Справа № 362/738/13-ц Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/730/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» на
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 жовтня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом та просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 2 939, 87 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що у серпні 2005 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, згідно якого банк
надав останньому кредит у розмірі 4
351,18 доларів США на термін, що
відповідає строку дії картки. Однак,
відповідач не виконав свої
зобов'язання за договором, у зв'язку з
чим утворилася заборгованість.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 жовтня 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції через порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та ухвалення нового
рішення про задоволення позову. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що між позивачем та
відповідачем був укладений кредитний
договір. Позичальник не виконав свої
зобов'язання за договором та не
повернув отримані кошти. Доводи ОСОБА_2
щодо неотримання кредиту є лише
словами, оскільки почеркознавча
експертиза не проводилася.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 05 серпня 2005
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
684675 (а.с.8). Згідно додаткової угоди
до вищезазначеного договору банк надав
ОСОБА_2 кошти у доларах США на термін, що
відповідає терміну дії картки (а.с.9).
Згідно розрахунку заборгованості за
договором № 684675 заборгованість
ОСОБА_2 перед банком станом на 27.12.2012
року складає 2 939, 87 доларів США (а.с.5).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не було надано належних доказів, які
містять інформацію щодо предмета
доказування та не виконано покладені
на нього судом обов'язки, через що
почеркознавча експертиза проведена не
була.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання, виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
надати суду докази, якими вона
обґрунтовує свої вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 61 ЦПК України.

Заперечуючи проти позовних вимог
відповідач ОСОБА_2 в суді першої
інстанції вказав, що він не підписував
та не укладав договору з банком.
Доводячи зазначені заперечення
відповідач просив суд призначити
почеркознавчу експертизу, на вирішення
якої поставити питання чи ним виконано
підпис в кредитному договорі, на який
посилається банк.

Однак вимогу суду, викладену в ухвалі
від 15.04.2013 року (а.с. 51), щодо
необхідності надати для проведення
експертизи документи, а саме оригінали
кредитного договору та додаткової
угоди до нього, банк проігнорував та
документів що вимагав суду не надав.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник банку суду
пояснив, що дійсно банк отримав вимогу
суду про надання документів необхідних
для проведення експертизи, однак
документи надані не були через вину
працівника банку, який вже звільнився.
Не дивлячись на це, представник банку
не підтримав клопотання відповідача
про призначення експертизи та не надав,
документів, що вимагав суд, і до суду
апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивач,
шляхом не надання документів, які
вимагав суд, створив суду першкоди в
проведенні почеркознавчої експертизи
з метою перевірки заперечень
відповідача щодо не укладання ним
кредитного договору.

Перевірити доводи відповідача та
апеляційної скарги в ході апеляційного
провадження немає можливості, оскільки
відповідного клопотання про
призначення експертизи до суду
апеляційної інстанції сторони не
заявили, а позивач заперечував проти
такої експертизи.

Згідно з вимогами ст. 146 ЦПК України - у
разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги щодо укладення
договору з відповідачем та отримання
останнім кредитних коштів - є
безпідставними.

Висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та ґрунтуються на наявних у
справі доказах, доводи апеляційної
скарги зазначених висновків не
спростовують, а відтак вимоги
апеляційної скарги задоволені бути не
можуть.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.