Провадження 2/127/5633/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Забіяці К.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Сорокіна
В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи без самостійних вимог - ТОВ
«Туроператор Ільтур», Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Вінницькій області про захист прав
споживачів, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 мотивувала позов тим, що
10.06.2014 року вона звернулась до
турагенства «ІНФОРМАЦІЯ_5», власником
якого є ФОП ОСОБА_3, з метою підібрати
тур для відпочинку в Туреччині сім`єю в
складі п`яти осіб: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мама ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, свекруха
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, онука ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4
В турагенстві запропонували
відпочинок в готелі «Crystal waterwold resort» з
21.06.2014 до 02.07.2014 року і 10.06.2014 року вона з
турагентством уклала договір № 80,
додаток № 1 до договору та оформила
заявку на бронювання туристичних
послуг. За надання інформації вона
заплатила 500 грн., а 11.06.2014 року
заплатила 25 000 грн. - половину вартості
туру. 18.06.2014 року зателефонувала
працівник турагенства «ІНФОРМАЦІЯ_5» і
повідомила, що заявка на готель не
підтвердилась і запропонувала інший
готель - «Cristal Admirals», дорожчий на 4855 грн.
Вона погодилась на ці умови і 19.06.2014
року остаточно розрахувалась за
поїздку, передавши кошти відповідачці
в сумі 38 690 грн. та підписала новий
договір. В агентстві повідомили, що
туроператором по даному туру є ТОВ
«Туроператор Ільтур». В цей же день
увечері з новин по телебаченню вона
дізналась, що у даного туроператора
виникли проблеми, тому 20.06.2014 року
звернулась до відповідача за
поясненнями з приводу діяльності
туроператора. В агентстві запевнили,
що все буде гаразд і віддали пакет
документів. 21.06.2014 року, прибувши до
Туреччини, почалися труднощі. Менеджер
готелю повідомила, що на рахунок не
надійшли кошти, тому їх не заселяли у
номери з 15.00 години до 18.00 години, а
через три дні сказали, що потрібно
виселятись, оскільки оплата надійшла
лише за 3 дні. Вона почала телефонувати
до відповідачки, в Посольство України в
Туреччині, але в допомозі було
відмовлено. У своєї сестри ОСОБА_10, яка
в цей же час відпочивала в іншому
готелі в Туреччині, вона позичила 1180
доларів США і оплатила перебування в
готелі до 28.06.2014 року. Всіх членів сім`ї
заселили в один номер, що був
призначений для робітників готелю, без
зручностей. Переліт до України був
важким, в літаку не забезпечили
харчуванням, для семирічної дитини це
було важким стресом. Сторонні люди
надавали допомогу, щоб прогодувати
дитину. Повернувшись в м. Вінницю, вона
звернулась до відповідача з
претензією, проте відповідачка
повідомила, що відповідальність має
нести ТОВ «Туроператор Ільтур». Вважає,
що дії відповідача є неправомірними,
оскільки саме з ФОП ОСОБА_3 був
підписаний договір на туристичне
обслуговування № 80 від 10.06.2014 року,
проте туристичні послуги відповідачка
не надала і не виконала умови п. 2.1.1, 2.1.3,
2.1.5, 8.1 договору. Також відповідачка не
попередила про можливі ризики, чим
порушила ч. 8 ст. 20 Закону України «Про
туризм», ч.12 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів». Своїми діями
ОСОБА_3 завдала матеріальної шкоди в
сумі 80 998 грн., яка складається із
сплачених і не отриманих інформаційних
послуг - 2648 грн., додатково сплачених
коштів за готель в Туреччині - 14 160 грн.
(еквівалент 1180 доларів США), ненаданих
туристичних послуг - 64 190 грн. Крім того,
діями відповідача завдана моральна
шкода всім членам сім`ї, яка полягає в
душевних стражданнях. Так, ОСОБА_6 є
гіпертоніком, хворіє на ішемічну
хворобу серця, остеохондроз, ОСОБА_7 є
інвалідом ІІІ групи, хворіє на цукровий
діабет, артеріальну гіпертензію,
бронхіальну астму, тому стрес, який
вони пережили в зв`язку з ненаданням
туристичних послуг, негативно вплинув
на їх стан здоров`я. Вона та донька
ОСОБА_8 надавали невідкладну медичну
допомогу, дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4
хвилювалась і плакала. Компенсацію
моральної шкоди позивачка оцінила в 50
000 грн. Просила стягнути матеріальну
шкоду в розмірі 80 998 грн. та моральну
шкоду в розмірі 50 000 грн. з ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, наполягала
на тому, що саме ОСОБА_3 має відповідати
за невиконання договору від 10.06.2014 року
на підставі п. 3.1 договору, оскільки
договір підписаний із нею, а не з
туроператором. Вважає, що відповідачка
не надала туристичні та інформаційні
послуги, не забронювала готель, не
надала квитанції про оплату вартості
послуг та не допомагала їм під час
виникнення негараздів в Туреччині. До
туроператора з претензією вона не
зверталась, оскільки в договорі від
10.06.2014 року назва туроператора не
вказана, крім того, гроші вона
передавала особисто ОСОБА_3, тому саме
вона має нести відповідальність.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснила,
що з вини ОСОБА_3 неправильно був
складений договір № 80 від 10.06.2014 року, в
ньому не зазначений туроператор, від
імені якого вона діяла і це
унеможливило вимагати відшкодування
шкоди від туроператора. За таких
обставин саме ОСОБА_3 має відповідати
за невиконання умов договору.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала,
суду пояснила, що агентство виконує
лише посередницькі послуги, а сам
туристичний продукт продає
туроператор, тому саме ТОВ
«Туроператор Ільтур» має нести
відповідальність за завдану шкоду. В
червні 2014 року позивачка звернулась до
агентства «ІНФОРМАЦІЯ_5» і сама
запропонувала готель для відпочинку
та туроператора, який міг забезпечити
трансфер з м. Вінниці. При оформленні
договору їй була надана вичерпна
інформація по туроператору, готелю,
терміну поїздки, були заброньовані
місця. Позивачка оплатила вартість
туру за всіх членів сім`ї в сумі 61 541,69
грн. Оскільки між агентством і
туроператором «Ільтур» був укладений
агентський договір кошти ОСОБА_3
особисто від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_6
перерахувала на рахунок туроператора,
відповідно до наданих ним
рахунків-фактур № 19797, № 19794.
Туроператор підтвердив заявку та в
онлайн-системі видав ваучери, в яких
були вказані контакти туроператора,
телефони, рейс, дати вильоту, термін
перебування в Туреччині, також були
заброньовані авіаквитки і оформлене
страхування. Якби ваучери та решта
документів були неправильно
оформлені, ОСОБА_1 із сім`єю не змогла б
вилетіти до Туреччини та поселитись в
готелі. Станом на 21.06.2014 року офіційної
інформації про закриття діяльності
туроператором «Ільтур» не було, проте
вже під час перебування ОСОБА_1 за
кордоном стало відомо про проблеми в
діяльності туроператора, тому всіма
туристичними агентствами України
спільно було забезпечено виліт
туристів із Туреччини. Всього
постраждало близько 25 000 осіб.
Авіаквитки 28.06.2014 року для позивачки і
її сім`ї агентство оплатило за власний
рахунок. Додала, що цей тур ОСОБА_1 могла
б замовити самостійно через мережу
Інтернет безпосередньо уклавши угоду з
туроператором, проте вона звернулась
до агентства «ІНФОРМАЦІЯ_5», оскільки
її сім`я і родичі тривалий час
користуються послугами агентства і
отримують знижки.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов
не визнала, подала письмові
заперечення. Суду пояснила, що ФОП
ОСОБА_3 не є належним відповідачем у
даній справі, оскільки відповідно до
Закону України «Про туризм» і
агентського договору № 352 від 15.01.2014
року, укладеного із ТОВ «Туроператор
Ільтур», вона надає лише посередницькі
та інформаційні послуги, а сам
туристичний продукт формує і продає
туроператор. ОСОБА_3 виконала всі умови
договору, забезпечила бронювання місць
відповідно до заявки ОСОБА_1,
перерахувавши кошти туроператору. Всі
документи, необхідні для поїздки,
ОСОБА_1 отримала і була обізнана про
туроператора. Просила відмовити в
задоволенні позову.

Представник Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Вінницькій області
ОСОБА_5 підтримав позов ОСОБА_1, пояснив,
що в договорі на туристичне
обслуговування відсутня інформація
про туроператора, тому
відповідальність за ненадання
туристичних послуг має нести ОСОБА_3
Крім того, вбачаються порушення Закону
України «Про захист прав споживачів» в
тому, оскільки після оплати вартості
туристичних послуг ОСОБА_3 не видала
квитанцію ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 пояснили,
що оформленням документів для поїздки
займалась ОСОБА_1 Прибувши до Туреччини
їх не зустрів гід, в готелі тривалий час
не могли надати номери посилаючись на
те, що номери ще прибираються і що гроші
не надійшли на рахунок. Вони пережили
сильний стрес, у ОСОБА_6 і ОСОБА_7
піднявся тиск, стався серцевий напад.
Потім їм надали номери, але через 3 дні
знову повідомили, що потрібно їх
звільнити, оскільки решта днів
перебування не оплачені. ОСОБА_1
вимушена була позичати гроші у сестри,
яка відпочивала в готелі поруч, щоб
оплатити перебування ще на декілька
днів. Їх заселили в номер для персоналу
без зручностей. Всі ці обставини
викликали сильні душевні хвилювання.
Вони мали за мету відпочити та
оздоровитись, проте навпаки стан
здоров`я їх погіршився і до цього часу
ОСОБА_7 і ОСОБА_6 вимушені лікуватись.

Свідок ОСОБА_10 (сестра ОСОБА_1) дала
аналогічні показання, пояснила, що вона
також в цей час відпочивала в Туреччині
від туроператора «Ільтур» і
оформленням поїздки займалась ОСОБА_3,
проте жодних проблем не виникло. ОСОБА_1
вона позичила 1000 доларів США для оплати
перебування в готелі.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що
вона працює в туристичному агентстві
«ІНФОРМАЦІЯ_5». ОСОБА_1 та члени її
родини не вперше подорожують від
агентства, тому знають, що агентство
надає лише посередницькі послуги, а
туристичний продукт формує
туроператор. ОСОБА_1 подала заявку на
оформлення туру, яку вона в
електронному вигляді надіслала
туроператору «Ільтур», сплатила кошти
і через деякий час отримала онлайн
доступ до роздруківки ваучерів і
білетів. Для ОСОБА_1 важливо було, щоб
трансфер був з Вінниці, а такі послуги
надавав лише туроператор «Ільтур» і
туристка про це знала. Весь пакет
документів для подорожі вона
підготувала, як завжди, повідомила всю
необхідну інформацію, в тому числі щодо
туроператора. Під час перебування
ОСОБА_1 в Туреччині зв`язок із нею
підтримували через племінницю,
прикладали всіх зусиль для повернення
туристів в Україну. Офіційної
інформації про закриття діяльності
туроператором «Ільтур» не було ні від
Всеукраїнської асоціації туристичних
операторів України, ні від
Міністерства культури і туризму
України, тому на момент оформлення
подорожі будь-яких сумнівів не
виникало.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов задоволенню не підлягає.

Правовідносини, що виникли між
сторонами в галузі надання туристичних
послуг, є зобов`язальними, тому при
вирішенні спору суд застосовує норми
Закону України «Про туризм» та Закону
України «Про захист прав споживачів», а
також відповідні норми глави 63 ЦК
України.

10.06.2014 року між СПД ОСОБА_3
(турагент) та ОСОБА_1 (турист, замовник)
був укладений договір № 80 на
туристичне обслуговування, відповідно
до якого турагент зобов`язався
відповідно до заявки на бронювання
забезпечити надання комплексу
туристичних послуг, а турист (замовник)
зобов`язався на умовах даного договору
прийняти та оплатити їх (а.с. 3-4).

ОСОБА_1 подала заявку на
бронювання туристичних послуг (додаток
№ 1 до договору) - подорожі до Туреччини
з 21.06.2014 р. до 01.07.2014 р. з проживанням в
готелі Cristal Admiral 5* із визначеними
категоріями номерів, забезпеченням
харчування, транспортом, страхуванням.
Туристи, що подорожують - ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 Вартість туру - 64
190 грн. (а.с. 5).

У ваучерах № 19794, № 19797, виданих
туристам, зазначено, що туристичним
оператором, який створює і надає
туристичні послуги, є ТОВ «Туроператор
Ільтур» (а.с. 11, 12).

Згідно ст. 1 Закону України «Про
туризм», туристичний продукт - це
попередньо розроблений комплекс
туристичних послуг, який поєднує не
менше, ніж дві такі послуги, що
реалізується або пропонується для
реалізації за визначеною ціною, до
складу якого входять послуги
перевезення, послуги розміщення та
інші туристичні послуги, не пов'язані з
перевезенням і розміщенням (послуги з
організації відвідувань об'єктів
культури, відпочинку та розваг,
реалізації сувенірної продукції тощо).

Організацію та забезпечення створення
туристичного продукту, реалізацію та
надання туристичних послуг виключно
здійснює туристичний оператор, який в
установленому порядку отримав
ліцензію на туроператорську
діяльність (ст. 5 Закону України «Про
туризм»).

Статтею 5 Закону України «Про туризм»
визначено, що туристичні агенти -
юридичні особи, створені згідно із
законодавством України, а також
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють посередницьку діяльність з
реалізації туристичного продукту
туроператорів та туристичних послуг
інших суб'єктів туристичної
діяльності, а також посередницьку
діяльність щодо реалізації
характерних та супутніх послуг.

Права і обов`язки, відповідальність
сторін та інші умови діяльності між
туроператором і турагентом
визначаються відповідно до
агентського договору, а також Законом
України «Про туризм» (ст. 20).

Таким чином, подорож ОСОБА_1 та членів
її сім`ї до Туреччини, є туристичним
продуктом, який створений туристичним
оператором - ТОВ «Туроператор Ільтур» і
реалізований туристичним агентом - ФОП
ОСОБА_3 (агентство «ІНФОРМАЦІЯ_5»).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
туризм» за договором на туристичне
обслуговування одна сторона
туроператор, який укладає договір
безпосередньо або через турагента)
зобов`язується надати за замовленням
іншої сторонни (туриста) комплекс
туристичний послуг (туристичний
продукт), а турист зобов`язується
оплатити його.

До договору на туристичне
обслуговування застосовуються
загальні положення договору про
надання послуг, якщо інше не
передбачено законом.

Відповідні положення викладені в ст.ст.
901, 902 ЦК України.

Зобов`язання турагента по договору,
укладеному із ОСОБА_1, визначені в п. 2.1,
зокрема: 2.1.1 інформувати туриста про
основні вимоги пропонованих до
оформлення виїзних /в`їзних документів
(паспорт, дозвіл (віза) на в`їзд/виїзд до
країни тимчасового перебування), у тому
числі інформацію щодо термінів їх
оформлення; медичні застереження
стосовно здійснення туристичної
поїздки, у тому числі протипоказання
через певні захворювання, особливо
фізичного стану (фізичні недоліки) і
віку туристів для участі в поїздці;
туроператора і тур агента, його
місцезнаходження і поштові реквізити,
наявність ліцензії на здійснення
туристичної діяльності, сертифікатів
відповідності та іншу інформацію
відповідно до законодавства про захист
прав споживачів; розмір фінансового
забезпечення турагента чи
туроператора на випадок його
неплатоспроможності чи неспроможності
(банкрутства) та кредитну установу, яка
надала таке забезпечення.

Відповідно до п. 2.1.3 турагент
зобов`язаний забезпечити бронювання
туристичних послуг відповідно до
заявки туриста. Забезпечити туриста
необхідними документами: ваучер,
страховий поліс, авіаквитки на
авіарейси згідно з графіком
відправлення за маршрутом, вказаним в
заявці або отриманням їх в аеропорту за
2 години до відправлення, а також
пам`ятку туриста про країну
перебування (п. 2.1.4). Надати квитанцію,
що підтверджує оплату туристом
вартості туристичних послуг, згідно з
заявкою та на умовах даного договору.

Крім того, турагент за вимогою туриста
повинен додатково надати інформацію,
визначену в п. 2.1.2 договору.

В судовому засіданні сторони визнали,
що позивачка виконала умови договору
про туристичне обслуговування,
сплативши вартість туристичної
послуги - 64 190 грн. Сума в розмірі 61 541,69
грн. була перерахована ФОП ОСОБА_3 на
рахунок ТОВ «Туроператор Ільтур» 20.06.2014
року відповідно до рахунків-фактур №
19797 від 18.06.2014 р. та № 19794 від 19.06.2014 р. (а.с.
8-9), наданими туроператором. Сума в
розмірі 2648,31 грн. - вартість
інформаційних послуг ФОП ОСОБА_3 (а.с. 7).

Надходження коштів на рахунок ТОВ
«Туроператор Ільтур» підтверджується
квитанціями про оплату туристичних
послуг від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.
10).

Також позивачка визнала, що в
турагентстві до поїздки їй були видані
ваучери, страхові поліси, авіаквитки на
авіарейси тощо.

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 виконала
умови договору шляхом бронювання
туристичних послуг відповідно до
заявки туриста ОСОБА_1 та забезпечила
її необхідними документами від
туроператора, на підставі яких 21.06.2014
року позивачка разом із ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_7, ОСОБА_6 вилетіла до Туреччині.

Обґрунтовуючи позовні вимоги і
вимагаючи відшкодування шкоди саме
відповідачкою ОСОБА_3, позивачка
зазначила, що відповідачка не виконала
такі умови договору від 10.06.2014 року: п.
2.1.1 - надання інформації про розмір
фінансового забезпечення турагента
(туроператора) на випадок його
неплатоспроможності; п. 2.1.3 -
забезпечення бронювання туристичних
послуг відповідно до заявки туриста; п.
2.1.5 - надання квитанції, що підтверджує
оплату туристом вартості послуг; п. 8.1 -
у випадку неможливості розміщення
туриста в готелі або у номері,
вказаному в заявці, йому надається
можливість проживання в іншому номері
такої ж або вищої категорії без
додаткової оплати. В судовому
засіданні позивачка додала, що ОСОБА_3 в
договорі не вказала відомості про
туроператора, чим позбавила її
можливості ставити питання про
відшкодування шкоди саме ТОВ
«Туроператор Ільтур», оформлені нею
ваучери не відповідають встановленим
вимогам (без печатки), крім того,
відповідачка надала не якісні
інформаційні послуги і не повідомила
про проблеми в діяльності
туроператора.

Разом з тим, за змістом ч. 1, 2, 10 ст.
20, ч. 2 ст. 30, ч.ч.1,2 ст. 32, ч. 3 ст. 33 Закону
України «Про туризм», ч. 4 ст. 10 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
ст.ст. 610, 611, ч. 5 ст. 653, ч. 1 ст. 901 ЦК
України, майнову відповідальність несе
суб`єкт туристичної діяльності, який
порушив законодавство в галузі
туристичної діяльності при наданні
туристичної послуги, порушив умови
договору між туристом і суб`єктом
туристичної діяльності з надання
туристичних послуг та за вини якого
замовнику (туристу) завдано збитків.

Відповідна правова позиція викладена
Верховним Судом України в постанові
від 03.07.2013 р. № 6-42цс13).

Позивачем ОСОБА_1 не було
доведено, що саме за вини ОСОБА_3 і в
зв`язку з невиконанням умов договору на
туристичне обслуговування № 80 від
10.06.2014 року приймаюча сторона - готель
Туреччини «Cristal Admirals» не в повній мірі
виконав обслуговування по замовленому
туру і позивачці були завдані збитки на
суму 80 998 грн.

Свідки і сама позивачка
повідомили, що їх тривалий час не
поселяли до номерів готелю через
прибирання, через інші незначні
причини, а потім повідомили, що до
готелю не надійшла оплата. Разом з тим,
ОСОБА_1 із сім`єю розмістили у
визначених у ваучерах номерах, проте
через декілька днів адміністрація
готелю повідомила, що перебування в
готелі оплачено лише на 3 дні і за
додаткову плату їм надали один номер.

Акту, складеного уповноваженою особою
в присутності представника
туроператора в країні перебування,
позивачка не надала.

Одночасно відповідачкою надані
докази того, що туроператор «Ільтур»
підтвердив заявку ОСОБА_1, надіслав
рахунки-фактури до оплати і відповідна
сума була внесена на рахунок
туроператора, тому підстав вважати, що
ОСОБА_3, як посередник, не забезпечила
бронювання туристичного продукту,
немає. Також в судовому засіданні не
доведено, що ОСОБА_3, як турагент,
порушила умови агентського договору і
має нести відповідальність відповідно
до п. 6.2 (а.с. 69).

Ваучери № 19797, № 19794, що були
видані позивачці і які є формою
договору на туристичне обслуговування,
містять всі дані і реквізити, визначені
в ст. 23 Закону України «Про туризм».
Ваучери були оформлені туроператором
та видані турагентом ОСОБА_1, проте без
печатки суб`єкта туристичної
діяльності. В установленому порядку
ваучери не були визнані недійсними,
разом з тим, позивачка і свідки в
судовому засіданні повідомили, що
причиною неякісного обслуговування,
тривалого поселення в номер і
виселення через декілька днів стала
відсутність повної оплати перебування
в готелі, а не порушення оформлення
договору про надання туристичних
послуг (ваучера).

В п. 6.4.1 агентського договору № 352
від 15.01.2014 року зазначено, що саме
туроператор несе відповідальність за
надання повного і якісного
обслуговування туристів, згідно раніше
обумовлених туристичних послуг та
категорії обслуговування на рівні
стандартів, встановлених у країні
перебування. У випадку ненадання
повного/часткового обслуговування по
замовленому туру, туроператор повертає
повну вартість ненаданих послуг.

Таким чином, аналізуючи надані
суду докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що матеріальний
збиток в розмірі вартості ненаданих
послуг, завданий ОСОБА_1 не з вини
туристичного агента ОСОБА_3 Турагентом
ОСОБА_1 була надана повна інформація,
передбачена ст. 20 Закону України «Про
туризм», забезпечено бронювання
туристичних послуг відповідно до
заявки туриста, забезпечено туриста
необхідним документами: ваучером,
страховим полісом, авіаквитками тощо.

Твердження позивачки, що в
договорі на туристичне обслуговування
відсутня інформація про туроператора і
це позбавляє її можливості звернутись
з позовом до ТОВ «Туроператор Ільтур» є
необґрунтованим, оскільки сукупністю
доказів підтверджено,що туристичний
продукт був наданий саме цим
туроператором.

Суд також вважає, що ненадання
ОСОБА_3 квитанції про оплату туру не є
причиною завдання збитків ОСОБА_1,
оскільки дана сума сплачувалась на
рахунок туроператора, проте суд не
виключає можливості неповного
розрахунку туроператором із
приймаючою стороною.

На підставі викладеного не
підлягає відшкодування моральна шкода,
що завдана ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 33 ЦПК
України виключно позивачу належить
право визначити особу, яка має
відповідати за позовом.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в справі.
Кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені в рішенні,
також були встановлені Вінницьким
окружним адміністративним судом в
постанові від 25.09.2014 року, згідно якої
була скасована постанова Інспекції у
справах захисту прав споживачів у
Вінницькій області від 06.08.2014 року про
накладення на ОСОБА_3 стягнення,
передбаченого ст. 23 Закону УКраїни "Про
захист прав споживачів".

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК УКраїни
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене і те, що
позивачка ОСОБА_1 не довела позовних
вимог до ОСОБА_3, позов задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судові витрати слід віднести за
рахунок держави.

Керуючись ч. 1, 2, 10 ст. 20, ч. 2 ст. 30, ч.ч.1,2
ст. 32, ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
туризм», ч. 4 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів», ст. ст.ст. 610, 611,
653, 901, 906 ЦК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 86, 60,
212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
треті особи без самостійних вимог - ТОВ
«Туроператор Ільтур», Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Вінницькій області про захист прав
споживачів, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: