АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8630/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
ОСОБА_1 Доповідач - Варенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової
О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 05 червня
2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
територіальної громади в особі
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради, ОСОБА_3, третя
особа: Шоста Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом та на частку у спільному
майні подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач звернулася до
суду з зазначеним позовом до
відповідача, посилаючись на те, що вона
знаходилася у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Спадкоємцями померлого є вона та її син
ОСОБА_3 Після смерті чоловіка
відкрилася спадщина на ? частину
квартири АДРЕСА_1, інша ? частина цієї
квартири належить їй як дружині у
спільному майні подружжя, оскільки
квартира була придбана ними під час
шлюбу. ОСОБА_3 відмовився від прийняття
спадщини після смерті батька. Просить
визнати за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1, яка складається з
приміщень: 1 коридор площею 4,5 кв. м., 2
санвузол площею 2,9 кв.м., 3 кухня площею
5,8 кв.м., 4 житлова площею 17,1 кв. м., 5
коридор площею 1,7 кв.м., І балкон площею
0,9 кв.м., загальною площею 32,9 кв.м.,
житловою площею 17,1 кв.м. на ? частину
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та на ? частину на
праві власності у спільному майні
подружжя.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 05 червня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1 у спільному майні подружжя, яка
складається з приміщень: 1 - коридор
площею 4,5 кв.м., 2 - санвузол площею 2,9
кв.м., 3 - кухня площею 5,8 кв.м., 4 - житлова
площею 17,1 кв.м., 5 - коридор площею 1,7
кв.м., І - балкон площею 0,9 кв.м.,
загальною площею 32,9 кв. м. та житловою
площею 17,1 кв. м. В іншій частині позову
відмовлено.

З таким рішенням не погодилася позивач
та, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального і
матеріального права, звернулася з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення скасувати в частині відмови їй
у задоволенні позовних вимог і
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким позов задовольнити повністю.

Представники територіальної громади в
особі Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради та Шостої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що підтверджується поштовим
повідомленням, причину неявки суду не
повідомили.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки апелянтом рішення суду першої
інстанції оскаржується лише в частині
часткового задоволення позовних вимог
про визнання права власності,
перевірка законності та
обґрунтованості рішення проведена в
цих межах.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині визнання за ОСОБА_2
права власності на ? частину спірної
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, суд першої інстанції
виходив із того, що на момент смерті
спадкодавця за ним не було
зареєстровано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 і саме тому спірна
квартира не увійшла до спадкового
майна.

Однак, з такими висновками суду та
ухваленим рішенням не можна
погодитись, оскільки вони не
відповідають дійсним обставинам
справи, а також нормам матеріального та
процесуального права.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що з 01.08.1970 року
ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.7) Від шлюбу подружжя
мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно договору купівлі-продажу від 18
травня 2001 року ОСОБА_4 придбав у
власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно довідки КП ДМБТІ № 13212 від 14.11.2013
року право власності на квартиру
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с.11).
Отже, у встановленому законом порядку
право власності на спірну квартиру
ОСОБА_4 за життя не зареєстрував.

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1 від 05.03.2014 року ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.14).

ОСОБА_3 від спадщини, яка відкрилася
після смерті батька, відмовився на
користь матері, що підтверджується
його заявою, поданою у встановлений
законом термін до нотаріальної
контори(а.с.31).

Постановою державного нотаріуса
Шостої дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 04 грудня 2013
року було відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні
нотаріальної дії - у видачі свідоцтва
про право на спадщину на квартиру
АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті її
чоловіка - ОСОБА_4 у зв'язку із тим, що на
день відкриття спадщини право
власності на нерухоме майно не
зареєстроване та відсутній факт
належності документу спадкодавцеві
(а.с.5).

Згідно вимог ст. 128 ЦК України (в
редакції 1963 року), яка діяла на момент
укладення ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу квартири, моментом
виникнення права власності у набувача
майна за договором був визначений
момент передачі майна, якщо інше не
було передбачено законом або
договором.

Положення ст. 224 згаданого Кодексу,
зазначають, що за договором
купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно вимог ст. 227 ЦК України (в
редакції 1963 року), обов'язковою вимогою
до договору купівлі-продажу є його
нотаріальне посвідчення. Недодержання
цієї вимоги тягне недійсність
договору.

Як вбачається, договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 укладений 18 травня 2001
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_6 за реєстровим
номером 2859 відповідно до вимог
законодавства, чинного на момент
укладення договору.

ОСОБА_4 вступив у користування та
розпорядження квартирою, в якій, згідно
довідки №1740 від 28.10.2013 року КП
«Північне» Дніпропетровської міської
ради зареєструвався та був
зареєстрованим по день своєї смерті
разом з позивачем.

Враховуючи зазначене, ? частина
квартири АДРЕСА_1, відповідно до вимог
ст. 1218 ЦК України входить до складу
спадкової маси.

Згідно ч.ч.3,5 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

При вищевикладених обставинах, колегія
суддів вважає за необхідне рішення
суду першої інстанції скасувати в
частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні
її позовних вимог про визнання за нею
права власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ?
частину квартири АДРЕСА_1 і ухвалити в
цій частині нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити. Визнати за ОСОБА_2
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка
складається з приміщень: 1 - коридор
площею 4,5 кв. м., 2 - санвузол площею 2,9
кв.м., 3 - кухня площею 5,8 кв.м., 4 - житлова
площею 17,1 кв.м., 5 - коридор площею 1,7
кв.м., 1- балкон площею 0,9 кв.м., загальною
площею 32,9 кв.м. та житловою площею 17,1
кв.м.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 05 червня
2014 року скасувати в частині відмови
ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог
про визнання за нею права власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року, на ? частину квартири АДРЕСА_1 і
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року, на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка
складається з приміщень: 1 - коридор
площею 4,5 кв. м., 2 - санвузол площею 2,9
кв.м., 3 - кухня площею 5,8 кв.м., 4 - житлова
площею 17,1 кв.м., 5 - коридор площею 1,7
кв.м., 1- балкон площею 0,9 кв.м., загальною
площею 32,9 кв.м. та житловою площею 17,1
кв.м.

В решті рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
05 червня 2014 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:
О.П.Варенко

Судді:
В.С.Городнича

О.В.Лаченкова