Провадження №2/761/7923/2014
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року суддя Шевченківського
районного суду міста Києва Кравець Д.І.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Відповідно до ухвали суду від 03 жовтня
2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,
залишено без руху та надано позивачу
строк для усунення недоліків терміном 5
(п'ять) днів з дня отримання копії
ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого,
вказувалось, що матеріали поданої
позовної заяви не відповідають
вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК
України, зокрема, у позовній заяві не
зазначено ціни позову та до позовної
заяви не додано документу, що
підтверджує сплату судового збору у
встановлених чинним законодавством
розмірах.

Так, згідно з п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 119 ЦПК
України позовна заява повинна містити
ціну позову щодо вимог майнового
характеру. До позовної заяви додається
документ, що підтверджує сплату
судового збору.

При цьому, слід зазначити, що ст. 5
Закону України «Про судовий збір»
пільг щодо звільнення від сплати
судового збору за подання позовів про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів не
передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» розмір ставки
судового збору із позовних заяв, які
подаються до суду майнового характеру
становить 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати (243 грн.60 коп.) та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати (3 654 коп. 00 коп.).

У разі виправлення недоліків, нову
заяву необхідно подати разом із її
копіями відповідно до кількості
учасників процесу.

Копію ухвали від 03 жовтня 2014 року
позивач отримав 18 жовтня 2014 року, однак,
у встановлений строк не усунув вказані
недоліки. Натомість, позивачем було
подано до суду заяву, в якій, фактично,
позивач виклав свої заперечення щодо
вказаних судом недоліків, зазначених в
ухвалі від 11 вересня 2014 року, а також
приєднав заяву про звільнення позивача
від сплати судового збору у зв'язку з
його тяжким матеріальним становищем,
встановлену йому третю групу
інвалідності, а також враховуючи
положення ст. 5 Закону України «Про
судовий збір».

Так, відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 82
ЦПК України суд, враховуючи майновий
стан сторони, може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на визначений строк, але
не більше як до ухвалення судового
рішення у справі. З підстав, зазначених
у частині першій цієї статті, суд може
зменшити розмір належних до оплати
судових витрат, пов'язаних з розглядом
справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно вимог ст. 8 Закону України «Про
судовий збір» враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів,
доданих до позовної заяви та заяви про
звільнення від сплати судового збору,
позивачем не надано жодного доказу,
який би підтверджував його складне
матеріальне становище та реальний
майновий стан позивача.

При цьому, слід зазначити, що ст. 5
Закону України «Про судовий збір»
пільг для позивачів, які є інвалідами
третьої групи, щодо звільнення їх від
сплати судового збору не передбачено.

Таким чином, вважаю, що заява позивача
про звільнення від сплати судового
збору не підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК
України, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк не
виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120
цього Кодексу, позовна заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

На підставі зазначеного та враховуючи
те, що позивачем не усунуто недоліків,
вказаних в ухвалі від 03 жовтня 2014 року,
щодо сплати судового збору та
зазначення у позовній заяві ціни
позову, а можливість повторного
залишення позовної заяви без руху не
передбачена ЦПК України, суддя прийшов
до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів слід
визнати неподаною та повернути
позивачу, що не перешкоджає повторному
зверненню із позовною заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
які стали підставою для її повернення..

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4,
5, 8 Закону України «Про судовий збір»,
ст.ст. 82, 119-121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
звільнення від сплати судового збору -
відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів - вважати неподаною та
повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення
позову не перешкоджає повторному
зверненню із позовною заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суду міста
Києва протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: