного боргу), пеня за прострочення
повернення боргу - 144 649 грн.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, ухвалюючи
рішення, посилався на те, що позовні
вимоги щодо встановлення факту
проживання однією сім'єю та визнання
майна спільною сумісною власністю
членів сім'ї можуть бути заявлені в
судовому порядку з боку учасника
сімейних правовідносин, яким ОСОБА_1 не
є, крім того, позивач не має статусу
власника майна, чиє право не визнається
або оспорюється, у зв'язку з чим його
вимоги про визнання нерухомого майна,
яке належить на праві приватної
власності ОСОБА_4, спільною сумісною
власністю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу та пеню, суд правильно
зазначав, що ОСОБА_2 не виконала взятих
на себе зобов'язань за договорами
позики.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 14 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 20 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель