Номер провадження 2/754/5581/14
31.10.2014 року Деснянський райсуд м.
головуючого - судді Смирнової
при секретарі Кузьменко А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
справу за позовом
про стягнення боргу за договором
03.09.2014 року ОСОБА_1, в особі свого
представника ОСОБА_4, звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому
просить стягнути з відповідачів борг в
розмірі 23.300 грн., 3 % річних в сумі 247 грн.
04 коп., інфляційні збитки в сумі 1.467 грн.
90 коп., моральну шкоду в розмірі 2.000 грн.,
а також витрати по сплаті судового
збору в розмірі 255 грн. 47 коп.
При цьому позивач вказує на те, що
19.12.2012 року він передав ОСОБА_2 у борг
грошові кошти в сумі 28.800 грн., які
останній зобов'язався повернути до
01.03.2013 року. При отриманні коштів
відповідачем власноручно була
написана відповідна розписка. Однак, в
обумовлений строк ОСОБА_2 гроші йому не
повернув. Лише після його чисельних
звернень та вимог відповідачем було
частково погашено суму боргу, а саме:
19.05.2013 року повернуто частину боргу в
розмірі 3000 грн. та 21.07.2014 року сплачено
300 доларів США, що еквівалентно 2.500 грн.
Таким чином, на даний час борг
становить 23.300 грн.
Крім того, позивач зазначає, що 19.05.2013
року у боргове зобов'язання вступила
дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка разом із
чоловіком зобов'язалася повернути йому
борг рівними частинами до 19.04.2014 року.
Як вказує ОСОБА_1, відповідачі порушили
свої зобов'язання за договором позики
та прострочили його виконання, тому,
відповідно до вимог ст. 625 ЦК України
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні сплатити йому
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, що становить 1.467 грн. 90
коп., а також 3% річних від простроченої
суми за час прострочення в розмірі 247
Крім того, позивач просить стягнути з
відповідачів моральну шкоду в розмірі
2.000 грн., посилаючись на те, що він понад
два роки витрачає час та зусилля,
розшукуючи відповідачів та випрошуючи
повернути йому свої кошти. Вказані
обставини пригнічують його, викликають
депресивні настрої та псують емоційний
та фізичний стан. На сьогоднішній день
він також знаходиться у фінансовій
скруті, має двох неповнолітніх дітей,
постійно переживає та знаходиться у
стресу, оскільки розуміє, що йому не
вистачає коштів і він не може повернути
власні, зароблені ним гроші через
непорядність ОСОБА_3.
Посилаючись на викладені обставини,
ОСОБА_1 просить задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі.
В-подальшому, 24.10.2014 року представник
позивача ОСОБА_4 надала до суду
уточнену позовну заяву, в якій просить
стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно,
на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 23.300
грн., 3 % річних в сумі 247 грн. 04 коп.,
інфляційні збитки в сумі 1.467 грн. 90 коп.,
моральну шкоду в розмірі 2.000 грн., а
також витрати по сплаті судового збору
В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги
підтримала та доповнила. Просить
стягнути з відповідачів, солідарно,
також витрати ОСОБА_1 по оплаті
телеграфного повідомлення в розмірі 91
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, причини неявки суду невідомі.
Суд вважає можливим вирішити
справу на підставі наявних у справі
доказів та постановити заочне рішення,
проти чого не заперечує представник
позивача, що відповідає положенням ст.
Заслухавши пояснення
представника позивача ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України по
договору позики одна сторона передає у
власність другій стороні гроші або
інші речі, визначені родовими ознаками,
а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцю таку ж суму грошей чи рівну
кількість речей того ж виду і якості.
Договір позики є укладеним з
моменту передачі грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Як встановлено судом, 19.12.2012 року
відповідач ОСОБА_2 уклав із ОСОБА_1
договір позики, згідно якого отримав у
позивача в борг гроші в сумі 28.800 грн.
які зобов'язався повернути до 01.03.2013
року, що підтверджується його
особистою розпискою (а.с. 7, 30).
Крім того, 19.05.2013 року у боргове
зобов'язання вступила дружина ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, яка разом із чоловіком
зобов'язалася повернути позивачу борг
рівними частинами до 19.04.2014 року (а.с. 8,
Як вказує представник позивача ОСОБА_4,
після закінчення встановленого
сторонами строку повернення боргу
ОСОБА_1 неодноразово звертався до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою повернути
йому позичені гроші, але відповідачі,
на його вимогу, гроші повернули лише
частково, а саме: 19.05.2013 року повернуто
частину боргу в розмірі 3000 грн. та 21.07.2014
року сплачено 300 доларів США, що
еквівалентно 2.500 грн. Таким чином, на
даний час борг становить 23.300 грн.
Крім того, представник позивача
зазначає, що відповідно до вимог ст. 1050
ЦК України ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно,
згідно ст. 625 ЦК України повинні
сплатити ОСОБА_1 інфляційні збитки за
весь час прострочення, що становить 1.467
грн. 90 коп., та 3% річних від простроченої
суми за час прострочення в розмірі 247
Вказані обставини підтверджуються як
поясненнями представника позивача
ОСОБА_4, так і матеріалами справи, в тому
числі особистими розписками ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про отримання ними у ОСОБА_1 у
борг грошових коштів у розмірі 28.800 грн.
на строк до 19.04.2014 року (а.с. 7, 8, 30, 31).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відповідно до положень ст. 1050 ЦК
України якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками,
він зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до статей 549-552 цього
Кодексу, яка нараховується від дня,
коли речі мали бути повернуті, до дня
їх фактичного повернення
позикодавцеві, незалежно від сплати
процентів, належних йому відповідно
до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Враховуючи викладені обставини та
аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свої
зобов'язання за договором позики
належним чином не виконали, у
встановлений в договорі строк гроші
позивачу не повернули, тому суд вважає
необхідним стягнути з відповідачів,
солідарно, на користь ОСОБА_1 борг у
розмірі 23.300 грн., інфляційні збитки за
весь час прострочення в розмірі 1.467 грн.
90 коп., а також 3% річних від
простроченої суми за час прострочення
в розмірі 247 грн. 04 коп., всього - 25.014 грн.
Також, суд вважає обгрунтованими
вимоги ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди, оскільки вважає, що
внаслідок порушення відповідачами
грошового зобов'язання за Договором
позики від 19.12.2012 року, позивачу була
заподіяна моральна шкода, яка полягає у
тривалих душевних стражданнях,
негативних емоціях та переживаннях з
приводу неповернення відповідачами
ОСОБА_3 позичених ним коштів, а також
порушенням звичного способу життя та
необхідності докладання додаткових
зусиль для його нормалізації.
Враховуючи викладені обставини,
глибину фізичних і душевних страждань
позивача, суд вважає можливим
стягнути з відповідачів, солідарно, на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду в
Так як суд частково задовольняє вимоги
ОСОБА_1, то, відповідно до ст.88 ЦПК
України, стягує з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,солідарно, на користь позивача
витрати по сплаті судового збору в сумі
250 грн. 15 коп. та витрати на відправлення
відповідачам телеграми в сумі 91 грн. 97
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, суд стягує з ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
солідарно, на користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за позовною
вимогою про відшкодування моральної
Керуючись ст.ст. 4,10,57-60, 88,213,214, 218 ЦПК
України, ст.ст. 526, 623, 625, 1046 - 1050, 1167 ЦК
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно,
на користь ОСОБА_1 заборгованість за
договором позики сумі 25.014 грн. 94 коп.,
моральну шкоду в розмірі 500 грн., а також
витрати по сплаті судового збору в
сумі 250 грн. 15 коп. та витрати на
відправлення телеграми в сумі 91 грн. 97
коп., всього - 25.857 грн. 06 коп.
В решті позову відмовити.
Стягнути, солідарно, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь держави судовий збір за
позовною вимогою про відшкодування
моральної шкоди в сумі 243 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:
Є.П. Смирнова