Справа № 140/1470/14-ц Провадження №
22-ц/772/2698/2014Головуючий в суді першої
інстанції Слободяник Т. В.Категорія 43
Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Вінницької
області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Медяного В.М.,
Жданкіна В.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у користуванні житловим будинком
шляхом зняття з реєстраційного обліку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Немирівського районного суду
Вінницької області від 28 липня 2014 року
у цій справі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
зобов'язати відповідачку усунути
перешкоди у користуванні будинком,
який належить йому на праві приватної
власності та розташований по АДРЕСА_1,
шляхом зняття її з реєстраційного
обліку за цією адресою.

Позовні вимоги мотивував тим, що 29
квітня 2014 року між ним та його бабою по
лінії матері - ОСОБА_4 було укладено
договір купівлі - продажу вказаного
будинку. Згодом, позивачу слало відомо,
що у будинку, який він придбав,
зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 -
донька ОСОБА_4 та його тітка. ОСОБА_2
звернувся до Немирівського районного
сектору ДМС України у Вінницькій
області із заявою про зняття
відповідачки з реєстраційного обліку,
однак отримав відмову у зв'язку з
відсутністю заяви від самої ОСОБА_3
Добровільно відповідачка
відмовляється подати таку заяву та
створює перешкоди у користуванні
будинком, без дозволу позивача
виносить із будинку різні побутові
речі, перешкоджає йому робити ремонт
тощо. Вказані обставини стали
підставою для звернення позивача до
суду з цим позовом.

Рішенням Немирівського районного суду
Вінницької області від 28 липня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено, вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням від 8 вересня 2014
року у зв'язку з відмовою ОСОБА_2 від
позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди - провадження у справі
у цій частині закрито.

Не погодившись із оскаржуваним
рішенням, ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, в апеляційній
скарзі просить вказане рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішень суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, заслухавши пояснення
представника позивача та дослідивши її
матеріали вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак, таким вимогам рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що на підставі
договору купівлі-продажу від 29 квітня
2014 року, укладеного між позивачем та
його бабою ОСОБА_4, ОСОБА_2 є власником
житлового будинку з господарськими
будівлями під номером АДРЕСА_1 (а.с.
10,11,13).

Згідно виписки з погосподарської книги
№ 8 від 30 травня 2014 року № 570, виданої
сільським головою Муховецької
сільської ради Усаченко Л.В., за адресою
вказаного домоволодіння обліковано:
ОСОБА_2, як голову домогосподарства,
його бабу ОСОБА_4 та його тітку ОСОБА_3
(а.с. 15).

Із 1996 року до 2014 року за зазначеним
домоволодінням було обліковано ОСОБА_4,
як голову домогосподарства, та її
доньку ОСОБА_3 (а.с. 15,29-31).

Відповідно до довідки від 15 липня
2014 року № 750, виданої сільським головою
Муховецької сільської ради Усаченко
Л.В., ОСОБА_3 проживає та зареєстрована у
зазначеному будинку (а.с. 34).

За відповідачкою не
зареєстровано право власності на
нерухоме майно (а.с. 32,33,35) та вона має
поганий стан здоров'я (а.с. 27-28).

Добровільно відповідачка не
бажає подати заяву про зняття її з
реєстраційного обліку за адресою
вказаного будинку, а у задоволенні
такої заяви від імені ОСОБА_2
Немирівським РС УДМС України у
Вінницькій області - відмовлено (а.с. 14).

Встановивши вказані обставини справи
та оцінивши докази у їх сукупності,
керуючись ст. ст. 386, 391 ЦК України, суд
першої інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2,
пославшись на те, що ОСОБА_3 не
спростувала пред'явлені до нею позовні
вимоги.

Колегія суддів не погоджується із
висновком суду першої інстанції,
оскільки він його дійшов з порушенням
норм матеріального права, з огляду на
наступне.

Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається,
що у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном власник має
право вимагати усунення відповідних
перешкод, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Так, позивач, як власник, просив
усунути перешкоди у користуванні
зазначеним вище житловим будинком
шляхом зняття з реєстраційного обліку
ОСОБА_3

Водночас, як вбачається з положень ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання може бути
здійснено на підставі рішення суду, яке
набрало законної сили, виключно про:
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, виселення,
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Виходячи з того, що вказаний Закон
є спеціальним нормативно-правовим
актом, який регулює правовідносини,
пов'язані із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог про: позбавлення
права власності на житлове приміщення
або права користування житловим
приміщенням, виселення, визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою.

Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК
України, ст. 405 ЦК України).

Враховуючи викладене,
передбачений ст. 391 ЦК України спосіб
захисту порушеного права не може бути
реалізований шляхом зняття особи з
реєстраційного обліку.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції залишатися в законній
силі не може та підлягає скасуванню
відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення у
справі про відмову у задоволенні
позову.

Враховуючи положення ст. 88, ч.4 ст. 316 ЦПК
України, колегія суддів, вирішуючи
питання щодо розподілу судових витрат,
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 суму судового збору у
розмірі 121 грн. 80 коп., сплачену нею за
подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити, рішення Немирівського
районного суду Вінницької області від
28 липня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
житловим будинком шляхом зняття з
реєстраційного обліку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. (сто
двадцять одна гривня 80 коп.).

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення. На рішення може
бути подана касаційна скарга до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :
О.В. Ковальчук

Судді :
В.М. Медяний

В.В. Жданкін