АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача
Титаренка І.Г.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 вересня 2013 року в справі за
позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова установа
«Європейська факторингова компанія
розвитку» до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/19268/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/2535/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Макаренко
І.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивач
звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення з нього
коштів в розмірі 302262, 68 гривень.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24
липня 2008 року ТОВ «Фінансова установа
«ЄФКР» в особі Генерального директора
Бесплемянного Ю.М. та ТОВ «Леопрінт», в
особі відповідача, уклали договір
факторингу №Ф-02/08, за яким ТОВ
«Леопрінт» отримало грошові кошти від
ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» у
розмірі 1 734 734, 85 грн. з метою отримання
означених грошових коштів ОСОБА_3 надав
ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» Реєстри
накладних за №1, №2, №3, №4, №5, №6,
розрахункових документів, за якими
відпускаються права вимоги (прийнято
до факторингу).

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 26 квітня 2012
року по кримінальній справі № 1-1316/73/11
встановлено, що ОСОБА_3, перебуваючи на
посаді директора ТОВ «Леопрінт»,
будучи службовою особою, умисно
всупереч інтересам служби, протягом
липня-листопада 2008 року склав та видав
завідомо неправдиві документи, а саме:
«Реєстри №1, №2, №3, №4, №5, №6
розрахункових документів, за якими
відступаються права вимоги (прийнято
до факторингу)», у яких вказав
відомості про те, що ТОВ «Леопрінт»
поставило товар протягом
червня-листопада 2008 року підприємствам
ТзОВ «ТД Вуітонторгсервіс», ЗАТ
«Індустріальні та дистрибуцій ні
системи», ТзОВ «Лажерон і К» та ТзОВ
«Авіс», хоча достовірно знав, що ТОВ
«Леопрінт» вказаним підприємствам
товар не поставляло і жодних
господарських відносин з ТОВ
«Леопрінт» у вказаному періоді часу не
мало.

Отже, ОСОБА_3 вчинив внесення службовою
особою до офіційного документу
завідомо неправдивих відомостей, а
також складання і видача завідомо
неправдивого документу.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2013
року позов Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова установа
«Європейська факторингова компанія
розвитку» до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди, завданої злочином - задовольнити
в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 кошти в розмірі 302 262,68
гривень в рахунок відшкодування
матеріальних збитків, завданих
злочином.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 3022,63 гривні.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу, в якій він просить скасувати
заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2013
року та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Зокрема посилається на те, що судом
першої інстанції при постановленні
рішення було неправильно застосовано
норми матеріального і процесуального
права та неповно з'ясовані обставини,
які мають значення для справи, що
призвели до прийняття неправильного
рішення.

В судовому засіданні представником
відповідача ОСОБА_2, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_3, підтримав доводи апеляційної
скарги.

Представник позивача Титаренко І.Г.,
який діє на підставі довіреності в
інтересах ТОВ «Фінансова установа
«Європейська факторингова компанія
розвитку», проти доводів апеляційної
скарги заперечував, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої Інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, 24 липня 2008
року ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» в
особі Генерального директора
Бесплемянного Ю.М. та ТОВ «Леопрінт», в
особі відповідача, уклали Договір
факторингу №Ф-02/08, за яким ТОВ
«Леопрінт» отримало грошові кошти від
ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» у
розмірі 1 734 734,85 грн. (Один мільйон
сімсот тридцять чотири тисячі сімсот
тридцять чотири гривні 85 копійок). З
метою отримання зазначених грошових
коштів ОСОБА_3 надав ТОВ «Фінансова
установа «ЄФКР» Реєстри накладних за
№1, №2, №3, №4, №5, №6 розрахункових
документів, за якими відступаються
права вимоги (прийнято до факторингу).

Відповідно до Постанови
Пустомитівського районного суду
Львівської області у кримінальній
справі № 1-1316/73/11 від 26 квітня 2012 року,
ОСОБА_3, в судовому засіданні 26 квітня
2012 року по кримінальній справі
№1-1316/73/11, вину в інкримінованих йому
злочинах визнав повністю.

Відповідно до ч. 3 статті 61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно зі ст. 28
Кримінально-процесуального кодексу
України від 28 грудня 1960 року № 10-0105 (в
редакції Закону від 18 грудня 2012 року № 5
290-VI) особа, яка зазнала матеріальної
шкоди від злочину, вправі при
провадженні в кримінальній справі
пред'явити до обвинуваченого або до
осіб, що несуть матеріальну
відповідальність за дії
обвинуваченого, цивільний позов, який
розглядається судом разом з
кримінальною справою.

Відповідно до частини 4 статті 28
Кримінально-процесуального кодексу
України від 28 грудня 1960 року № 10-0105 (в
редакції Закону від 18 грудня 2012 року №
5290-УІ) особа, цивільний позов якої
залишився без розгляду, має право
пред'явити його в порядку цивільного
судочинства.

Постановою від 26 квітня 2012 року по
кримінальній справі №1-1316/73/11
Пустомитівськи районний суд
Львівської області цивільний позов ТОВ
«Фінансова установа «Європейська
факторингова компанія розвитку» до
ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Розмір збитків спричинених позивачу
складає 302 262 гривні 68 копійок, що
підтверджується Ухвалою
Господарського суду Львівської
області від 01 грудня 2010 року у Справі №
8/115.

За встановлених обставин суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позовних
вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи,
доведені.

Висновки суду щодо наявності
підстав для задоволення позовних вимог
ТОВ «Фінансова установа «Європейська
факторингова компанія розвитку»,
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 324,
325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 -
відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: