Справа №751/9092/14
Провадження №2/751/1609/14
Рішення

Іменем України

20 жовтня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк
Н. В.

при секретарі
Чвірова О. О.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Чернігові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини на період навчання,

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом
про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її
користь на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 500
грн щомісячно до досягнення дитиною
двадцятитрирічного віку, до червня 2015
року шляхом перерахування коштів на
картковий рахунок позивача у ПАТ
"ПриватБанк", стягнення проводити за
період, що передує пред'явленню позову,
тобто за минулий час, але не більше ніж
за три роки.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
тим, що від спільного шлюбу з
відповідачем мають сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син
навчається в університеті на
комерційній формі, у зв'язку з чим
потребує сторонньої матеріальної
допомоги. Зазначає, що відповідач
ухилявся від участі щодо матеріального
забезпечення сина, а тому стягнення
аліментів слід проводити за минулий
час.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, при цьому посилалась на
обставини викладені в позові.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, відповідач зазначив, що боргу
по сплаті аліментів на даний час не має.
Крім того, на його утриманні
знаходиться двоє неповнолітніх дітей
від шлюбу з ОСОБА_6 та непрацюючі
батьки.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглядаючи позов в межах заявлених
вимог та наданих доказів, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Виходячи з вимог ч.1 ст..199 Сімейного
Кодексу України та п.20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року „ Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дітей, які продовжують
навчатися після досягнення повноліття,
виникає за обов'язкової сукупності
таких юридичних фактів: досягнення
дочкою, сином віку, який перевищує 18,
але є меншим 23 років; продовження
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Судом встановлено, що з 26.04.1991 року по
19.01.1995 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Після
розірвання шлюбу позивач змінила
прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». Від
шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується довідкою №22 від 14.05.2014
року (а.с.11), ОСОБА_4 з 01.09.2012 року
навчається на ІІІ курсі в
Європейському університеті
Чернігівської філії, за денною формою
навчання, на контракті, термін
закінчення навчання червень 2015 року,
стипендія не виплачується.

ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю (а.с.8).
Позивачка не працює (а.с.36), відповідно
довідки №2636 від 26.08.2014 року перебуває
на обліку як безробітна в
Чернігівському міському центрі
зайнятості та отримує допомогу в
розмірі 544,00 грн в місяць (а.с.10).

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач мешкає окремо (а.с.57), не
працює (а.с.56), але є особою
працездатного віку, відсутні будь-які
медичні застереження щодо обмеження
праці.
Від спільного шлюбу з ОСОБА_6
(а.с.60) відповідач має неповнолітніх
дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.58-59). Однак, суд не
приймає до уваги твердження
відповідача про те, що на його
утриманні знаходяться батьки, оскільки
з наданих позивачем доказів
вбачається, що його батьки перебувають
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду та отримують пенсію (а.с.53-54).

Сторони доказів про наявність чи
відсутність рухомого та нерухомого
майна у їх власності суду не надали.

Вказані обставини судом враховуються і
є підставою для зменшення розміру
аліментів, ніж визначені позивачкою,
але не вказують на неможливість
відповідача надавати матеріальну
допомогу синові та не позбавляють його
обов'язку утримувати повнолітню дитину
у зв'язку з його навчанням.

У відповідності до положень ч.1 ст.200 СК
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі або у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
ст..182 цього Кодексу.

Виходячи із зазначених правових норм,
що регулюють дані спірні
правовідносини, фактичних обставин
справи, враховуючи стан здоров'я та
матеріальне становище ОСОБА_4 (а.с.40-44),
стан здоров'я та матеріальне становище
позивача (а.с.37-39) та відповідача, а
також беручи до уваги, що відповідач на
даний час не має стабільного,
регулярного заробітку (доходу), має на
утриманні неповнолітніх дітей, позивач
в силу закону також зобов'язана
утримувати повнолітнього сина, суд
вважає за необхідне, відповідно до
ст..ст.199, 200 Сімейного кодексу України
та з урахуванням положень п. 20
постанови № 3 Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
позовні вимоги задовольнити частково,
стягнувши з відповідача аліменти в
розмірі 200 грн щомісячно.

Крім того, приписами ч.1 ст.191 ЦК України
встановлено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову. Позивачем не
надано суду доказів того, що вона з
01.09.2012 року вживала заходів щодо
одержання аліментів з відповідача на
період навчання сина, а відповідач з
01.09.2012 року ухилявся від сплати
аліментів. За вказаних обставин, позов
в цій частині підлягає частковому
задоволенню, аліменти підлягають
стягненню з дня пред'явлення позову,
тобто з 28.08.2014 року, але не більш ніж до
досягнення ОСОБА_4 23 років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Суд визнає необхідним застосувати п.1
ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити
негайне виконання рішення суду у межах
суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п.3 ч.1
ст.5 Закону України "Про судовий збір"
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст.
10, 11, 60, 88, 213-215, 218, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,
ст.ст. 182, 191, 198-201 Сімейного Кодексу
України, враховуючи роз'яснення п. 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", суд ,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця с. Петруші Ріпкінського
району Чернігівської області аліменти
на користь сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 200 грн щомісячно, починаючи з
28.08.2014 року, але не більш ніж до
досягнення ОСОБА_4 23 років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.
на користь УК у м.
Чернігові/Новозаводський район, , МФО 853592, ГУДКСУ в
Чернігівській області, розрахунковий
рахунок 0004, код бюджетної
класифікації 22030001, призначення платежу
02894496.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд міста Чернігова, шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н. В. Маслюк