Справа № 544/2337/13-ц
пров. №2/544/50/2014
РІШЕННЯ

іменем України

07 лютого 2014 року
м.
Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської
області

у складі головуючої - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Несена О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду на вул. Леніна, 41
справу за позовом ОСОБА_1 до
Малютинської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,

у с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 у грудні 2013 року
звернулася до суду з позовом до
Малютинської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування.

Позовні вимоги позивачка ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що вона в 1971 році
одружилася з ОСОБА_3. Під час
перебування у шлюбі, позивачка та її
чоловік побудували будинок по АДРЕСА_1.

27 жовтня 1999 року, на підставі рішення
виконавчого комітету Малютинської
сільської ради від 19 серпня 1999 року № 6,
на вищевказаний будинок було видане
свідоцтво про право власності. Проте,
дане свідоцтво про право власності,
помилково,не було зареєстроване у
відповідності з чинним на той момент
законодавством України.

Рішенням виконкому Малютинської
сільської ради № 36 від 21 листопада 2013
вищезазначеному житловому будинку
присвоєна адреса: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після смерті
чоловіка позивачка прийняла спадщину
шляхом спільного проживання зі
спадкодавцем. Крім неї, в будинку
більше ніхто не проживав. Інші
спадкоємці за законом, які могли б
претендувати на частку чоловіка після
його смерті - діти, в період, відведений
для прийняття спадщини не виявили
наміру її прийняти, заяви до нотаріуса
про прийняття спадщини не подавали.

У зв'язку з тим, що право власності, на
зазначене нерухоме майно не було
зареєстроване в органах БТІ, нотаріус
Пирятинської державної нотаріальної
контори відмовляється видати
свідоцтво про право власності на
спадщину за законом, а тому позивач не
може оформити право власності на
будинок в нотаріальному порядку.

Просить визнати за собою право
власності на ? частину будинку по
АДРЕСА_2, як частку в спільній сумісній
власності подружжя. Також просить
визнати за собою право власності на
спадкове майно після смерті чоловіка
ОСОБА_3, що знаходиться по АДРЕСА_2, в
розмірі ? частини будинку.

У судове засідання ОСОБА_1 не
з'явилася, позивачка направила до суду
заяву, в якій просить справу розглядати
без її участі, позов просить
задовольнити.

Представник відповідача Малютинська
сільська рада Пирятинського району
Полтавської області у судове засідання
не з'явився, відповідач направив суду
листа у якому позов ОСОБА_1 до
Малютинської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування визнає, проти задоволення
позову не заперечує.

Суд уважає, що справа може бути
розглянута у відсутність позивача та
представника відповідача, оскільки їх
особисті пояснення у судовому
засіданні не обов'язкові.

Судом установлено:

03 листопада 1971 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1
уклали шлюб (а.с.14).

В період шлюбу, подружжя побудувало
будинок по АДРЕСА_1 (а.с.5-8). В даному
будинку подружжя проживало та вело
спільне господарство (а.с.23).

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю
України 1969 року майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Відповідно ОСОБА_1 є власником ?
частини вищевказаного
будинковолодіння.

На підставі рішення виконавчого
комітету Малютинської сільської ради
від 19 серпня 1999 року № 6, на
вищевказаний будинок було видане
свідоцтво про право власності на ім'я
ОСОБА_3 (а.с.12).

10 липня 2013 року помер чоловік
позивачки ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно рішення виконавчого комітету
Малютинської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області № 36 від 21.11.2013 житловому
будинку з господарськими будівлями і
спорудами, які належали ОСОБА_3
присвоєно адресу: АДРЕСА_2 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина у вигляді ? частини
домоволодіння, що складається з
житлового будинку «А-1» загальною
площею 52, 7 кв. м., житловою площею 11, 5 кв.
м., погреба під «Б», сараю «Б», сараю «В»,
сажу «Г», сараю «Д», вбиральні «Е»,
літнього душу «Ж», прибудови до сараю
«б», огорожі № 1,2, водогону №3, колодязю
№4 які розташовані по АДРЕСА_2.

Згідно інформаційної довідки № 13/99-14
від 15.10.2013, виданої Товариством з
обмеженою відповідальністю «Бюро
технічної інвентаризації
міжрегіональне» загальна вартість
даного будинковолодіння складає 121 273
грн. (а.с.11).

ОСОБА_1 є спадкоємцем 1-ї черги за
законом майна померлого ОСОБА_3 Інший
спадкоємець, син позивачки ОСОБА_5,
відмовився від належної йому частки у
спадщині на користь останньої (а.с.20).
ОСОБА_1 від спадщини не відмовлялася,
проживала разом з чоловіком до дня його
смерті і вважається такою, що прийняла
спадщину (а.с.23).

Після смерті чоловіка позивачка
звернулася до Пирятинської державної
нотаріальної контори Полтавської
області, проте їй було відмовлено,
оскільки за життя її чоловік ОСОБА_3
своєчасно не зареєстрував право
власності на житловий будинок у
відповідних органах (а.с.9).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову
при умові, що визнання відповідачем
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України
(далі ЦК України) власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що оскільки
ОСОБА_1 є співвласницею (1/2 частини)
будинковолодіння у АДРЕСА_2 та
спадкоємцем ? частки у ньому свого
чоловіка ОСОБА_3, а правовстановлюючий
документ не зареєстрований в
установленому законом порядку, інакше
як у судовому порядку визнати право
власності ОСОБА_1 на зазначений
житловий будинок та господарські
споруди неможливо, визнання
відповідачами позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 174, 212,215 ЦПК
України, ст. 392 ЦК України, с у д -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, народження
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та
мешканки с. Малютинці Пирятинського
району Полтавської області, право
власності на житловий будинок «А-1»
загальною площею 52, 7 кв. м., житловою
площею 11, 5 кв. м., погріб під «Б», сарай
«Б», сарай «В», саж «Г», сарай «Д»,
вбиральню «Е», літній душ «Ж»,
прибудову до сараю «б», огорожу № 1,2,
водогін №3, колодязь №4 які розташовані
по АДРЕСА_2, вартістю 121 273 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Пирятинський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набуває законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя -

О.О.Сайко