АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
інстанції: Литвинова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Шахової О.В.

суддів:
Головачова Я.В., Побірченко Т.І.

при
секретарі: Меєчко Д.П.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського
районного суду міста Києва від 14 серпня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивач
звернувся до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12
листопада 2007 року між ним та АКІБ
«УкрСиббанк» було укладено споживчий
кредитний договір №0 з
додатковими угодами № 1 від 12 листопада
2007 року та № 2 від 30 березня 2009 року.
Відповідно до умов кредитного договору
банк зобов'язався надати позивачу, а
позивач зобов'язався прийняти кредитні
кошти в іноземній валюті в розмірі 125000
доларів США, що дорівнює 631250 грн. з
процентною ставкою 12,9% річних на строк
до 12 листопада 2037 року. 25 жовтня 2012 року
позивач дізнався про заміну кредитора
у зобов'язанні на ПАТ «Дельта Банк».
Оскільки позивачу не були відомі нові
реквізити для сплати кредиту, у нього
виникла заборгованість. На думку
позивача, такими діями відповідачі
порушили його цивільні права.

Посилаючись на наведене, позивач
просив суд стягнути з відповідачів на
його користь по 206 616 грн. 02 коп. реальних
збитків та 10 000 грн. моральної шкоди з
кожного.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 14 серпня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Скаржник вказує на
те, що в рішенні суду не міститься
положень про вмотивоване відхилення
одних та визнання інших доказів,
відсутні посилання на конкретні докази
в матеріалах справи, котрі вказували на
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2
підтримав апеляційну скаргу з
наведених в ній підстав.

Представники відповідачів
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, вважали, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що 12 листопада 2007
року між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, відповідно до умов якого банк
зобов'язався надати позичальнику
кредитні кошти (кредит) в сумі 125000
доларів США, що дорівнює еквіваленту
631250 грн. за курсом НБУ на день укладання
договору, з процентною ставкою 12,9%
річних на строк до 12 листопада 2037 року,
а позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку кредитні кошти (кредит)
та сплатити плату за кредит у порядку
та на умовах, зазначених у цьому
договорі.

12 листопада 2007 року та 30 березня 2009 року
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 були
укладені додаткові угоди до договору
про надання споживчого кредиту.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» був укладений
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, згідно з умовами якого ПАТ
«Дельта Банк» отримало право вимоги за
зобов'язаннями ОСОБА_1 за кредитним
договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Таким чином, до ПАТ «Дельта Банк»
перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк»
щодо права вимоги до ОСОБА_1 за
кредитним договором № 0 від 12
листопада 2007 року.

Приписами ст. 613 ЦК України встановлено,
що кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не вчинив
дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку. У разі відмови кредитора
повернути борговий документ або видати
розписку боржник має право затримати
виконання зобов'язання. У цьому разі
настає прострочення кредитора.
Кредитор також вважається таким, що
прострочив, у випадках, встановлених ч.
4 ст. 545 цього Кодексу, а саме у разі
відмови кредитора повернути борговий
документ або видати розписку боржник
має право затримати виконання
зобов'язання. У цьому разі настає
прострочення кредитора.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем до матеріалів справи не
надано жодного належного та
допустимого доказу на підтвердження
відповідачами його прав та завдання
шкоди.

Під час установлення зазначених фактів
судом першої інстанції не було
порушено норм процесуального права,
рішення суду відповідає вимогам
матеріального права та встановленим
обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідачі не повідомили позивача про
зміну кредитора у зобов'язанні,
внаслідок чого для позивача настали
негативні наслідки, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки, як
убачається з листа ПАТ «Дельта Банк» №
05-2204984/1 від 25 липня 2014 року про заміну
кредитор у зобов'язанні позивача було
повідомлено спільним (двостороннім)
рекомендованим листом через
відправлення його на передані до банку
з боку АТ «УкрСиббанк» поштові адреси
позичальників (а.с. 47-50). Крім того,
згідно з матеріалами справи з серпня 2012
року позивач вів переписку з ПАТ
«Дельта Банк», який, у свою чергу,
надсилав позивачу довідки про розмір
заборгованості за

кредитним договором, повідомлення про
неналежне виконання умов кредитного
договору та досудові вимоги щодо
сплати суми боргу тощо (а.с. 25-36).

Інші доводи апеляційної скарги не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом
обставини, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 14 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий

Судді: