У х в а л а

22 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого судді
Луспеника Д.Д.,

суддів:
Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 Іванівни до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Ренійської районної державної
нотаріальної контори Одеської області,
треті особи: ОСОБА_6, комунальне
підприємство «Ренійське бюро
технічної інвентаризації», про
визнання житлового будинку із
надвірними спорудами об'єктом права
спільної сумісної власності, визнання
права власності на Ѕ частину будинку,
визнання свідоцтв про право на
спадщину частково недійсними, внесення
до них змін та про виділ в натурі частки
із спільного майна,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_7 звернулася до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що з 1995 року
по 2009 рік вона перебувала в офіційно
зареєстровано шлюбі з ОСОБА_8 та була
зареєстрована у АДРЕСА_1, що належав її
чоловіку. У 1995 році позивач продала
свій будинок у Молдові у с. Слободзія та
вклала кошти від продажу у
реконструкцію та переоблаштування
будинку АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_8
відкрилась спадщина на вказаний
будинок. Спадщину оформили батьки
спадкодавця - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - та
дружина - ОСОБА_7 - в рівних частинах по
1/3. ОСОБА_7 вважає, що спірний житловий
будинок є спільною сумісною власністю
подружжя, оскільки його вартість під
час шлюбу значно збільшилась внаслідок
спільних трудових та грошових затрат.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просила суд визнати право власності на
Ѕ частину будинку АДРЕСА_1, визнати
недійсними в частині складу спадщини
свідоцтва про право на спадщину за
законом, видані 29 жовтня

2010 року за № 3158 та № 3160, та внести зміни
до них. Крім того, просила виділити їй 4/6
частини вказаного житлового будинку.

Рішенням Ренійського районного суду
Одеської області від 12 липня

2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
4 грудня 2013 року, позов ОСОБА_7
задоволено частково. Визнано житловий
будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1
об'єктом спільної сумісної власності
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та визнано за ОСОБА_7
право власності на 1/2 частину вказаного
будинку.

Визнано недійсними свідоцтва про право
на спадщину за законом, видані 29 жовтня
2010 року Ренійською районною державною
нотаріальною конторою ГУЮ в Одеській
області по спадковій справі № 108/09 та
зареєстровані під

№ 3158, № 3160 в частині складу спадщини.
Внесено зміни до цих свідоцтв у частині
складу спадщини, в яких зазначено, що
спадщина, на яку видані свідоцтва,
складається з Ѕ частини житлового
будинку АДРЕСА_1. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 6 березня 2014
року відмовлено ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 у відкритті касаційного
провадження на підставі

п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У серпні 2014 року ОСОБА_3
та ОСОБА_4 подали до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ заяву про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 березня 2014 року разом із
клопотанням про поновлення строку з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема, ст. 62 СК України.

Відповідно до вимог ст.
356 ЦПК України заява про перегляд
судових рішень подається протягом
трьох місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого подано заяву про
перегляд, або з дня ухвалення судового
рішення, на яке здійснюється посилання,
на підтвердження підстав, установлених

п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява. У
разі пропущення строку, встановленого
частинами першою, другою цієї статті, з
причин, визнаних поважними, суд за
клопотанням особи, яка подала заяву про
перегляд судового рішення, може
поновити цей строк.

Зважаючи на те, що
строк на подання заяви про перегляд
судового рішення пропущений із
поважних причин, він підлягає
поновленню.

Однак у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд
судового рішення слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Наведені заявником доводи з посиланням
на ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 серпня 2011 року
та від 17 жовтня 2012 року не містять
ознак, які згідно вимог вищевказаної
норми є підставою для перегляду
судового рішення, оскільки із доданих
до заяви судових рішень не вбачається
однакових фактичних обставин та
подібних правовідносин у порівнянні з
судовим рішенням, яке оскаржується.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ відмовляє у допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за позовом ОСОБА_5 Іванівни до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Ренійської районної
державної нотаріальної контори
Одеської області, треті особи: ОСОБА_6,
комунальне підприємство «Ренійське
бюро технічної інвентаризації», про
визнання житлового будинку із
надвірними спорудами об'єктом права
спільної сумісної власності, визнання
права власності на Ѕ частину будинку,
визнання свідоцтв про право на
спадщину частково недійсними, внесення
до них змін та про виділ в натурі частки
із спільного майна.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк на
подання заяви про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

6 березня 2014 року.

У допуску справи до провадження
Верховного Суду України за позовом
ОСОБА_5 Іванівни до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Ренійської районної державної
нотаріальної контори Одеської області,
треті особи: ОСОБА_6, комунальне
підприємство «Ренійське бюро
технічної інвентаризації», про
визнання житлового будинку із
надвірними спорудами об'єктом права
спільної сумісної власності, визнання
права власності на Ѕ частину будинку,
визнання свідоцтв про право на
спадщину частково недійсними, внесення
до них змін та про виділ в натурі частки
із спільного майна до провадження
Верховного Суду України за заявою
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 березня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник Судді:
Б.І. Гулько А.О.
ЛеськоС.Ф. Хопта М.Є. Червинська