Справа № 203/6037/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 листопада 2014 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Фролові П.І.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ЖБК №34 «Марс-1» Платко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу №34 «Марс-1», Дніпропетровської міської ради, треті особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним позовом до ЖБК №34 «Марс-1» посилаючись на те, що ОСОБА_1 є донькою, а ОСОБА_2 - онукою ОСОБА_5, якому на підставі ордеру №561 від 25 лютого 1965 року на склад сім'ї з 3 осіб (нього, дружину ОСОБА_6 і доньку ОСОБА_1.) та пайові внески за яку він виплатив повністю 30 вересня 1976 року, у зв'язку з чим вказана квартира стала його власністю, тому після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли без написання заяви зареєстровані разом зі спадкодавцем спадкоємці першої черги - ОСОБА_1, як донька, та ОСОБА_7, як син, проте ОСОБА_7, не отримавши свідоцтва про право на спадщину помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року і спадщину після нього прийняла єдина донька ОСОБА_8, проте нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріального контори 12 вересня 2014 року відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру, у зв'язку з тим, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності та, відтак, відсутні правовстановлюючі документи, тому позивачі просили суд визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину спадщини за законом - квартиру АДРЕСА_1 після батька ОСОБА_5; за ОСОБА_2 право власності на ? частину спадщини за законом - квартиру АДРЕСА_1 після батька ОСОБА_7

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача - ЖБК «Марс-1» в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що дійсно за даними бухгалтерської документації квартира була виділена ОСОБА_5 на підставі ордеру від 25 лютого 1965 року та повна вартість квартири виплачена 30 вересня 1976 року. На час смерті ОСОБА_5 з ним разом зареєстрованими були діти: ОСОБА_1, ОСОБА_7, та онука ОСОБА_2, а після смерті ОСОБА_7 - зареєстрованими залишилися лише ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тому фактично прийняли спадщину і є власниками квартири.

Треті особи - РС Дніпропетровського МУЮ, Дніпропетровська міська рада, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання представників не направили, на підставі чого у відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі ордеру №561, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 25 лютого 1965 року, ОСОБА_5, як члену ЖБК «Марс-1» з 01 жовтня 1964 року, виділена квартира АДРЕСА_2 на склад сім??ї з 3 осіб: ОСОБА_5 - член ЖБК, дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_1 (а.с.16).

Від шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження в копіях (а.с.9).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що Відділом реєстрації смерті в м. Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції 22 серпня 2002 року складено актовий запис №6439 та видане свідоцтво про смерть (а.с.45).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, про що Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції 10 вересня 2009 року складено актовий запис №6438 та видане свідоцтво про смерть (а.с.17).

За даними довідки КП «ДМБТІ» ДОР від 10 жовтня 2014 року № 11261 в інвентаризаційній справі станом на 31 грудня 2012 року відсутні відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.62). Так само, станом на 21 жовтня 2014 року відсутні відомості щодо даної квартири і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, що встановлено на підставі інформації з цих реєстрів, наданих Реєстраційною службою Дніпропетровського МУЮ від 21 жовтня 2014 року (а.с.60).

Як вбачається з довідки ЖБК №34 «Марс-1» від 04 вересня 2014 року квартира АДРЕСА_1 виділена члену ЖБК ОСОБА_5 на підставі ордеру, пай виплачено повністю в сумі 2340,0 руб. 30 вересня 1976 року (а.с.15), що узгоджується з даними квитанцій про сплату внесків, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.54).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 22 КпШС України, ст. 16 Закону України «Про власність», норми яких діяли на час виплати пайових внесків, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 15 Закону України «Про власність», норми якої також роз'яснені Пленумом Верховного Суду України у постанови № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі.

Виходячи з наведених норм ст.ст. 15,16, 17 Закону України «Про власність», ст. 22 КпШС, які діяли на час виникнення правовідносин з набуття прав на квартиру АДРЕСА_3, ця квартира як виділена члену ЖБК та повна вартість якої сплачена подружжям за рахунок спільних коштів, є спільною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та за правилами ст. 22 КпШС частки у праві власності на цю квартиру у них є рівними - по ? частці у кожного.

Також, з аналізу наведених вище норм, належить дійти висновку, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні син ОСОБА_6 - ОСОБА_7, будучи зареєстрованим на час смерті матері - ІНФОРМАЦІЯ_4 року - за іншої ніж мати адресою, що вбачається з довідки ЖБК №34 «Марс-1» від 04 вересня2014 року (а.с.14) в установленому ст. 549 ЦК УРСР порядку заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, а позивач ОСОБА_1 - дочка ОСОБА_6 в судовому засіданні визнала, що хоч і була зареєстрована з матір?ю за однією адресою, поте відмовилася від спадщини на користь батька ОСОБА_5, тому ніяких заяв не подавали, спадщину не оформлювала.

Відповідно, до складу спадщини після ОСОБА_5 за ст. 1218 ЦК України увійшла належна йому на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року квартири АДРЕСА_1.

Спадкодавець ОСОБА_5 заповіту за життя не склав, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 20 лютого 2010 року (а.с.44-зворот).

За правилами ст.1261 ЦК України, норми якої діяли на час відкриття спадщини, спадкоємцями за законом першої черги на частину майна, належного ОСОБА_5 за життя, є діти спадкодавця, що живі на час відкриття спадщини: ОСОБА_7 - син та ОСОБА_1 - дочка.

З довідки ЖБК №34 «Марс-1» від 04 вересня 2014 року №51 вбачається, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року, тобто на день відкриття спадщини після ОСОБА_5, в квартирі АДРЕСА_1 разом зі спадкодавцем були зареєстровані ОСОБА_7 з 24 червня 2005 року, ОСОБА_2 з 30 травня 2008 року, ОСОБА_10 з 30 травня 2008 року та ОСОБА_1, яка за даними паспорта зареєстрованою в цій кватирі є 02 березня 1999 року (а.с.6-7, 14), тому на підставі ст.ст. 1268, 1270 ЦК України за відсутності заяв спадкоємців про відмову від спадщини, позивач ОСОБА_1 та її рідний брат ОСОБА_7 вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, на підставі чого частки у праві на спадщину після ОСОБА_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_7 складають по ? частці у праві на квартиру АДРЕСА_1 у кожного.

Разом з тим, ОСОБА_7 спадщину за життя оформити не встиг та ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер, про що Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського МУЮ 29 грудня 2010 року вчинений актовий запис №9224 та видано свідоцтво (а.с.26).

За день відкриття спадщини після ОСОБА_7 разом з ним проживала та була зареєстрована його дочка - позивач у справі - ОСОБА_2, яка внаслідок реєстрації шлюбу 16 лютого 2008 року змінила прізвище з ОСОБА_2 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження та паспортом в копії (а.с.12, 13, 10-11). Відтак, на підставі ст.ст. 1268, 1270 ЦК України за відсутності заповіту та заяв від інших спадкоємців першої черги, позивач ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги, вважається такою, що прийняла спадщину після батька ОСОБА_7

Разом з тим, нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори 12 вересня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру після ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на квартиру (а.с.52).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв'язку на предмет належності, допустимості, достатності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

З урахуванням клопотання позивача судові витрати належить віднести на її рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 209, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О.В. Колесніченко