АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/7108/14
Головуючий 1 інстанції - Губська Я.
Справа № 640/5869/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Кіпенка
І.С.,

суддів - Котелевець А.В.,
Шаповал Н. М.,

при секретарі - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Київського районного
суду м. Харкова від 16 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення вартості автомобіля,
орендної плати, відшкодування
моральної шкоди, судових витрат,

в с т а
н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з уточненим в подальшому
позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з
відповідача вартість автомобіля в
розмірі 44120 грн., суму орендної плати
за використання автомобіля 53200 грн.,
моральну шкоду 10000 грн. та понесені
судові витати по оплаті судового збору
460 грн., витрати на правову допомогу 3000
грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що він є власником автомобіля ГАЗ
31105, 2007 року випуску, право власності на
який набув в порядку спадкування після
смерті свого батька. В жовтні 2013 року
відповідачка обманним шляхом
заволоділа автомобілем. Оскільки він
не може користуватися своїм
автомобілем, просив стягнути з
відповідачки вартість автомобіля.
Також, вважає, що ОСОБА_1 здає
автомобіль в оренду, тому просить
стягнути з нею суму орендної плати в
розмірі 53200 грн. Крім того, просить
відшкодувати йому моральну шкоду в
сумі 10000 грн., оскільки він позбавлений
використовувати свій автомобіль
протягом останнього року, із-за чого в
нього погіршився стан здоров'я.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав посилаючись
на обставини зазначені в позові.

Відповідачка в судове засідання
не з'явилась, подала до суду свої
заперечення проти позову.

Заочним рішення Київського
районного суду м. Харкова від 16 липня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
вартість автомобіля ГАЗ 31105, 2007 року
випуску, в розмірі 44120 грн., моральну
шкоду в розмірі 5000 грн., понесені
позивачем витрати по оплаті судового
збору 460 грн. витрати по оплаті послуг
адвоката 3000 грн., на загальну суму - 52580
грн.

Не погодившись з рішенням ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, неналежну
оцінку наданим доказам та на порушення
судом норм процесуального та
матеріального права та просить заочне
рішення суду першої інстанції
скасувати та постановити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судовим розглядом встановлено, що
сторони у справі є братом та сестрою.

З рішення апеляційного суду
Харківської області від 20 березня 2014
року вбачається, що за ОСОБА_2 визнано
право власності на автомобіль ГАЗ 31105
випуску 2007 року д.н. НОМЕР_1 в порядку
спадкування після смерті батька
сторін, - ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
Мати позивача та його сестра, -
відповідачка ОСОБА_1 нотаріально
відмовилися від спадщини на користь
позивача ОСОБА_2

Задовольняючи позов частково суд
виходив з доведеності факту, що
відповідачка ОСОБА_1 заволоділа даним
автомобілем в кінці 2011 року, після
смерті їх батька та не повернула його
власнику.

Проте з висновками суду першої
інстанції погодитися не можна з огляду
на таке.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, установлених законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст.
60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_2 та його представник
пояснили, що на спірне авто ухвалою
суду накладено арешт, в результаті чого
їм стало достовірно відомо, про те, що
спірне авто перебуває у користуванні
ОСОБА_4 яка користується ним на
підставі нотаріально посвідченого
доручення від громадянина ОСОБА_5.

На запитання судової колегії ОСОБА_2
пояснив, що ОСОБА_4 ніколи не бачила
ОСОБА_1, також вважає нотаріально
посвідчені доручення підробленими та
має намір звернутися з цього приводу до
правоохоронних органів.

Судова колегія вважає, що ОСОБА_2 не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження доводів, що
відповідачка обманним шляхом
заволоділа автомобілем та утримує його
у себе, чи протиправно розпорядилася
автомобілем, що було б підставою для
стягнення з неї вартості авто.

З урахуванням наведеного позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо
суд касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги
ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі262
гривень 90 копійок, який підлягає
стягненню з позивача ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 2,3, ч. 1 ст. 309,
ч. 2 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Заочне рішення Київського
районного суду м. Харкова від 16 липня 2014
року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити в повному обсязі. Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові
витрати в сумі 262 гривень 90 копійок.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: