У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько
А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Ідея Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічним
позовом представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 -
до публічного акціонерного товариства
«Ідея Банк» про повернення грошових
коштів внаслідок реституції та
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від
24 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 13 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ПАТ «Ідея Банк»
звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_4, в якому просило стягнути на
свою користь заборгованість за
кредитним договором у розмірі 221 170 грн
32 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24
липня 2008 року між ним як
правонаступником ВАТ «Плюс Банк», та
ОСОБА_4 був укладений кредитний договір
№ 800.70164, за яким останній надано кредит
для придбання транспортного засобу у
розмірі 19 066 доларів США терміном до 24
липня 2015 року зі сплатою 13 % річних за
користування кредитом, з погашенням
кредиту у валюті наданого кредиту,
ануїтетними платежами відповідно до
графіку погашення кредиту щомісячно 24
числа кожного місяця. В складі
щомісячних ануїтетних платежів разом
із кредитом сплачуються проценти за
користування кредитом та плата за
кредитне обслуговування. Відповідач
належним чином умов договору не
виконує, внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 221 170 грн 32 коп.

У грудні 2012 року представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 -пред'явив зустрічний позов до
ПАТ «Ідея Банк» про повернення
грошових коштів внаслідок реституції у
розмірі 6 202,86 доларів США в гривневому
еквіваленті на дату винесення рішення
та 16 409 грн сплачених коштів, 10
тис. грн. на відшкодування моральної
шкоди, який мотивує тим, що 24
липня 2008 року між сторонами укладено
кредитний договір № 800.70164, відповідно
до якого ОСОБА_5 отримала кредит у
розмірі 19 066 доларів США для придбання
транспортного засобу Mitsybihi Lancer. Згідно
угоди регулярно сплачувала ануїтетний
платіж. У квітні 2011 року ОСОБА_4 через
неможливість сплачувати кредит
звернулась до банку із заявою щодо
вирішення сплати кредиту, внаслідок
чого банком знайдено поручителя
ОСОБА_6, з яким 19 квітня 2011 року укладено
договір поруки. В цей же день, за згодою
банку, на ім'я ОСОБА_6 ОСОБА_4 видана
довіреність на право керування
вказаним автомобілем, на придбання
якого отримано кредит та який
перебуває у заставі банку. Автомобіль
передано в користування поручителю
ОСОБА_6 Заочним рішенням
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 27
червня 2012 року розірвано
кредитний договір № 800.70164 від 24 липня
2008 року. У зв'язку з цим вважає, що банк
зобов'язаний повернути сплачені нею за
кредитним договором кошти у розмірі 6
202,86 доларів США в гривневому
еквіваленті на дату винесення рішення
та 16 409 грн. Крім того, під впливом
занадто наполегливих та постійних
вимог кредитора щодо погашення
кредиту, які межували із психологічним
тиском, їй завдано моральну шкоду, яку
оцінює в 10 тис. грн.

Рішенням Галицького районного суду
Івано-Франківської області від
24 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13
травня 2014 року, позов ПАТ «Ідея Банк»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ПАТ «Ідея Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 800.70164 від 24 липня 2008 року у розмірі 182
489 грн 06 коп., що еквівалентно 22 831,11
доларів США, з яких 127 981 грн 68 коп., що
еквівалентно 16 011,72 доларів США
заборгованості по сумі виданого
кредиту, 54 507 грн 38 коп., що еквівалентно
6 819,39 доларів США
заборгованості по процентах за
користування кредитом. У задоволенні
решти позову ПАТ «Ідея Банк», як і
зустрічному позові представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову ПАТ «Ідея Банк» та відмову у
задоволенні зустрічного позову
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суди на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами, дійшли правильного висновку
про те, що оскільки кредитний договір
достроково розірваний, то ОСОБА_4
зобов'язана сплатити на користь ПАТ
«Ідея Банк» увесь залишок несплаченого
кредиту, а також проценти за
користування кредитом та плату за
кредитне обслуговування за період з
квітня 2010 року по червень 2012 року, і не
має права вимагати стягнення грошових
коштів внаслідок реституції.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Галицького районного суду
Івано-Франківської області від
24 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 13 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська