РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.

при секретарі Терешкович Ю.М.

з участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 в особі
представника за законом - матері ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору дарування квартири, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в особі представника за законом
- матері ОСОБА_1 звернулася до
Рівненського міського суду із
цивільним позовом до ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору дарування
квартири.

Крім того, до початку судового
засідання представник позивача ОСОБА_1
подала заяву про уточнення позовних
вимог, в якій просить визнати недійсним
договір дарування квартири від 06.12.2011
року, посвідчений приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 06.12.2011 року та
зареєстрований в реєстрі за №780,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в
частині обдарованого ОСОБА_7 Визнати
ОСОБА_5 обдарованою у договорі
дарування квартири від 06.12.2011 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 06.12.2011 року та
зареєстрований в реєстрі за №780.
Визнати за ОСОБА_5 право власності на
квартиру АДРЕСА_1

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали за
мотивів, викладених у позовній заяві та
у заяві про уточнення позовних вимог,
просили позов задоволити повністю.

Відповідач та представник відповідача
в судовому засіданні позовні вимоги
визнали та не заперечили проти
задоволення позову, додатково
пояснили, що укладення договору було
спрямоване на передачу квартири у
власність малолітньої ОСОБА_5, а коли
помер ОСОБА_7 то було з'ясовано, що
подарована квартира належала йому, а не
позивачу.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача, відповідача та
представника відповідача, повно,
всебічно та об'єктивно дослідивши
матеріали справи, та оцінивши їх в
сукупності, приходить до наступного
висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду із захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що 06 грудня 2011 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено
договір дарування квартири. За умовами
вказаного договору ОСОБА_3 подарувала
ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1

Однак, укладення даного договору було
спрямоване на передачу вказаної
квартири у власність малолітньої
ОСОБА_5, що є внучкою ОСОБА_3
Обдаровуваним за даним договором
виступав її батько ОСОБА_7, оскільки як
було пояснено нотаріусом процедура
укладання договору дарування на батька
малолітньої дитини є простішою та менш
тривалою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер у зв'язку
з чим було з'ясовано, що подарована
квартира належала останньому, а не
ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Норми ст. 203 ЦК України встановлюють
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину. Так,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
процесу має бути вільним і відповідати
його внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

У свою чергу не додержання
вищевказаних вимог, відповідно до ст..
215 ЦК України є підставою визнання
укладеного договору недійсним.

Таким чином, оскільки договір
дарування був спрямований на передачу
квартири у власність малолітньої
ОСОБА_5, а не ОСОБА_7, то при укладенні не
було дотримано вимог ст..203 ЦК України.

Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом
недійсним(оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.2 ст.39 ЦК України права,
свободи та інтереси неповнолітніх осіб
віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти
років, а також осіб, цивільна
дієздатність яких обмежена, можуть
захищати у суді відповідно їх батьки,
усиновлювачі, піклувальники чи інші
особи, визначені законом.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлені визначені законом
підстави визнання недійсним договору в
частині обдарованого, визнання
позивача обдарованою у договорі
дарування та визнання за позивачем
права власності на квартиру, а визнання
відповідачем пред'явленого позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи із вище наведеного суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212 - 215, 294, 296, 297 Цивільного
Процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування
квартири від 06.12.2011 року, посвідченого
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
06.12.2011 та зареєстрований в реєстрі за
№ 780 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в
частині обдарованого ОСОБА_7

Визнати ОСОБА_5 обдарованою у договорі
дарування квартири від 06.12.2011 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 06.12.2011 року та
зареєстрований в реєстрі за № 780.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на
квартиру АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Сидорук Є. І.

Повний текст рішення виготовлено 27
січня 2014 року.

Суддя :
Сидорук Є.І.