Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/4403/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Маслак
Доповідач Зарицька Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць
О.С., Якухно О.М.

секретаря Камінної М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом публічного акціонерного
товариства „Державний ощадний банк
України" (далі ПАТ «Державний ощадний
банк України») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою ПАТ
„Державний ощадний банк України" на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 20 листопада 2013 року

встановила:

У травні 2013 року банк звернувся з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та просив
стягнути з відповідачів на його
користь заборгованість за договором
овердрафту в розмірі 35 484,41 грн. В
обґрунтування вимог зазначав, що 21.12.2011
року між ПАТ „Державний ощадний банк
України" та ТОВ „Нововолинський завод
залізобетонних виробів" укладено
договір овердрафту №18, відповідно до
якого банк зобов'язався надавати
позичальнику на умовах цього договору
кредит на оплату платіжних документів
позичальника у випадку відсутності
коштів на його поточному рахунку
№0225, а позичальник систематично
та безумовно спрямовувати грошові
кошти, що надходять на його користь, на
зазначений рахунок, відкритий в ТВБВ
№10002/0107 філії Волинське обласне
управління АТ „Ощадбанк", забезпечуючи
таким чином погашення кредиту.

За п.2.2 та п.2.3. договору оплата
платіжних документів позичальника в
порядку, встановленому цим договором
здійснюється банком в строк до 20 грудня
2012 року.

Ліміт овердрафту, в межах якого
банк буде оплачувати за рахунок
кредитних коштів документи
позичальника, встановлюється в розмірі
130 000 грн.

Порядок та розмір нарахування
процентів за користування кредитом
визначено пунктами 2.8.1.1.1.- 2.8.1.4.
договору.

З метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за договором
овердрафту між банком та ОСОБА_1, ОСОБА_2
укладено договори поруки №125 та №126
від 21.12.2011р., за умовами яких, поручителі
несуть відповідальність перед банком у
тому ж обсязі, що і боржник.

Посилаючись на те, що позивальник
належним чином не виконав зобов'язання
за договором овердрафту і станом на
16.04.2013 року утворилася заборгованість у
розмірі 35 484,41 грн., позивач просив
задовольнити позов.

09.09.2013 року банк подав до суду
заяву, у якій зазначав, що зобов'язання
за договором овердрафту №18 від 21
грудня 2011 року позичальником виконані
у повному обсязі, а тому просив
стягнути з відповідачів лише 354 грн. 84
коп. у відшкодування витрат з оплати
судового збору.

Рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 20
листопада 2013 року у задоволенні позову
ПАТ «Державний ощадний банк України»
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
стягнення з відповідачів на користь
банку судового збору в розмірі 354 грн. 84
коп. та витрат, пов'язаних з поданням
апеляційної скарги. Апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2011 року
між ПАТ „Державний ощадний банк
України" та ТОВ „Нововолинський завод
залізобетонних виробів" укладено
договір овердрафту №18, відповідно до
якого банк зобов'язався надавати
позичальнику (товариству) на умовах
цього договору кредит на оплату
платіжних документів позичальника у
випадку відсутності коштів на його
поточному рахунку №0225, а
позичальник систематично та безумовно
спрямовувати грошові кошти, що
надходять на його користь, на
зазначений рахунок, відкритий в ТВБВ
№10002/0107 філії Волинське обласне
управління АТ „Ощадбанк", забезпечуючи
таким чином погашення кредиту.

Згідно з п.2.2 договору оплата
платіжних документів позичальника в
порядку, встановленому цим договором
здійснюється банком в строк до 20 грудня
2012 року. Максимальний термін
безперервного користування кредитом
не повинен перевищувати 30 календарних
днів.

За п.2.3 договору ліміт овердрафту,
в межах якого банк буде оплачувати за
рахунок кредитних коштів документи
позичальника, встановлюється в розмірі
130 000 грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за договором овердрафту
21.12.2011 року між банком та відповідачами
ОСОБА_1, ОСОБА_2 укладено договори
поруки №125 та №126, за умовами яких,
поручителі зобов'язалися перед банком
відповідати солідарно в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
позичальником зобов'язання за
кредитним договором, а також
додатковими договорами до нього, що
укладені та можуть бути укладені в
майбутньому.

Свої зобов'язання за договором
овердрафту позичальник ТОВ
„Нововолинський завод залізобетонних
виробів" у повному обсязі не виконував
і станом на 16.04.2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 35484,41 грн.

Після звернення позивача до суду
з даним позовом, 28.05.2013 року ТОВ
„Нововолинський завод залізобетонних
виробів" у повному обсязі здійснило
погашення простроченої кредитної
заборгованості за договором
овердрафту №18 від 21 грудня 2011 року, про
що свідчить копія довідки ТВБВ №10002/0107
філії Волинського обласного
управління ПАТ „Державний ощадний
банк України" від 06.09.2013 року (а.с.57).

Оскільки умови договору
овердрафту позичальник виконав
добровільно, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України
у разі відмови позивача від позову
понесені ним витрати відповідачем не
відшкодовуються, а витрати відповідача
за його заявою стягуються з позивача.
Однак якщо позивач не підтримує своїх
вимог унаслідок задоволення їх
відповідачем після пред'явлення
позову, суд за заявою позивача
присуджує стягнення всіх понесених ним
у справі витрат з відповідача.

Вирішуючи спір, наведених вимог
закону суд першої інстанції не
врахував та безпідставно відмовив
позивачу у стягненні судових витрат.

З матеріалів справи видно, що при
зверненні позивача до суду з даним
позовом ним було сплачено судовий збір
у розмірі 354, 84 грн. (а.с.4).

Враховуючи наведене, колегія
суддів рішення суду змінює та стягує з
відповідачів на користь позивача по
177,41 грн. з кожного у відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

У стягненні витрат, понесених у
зв'язку з подачею апеляційної скарги,
колегія суддів відмовляє, оскільки
апеляційна скарга задоволена частково
і рішення суду змінено лише в частині в
частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 88, 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 20 листопада 2013 року
змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» по
177,41 грн. з кожного у відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: