Справа № 2-960/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014
Ровеньківський міський суд Луганської
області в складі: головуючого судді
Шумченко Л.В.,

при секретарі Запорожцевій С.С.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

прокурора Лакомової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ровеньки справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник
позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист
права власності від порушень та
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог ОСОБА_7, Управління
архітектури, містобудування та
земельно-ринкових відносин
виконавчого комітету Ровеньківської
міської ради, Управління Державного
земельного агентства України в м.
Ровеньки Луганської області Луганська
обласна інспекція
архітектурно-будівельного контролю,
про захист прав власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом, у якому
вказали, що їм на праві приватної
власності належить житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_5 є
власником сусіднього будинку за
адресою: АДРЕСА_2. Межа земельної
ділянки, яка належить відповідачу,
проходить уздовж стіни їхнього
будинку. Між ними і відповідачем
виникали суперечки з приводу того, що
він чинив перешкоди у проходженні на
його земельну ділянку для виконання
ремонтних робіт. У травні 2012 року
відповідач без їхньої згоди зруйнував
цокольну частину їхнього фундаменту
довжиною з вісім метрів. Для
відновлення цокольної частини
фундаменту будинку їм потрібні гроші в
розмірі 1000 грн. Відповідач відмовився
добровільно сплачувати гроші. Крім
того, неправомірними діями відповідача
їм завдано моральної шкоди, яка
полягає в тому, що вони є пенсіонерами,
через зруйнований фундамент змушені
нервувати з того приводу, що в них немає
грошей та можливості для ремонту. Це
завдає їм страждання та болю. Розмір
моральної шкоди складає 1000 грн. Просили
усунути перешкоди у здійснені ними
права користування будинком АДРЕСА_1 і
зобов'язати відповідача надати
можливість для проходження до
земельної ділянки для обслуговування
та ремонту стіни їхнього будинку;
стягнути з відповідача на їхню користь
матеріальну шкоду в сумі 1000 грн. та
моральну шкоду в сумі 1000 грн. та витрати
на правову допомогу.

24 вересня 2012 року позивачі подали
заяву про уточнення позовних вимог, у
якій просили усунути перешкоду у праві
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, та встановити земельний
сервітут, який дозволить їм проходити
на земельну ділянку АДРЕСА_2 для
обслуговування та ремонту житлового
будинку АДРЕСА_1; стягнути з
відповідача на їхню користь
матеріальну шкоду в сумі 1000 грн. та
моральну шкоду в сумі 1000 грн. та витрати
на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_5 звернувся до
суду з зустрічним позовом, у якому
вказав, що йому на праві приватної
власності належить частина житлового
будинку та земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2. Будинок та земельна
ділянка належать в рівних долях йому та
його матері ОСОБА_7 Стіна будинку
відповідачів є межовим знаком належної
йому земельної ділянки, ширина якої
складає 3,3 метри. В 2008 році відповідачі
під виглядом косметичного ремонту
межової стіни будинку обклали її
товстим шаром пінопласту. В подальшому
по цій ширині невідомим йому способом
прибудували до основної стіни
конструкцію з каміння, який візуально
нагадує фундамент. Вважає, що таким
чином у нього обманним шляхом забрали
біля 0,7 кв.м. земельної ділянки, що є
порушенням його права власності. Він з
2000 року є інвалідом категорії «А» І
групи, неспроможним без сторонньої
допомоги потрапити у власний двір та в
будинок. Тому він не міг перешкоджати
діям відповідача. За станом здоров'я
він не міг тривалий час відстоювати
свої права в суді В травні 2012 року він
почав облаштування двору під власні
потреби, для чого будівельники
прибрали кам'яний шар у дворі без якого
частина конструкції, що нагадує
фундамент, обвалилась. Він не вважає, що
є винним у руйнуванні фундаменту, так
як фундамент не руйнував і при знятті
кам'яного шару з землі фундамент не
чепали. Потім ОСОБА_4, який проживає з
ОСОБА_2, заявив, що згідно закону 80 см
землі, що прилягає до стіни їхнього
будинку, належить їм, без дозволу
зайшов до нього у двір, та почав
будівничі роботи біля стіни будинку
АДРЕСА_1. Пройшов у двір ОСОБА_4 через
самовільно створений прохід у заборі,
зроблений в березні 2010 року. а чисельні
прохання покинути двір ОСОБА_4 не
реагував. Тому позивач декілька разів
викликав міліцію. Просив захистити
його право власності на земельну
ділянку, заборонити відповідачам
проводити будівельні роботи на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2,
та за рахунок власних коштів прибрати
зі стіни будинку пінопласт, через який
руйнується межова границя та
створюються додаткові перешкоди для
його вільного переміщення по двору на
інвалідному візку; зобов'язати
відповідачів закрити самовільно
створений прохід та відновити
цілісність межових знаків.

9 листопада 2012 року позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_5 подав заяву
про уточнення позовних вимог, у якій
просив на підставі акту перевірки
Державної архітектурно-будівельної
інспекції зобов'язати відповідачів за
рахунок власних коштів ліквідувати
частки незаконної прибудови (стіни), а
на її місці відновити первинний стан
межової границі (кам'яного забору),
означеного в технічній документації.
Зобов'язати відповідачів зняти зі
стіни будинку АДРЕСА_1 пінопластове
покриття, через яке було порушено
межову границю; зобов'язати
відповідачів відновити кам'яний забор
та закрити прохід на його двір;
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду в розмірі 200 грн., що полягає у
витратах на багаточисельні ксерокопії
документації, необхідні для звернення
у різні організації для вирішення
спору.

20 серпня 2013 року позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_5 подав заяву
про уточнення позовних вимог, у якій
просив стягнути з відповідачів
матеріальну шкоду в розмірі 200 грн., що
полягає у витратах на багаточисельні
ксерокопії документації, необхідні для
звернення у різні організації для
вирішення спору; на підставі акту
перевірки Державної
архітектурно-будівельної інспекції
зобов'язати відповідачів за рахунок
власних коштів ліквідувати частки
незаконної прибудови (стіни), що межує з
його земельною ділянкою, на її місці
відновити первісний стан межового
знаку (кам'яного забору), отримати
дозвіл на завершення будівництва
прибудови з дотриманням будівельних
норм; зобов'язати відповідачів зняти
пінопластове покриття, яке порушує
межову границю та його право на
користування земельною ділянкою;
зобов'язати відповідачів відновити по
всій довжині межові границі, суцільний
непрозорий забір; зобов'язати
відповідачів в найкоротший термін
ліквідувати двері в стіні, що межують з
його земельною ділянкою, але не
замінювати їх вікном, а зробити глуху
стіну та зобов'язати відповідача
ліквідувати(закласти наглухо) всі
чотири вікна, що виходять в його двір;
встановити судову заборону на
проникнення відповідачів та членів їх
сім'ї на територію його двору без його
дозволу та дозволу його матері.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_3
(ОСОБА_3) - ОСОБА_4, підтримали заявлені
та уточнені позовні вимоги, просили їх
задовольнити з підстав, викладених у
позові. Зустрічні позовні вимоги,
уточнені ОСОБА_5, не визнали та просили
відмовити у їх задоволенні. Суду
пояснили, що вражають, що ніяких
порушень зі свого боку вони не бачать.
Прохід на земельну ділянку ОСОБА_5 їм
необхідний для ремонту будинку.
Пінопластове покриття необхідно для
утеплення будинку. Прибудову вони
зробили згідно паспорту БТІ на будинок,
а двері, що вони встановили у двір
відповідача, були на технічному плані
БТІ, тому вони привели технічний стан
будинку у відповідність до плану.
Земельна ділянка, що належить
відповідачу, згідно даним БТІ, була
земельною ділянкою загального
користування, і тому здійснення її
приватизації вважають незаконним.

Відповідач ОСОБА_5 та його
представник адвокат ОСОБА_1 заявлені до
нього позовні вимоги не визнали,
просили відмовити у їх задоволенні.
Підтримали заявлені ним та уточнені
зустрічні позовні вимоги та просили їх
задовольнити. ОСОБА_5 суду пояснив, що
позивачі порушують його та його матері
право власності на земельну ділянку,
оскільки без дозволу здійснюють
будівельні роботи на їх ділянці,
встановили прохід зі своєї ділянки на
їхню, зруйнувавши межовий знак
(кам'яний забор), а також на місці, де
раніше стояло вікно, зробили в стіні
будинку пластикові двері, що виходять з
їхнього будинку до нього у двір.
Пінопластове покриття, яким вони
обробили стіну будинку, порушує його
право землекористування, оскільки
скрадує земельну ділянку. Крім того,
оскільки чотири вікна в будинку
позивачів виходять на його двір і вони
постійно спостерігають за ним, що
робить неможливим його спокійне життя,
просить зобов'язати відповідачів
ліквідувати ці вікна. У задоволенні
позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просив
відмовити з тих підстав, що він не
руйнував цокольної частини фундаменту
на їх будинку, і ніколи не перешкоджав у
здійсненні ними ремонту або технічного
обслуговування будинку. навпроти, вони
коли вважають за необхідне і навіть без
дозволу входять на його земельну
ділянку та роблять що бажають. Це
підтверджується тими роботами, що було
зроблено ними за весь час, та видно на
фотознімках. Тому не бачить підстав для
встановлення земельного сервітуту.
Також вважає, що незаконна прибудова,
яку здійснили позивачі, має бути
ліквідована.

Прокурор вважав позов ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 таким, що задоволенню не
підлягає, а позов ОСОБА_5 таким,що
підлягає частковому задоволенню: в
частині зобов'язання відповідачів за
зустрічним позовом ліквідувати прохід
на земельну ділянку ОСОБА_5 та ОСОБА_7,
прибрати двері, що встановлені в бік
двора позивача за зустрічним позовом.

Третя особа ОСОБА_7 підтримала
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 та
просила їх задовольнити і не визнала
позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3, просила у його
задоволенні відмовити.

Представник третьої особи-
Управління архітектури,
містобудування та земельно-ринкових
відносин виконавчого комітету
Ровеньківської міської ради, головний
архітектор міста Ровеньки Луганської
області Зоріна І.М., пояснила, що вона у
складі комісії відвідувала земельну
ділянку, належну ОСОБА_5 та ОСОБА_7 При
першому відвідуванні земельної
ділянки з сусіднього будинку АДРЕСА_1
дверей у двір будинку АДРЕСА_2 не було,
це вона бачила особисто. Пізніше до неї
звернувся ОСОБА_5 і повідомив, що сусіди
роблять двері у його двір. По виходу на
місце вона спитала у ОСОБА_4, на якій
підставі вони зробили двері, на що той
відповів, що двері вони зробили згідно
плану БТІ. Для здійснення робіт з
встановлення дверей вони повинні були
взяти дозвіл.

Представники третіх осіб -
Управління архітектури,
містобудування та земельно-ринкових
відносин виконавчого комітету
Ровеньківської міської ради -
Завгородня О.М., та Управління
Державного земельного агентства
України в м. Ровеньки Луганської
області Яламова Л.Ю. не підтримали
позовні вимоги позивачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, так як не вбачають підстав для
встановлення земельного сервітуту,
позов ОСОБА_5 підтримали частково. Суду
пояснили, що приватизація земельної
ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була
здійснена на законних підставах і їх
право власності не може порушуватися
іншими особами.

Представник третьої особи -
Луганської обласної інспекції
архітектурно-будівельного контролю, в
судове засідання не з'явився, був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи. Надав до суду
письмові пояснення, згідно яких
вказали, що контроль за дотриманням
правил добросусідства та
розташуванням межових знаків
земельних ділянок не входить до
компетенції Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.
просили справу розглянути без їхньої
участі.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи та надані
сторонами докази, суд вважає заявлений
та уточнений позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3
таким, що задоволенню не підлягає;
заявлений та уточнений позов ОСОБА_5
таким, що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було
встановлено, що позивачам ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на праві приватної власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1
(ар.с. 8-11,13,73-77).

Житловий будинок АДРЕСА_2
належить в рівних частках, по ? частці
кожному - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (ар.с. 24-26,67).

Земельна ділянка площею 0,0904 га,
розташована за адресою: АДРЕСА_2,
призначена для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), належить ОСОБА_5
та ОСОБА_7, так як була приватизована
ними у встановленому законом порядку
(ар.с. 27-28, 38,63-66, 126-128).

Згідно довідки на сервітут від 26
листопада 2010 року, виданої Управлінням
архітектури, містобудування та
земельно-ринкових відносин
Ровеньківської міської ради
Луганської області (ар.с. 36-37), вона
надана землекористувачам ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, що на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_2 встановлено
обтяження та обмеження, серед яких не
чинити перешкоду ремонтно-будівельних
робіт будівель і споруд, розташованих
на сусідніх ділянках.

Право земельного сервітуту
регулюється ст.ст. 98-100 Земельного
кодексу України.

Згідно ст. 401 Цивільного кодексу
України право користування чужим
майном (сервітут) може бути встановлене
щодо земельної ділянки, інших
природних ресурсів (земельний
сервітут) або іншого нерухомого майна
для задоволення потреб інших осіб, які
не можуть бути задоволенні іншим
способом.

Як було встановлено в судовому
засіданні, відповідач ОСОБА_5 не чинить
перешкод позивачам у здійсненні
ремонту та обслуговування стіни
належного їм будинку. Це
підтверджується фотознімками тих
робіт, що здійснили позивачі по
благоустрою свого будинку (ар.с. 81-87,
133-136).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачі не надали суду доказів на
підтвердження фактів здійснення
перешкод з боку відповідача щодо
здійснення ремонту або реконструкції
житлового будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні було з'ясовано, що
право позивачів на здійсненні ремонту
та обслуговування свого житлового
будинку може бути реалізовано іншими
способами без встановлення земельного
сервітуту, так як на земельну ділянку,
що належить відповідачу та третій
особі встановлено відповідні
обтяження та обмеження, відповідач
ОСОБА_5 не заперечує право позивачів на
обслуговування їх житлового будинку,
тому підстав для встановлення
земельного сервітуту суд не вбачає.

Оскільки власником земельної ділянки,
на яку позивачі просять встановити
земельний сервітут є не тільки ОСОБА_5,
а ще ОСОБА_7, суд не може задовольнити
позовну вимогу про встановлення
земельного сервітуту також з підстав,
що ці позовні вимоги не було
пред'явлено до всіх власників
земельної ділянки.

Позивачі заявили вимоги про стягнення
з ОСОБА_5 1000 грн. в рахунок
відшкодування шкоди внаслідок
зруйнування на їх думку діями
відповідача цокольної частини
фундаменту належного їм будинку та 1000
грн. в рахунок завдання ним моральної
шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, моральна
шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода , завдана фізичній або
юридичній особі, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Частиною 4 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачі не надали суду доказів на
підтвердження того, що цокольна
частина фундаменту їх будинку була
зруйнована від дій відповідача, не
надали документів на підтвердження
вартості завданої шкоди, тому суд не
має законних підстав для задоволення
їхніх позовних вимог.

Оскільки суд не має законних підстав
для задоволення позову ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, відсутні законні підстави для
стягнення з ОСОБА_5 судових витрат.

В судовому засіданні було встановлено,
що власники житлового будинку АДРЕСА_1
у 2008 році здійснили утеплення стіни
свого житлового будинку, яка виходить у
двір ОСОБА_5, обробивши її пінопластом.

Суд не має законних підстав для
зобов'язання відповідачів за
зустрічним позовом ліквідувати
пінопластове покриття зі стіни
будинку, яке, на думку ОСОБА_5 порушує
межові знаки, оскільки судом
встановлено, що пінопластове покриття
було зроблено у 2008 році, а межові знаки
встановлені 1 грудня 2010 року, про що
свідчить акт прийому-передачі межових
знаків (ар.с. 126). ОСОБА_5 не надав суду
доказів на підтвердження того, що
пінопластове покриття на стіні будинку
відповідачів за зустрічним позовом
заважає його пересуванню на
інвалідному візку, тому суд не має
законних підстав для задоволення цієї
позовної вимоги.

Згідно акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 12
вересня 2012 року, складеного Інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Луганській області, в ході
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності власниками жилого будинку
АДРЕСА_1 від 28 серпня 2012 року виявлена
збудована прибудова до житлового
будинку розміром 3х4 метри та висотою 2,2
метри з природного каміння. В прибудові
розміщено душову кімнату та туалет.
Будівля зведена самовільно без
оформлення документів дозвільного
характеру, що є порушенням Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (ар.с. 148,
157-158).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо
власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує право інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

ОСОБА_5 не є власником земельної
ділянки, на якій здійснено самочинне
будівництво відповідачами прибудови
до будинку.

Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України, у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам,
або порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво провести відповідну
перебудову.

За позовом ОСОБА_5 суд не має
законних підстав виносити рішення щодо
зобов'язання відповідачів зносити
будівлю у випадку істотного порушення
будівельних норм. Суд може прийняти
таке рішення лише за позовом
відповідного органу місцевого
самоврядування.

Позовну вимогу ОСОБА_5 про
стягнення з відповідачів 200 грн. за
здійснення ксерокопій документів суд
задовольнити не може, оскільки позивач
не надав доказів на підтвердження того,
що ці копії він робив з вини
відповідачів, а також не доведений
документально розмір цих витрат.

Вимогу позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_5 щодо зобов'язання
відповідачів ліквідувати чотири вікна,
що виходять у його двір, суд
задовольнити не має законних підстав,
оскільки вказані вікна в будинку
відповідачів існують з моменту
побудови будинку, існували до набуття
позивачем права власності на будинок
АДРЕСА_2. Крім того, суду не надано
доказів на підтвердження того, що ці
вікна порушують право позивача на
особисте життя, і що це порушення можна
усунути лише шляхом ліквідації вікон.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Статтями 103, 106 ЗК України встановлено,
що власник або землекористувач
земельної ділянки має право вимагати
від власника або землекористувача
сусідньої земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними. Порядок відновлення
меж визначається центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

В судовому засіданні було встановлено,
що діями відповідачів за зустрічним
позовом було порушено межові знаки
земельної ділянки, належної ОСОБА_5 -
було зроблено прохід на земельну
ділянку з боку двора будинку АДРЕСА_1
шляхом руйнування кам'яного забору, та
змінено межовий знак - у стіні
житлового будинку АДРЕСА_1 було
зроблено двері в бік земельної ділянки
позивача.

Суд не може прийняти до уваги посилання
представника відповідачки за
зустрічним позовом ОСОБА_4 на те, що
двері у двір ОСОБА_5 були встановлені з
метою приведення технічного стану
будинку у відповідність до паспорту
БТІ, оскільки в судовому засіданні було
встановлено, що станом на 11 липня 2010
року двері в бік двору ОСОБА_5 не
існували, на їх місці було вікно, що
підтверджується фотознімком (ар.с.85).
Відповідачі за зустрічним позовом,
яким було достовірно відомо про те, що
земельна ділянка до будинку АДРЕСА_2
приватизована, влітку 2013 року зробили
вихід на неї зі свого будинку,
замінивши вікно на двері. Таким чином,
технічна документація БТІ, яка була
складена 25 жовтня 2012 року (ар.с. 73-77), не
відповідала дійсності в частині
відображення дверей, яких на той момент
в будинку не було, а на їх місці
знаходилось вікно. Тому суд не може
вказану технічну документацію
приймати до уваги.

Посилання представника відповідача за
зустрічним позовом ОСОБА_4 на те, що
двір житлового будинку АДРЕСА_2 наразі
є двором спільного користування
житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні та спростовуються
оглянутими в судовому засіданні
інвентарними справами КП
Ровеньківське БТІ на вказані будинки.

Посилання представника відповідача за
зустрічним позовом ОСОБА_4 на незаконну
приватизацію ОСОБА_5 та ОСОБА_7
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2,
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні.

Суд вважає, що самочинне створення
відповідачами за зустрічним позовом
проходів на земельну ділянку, належну
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вигляді проходу в
заборі та дверей з будинку є порушенням
прав позивача та третьої особи ОСОБА_7
на користування земельною ділянкою, а
тому ці порушенні права підлягають
відновленню шляхом зобов'язання
відновити межові знаки та прибрати
встановлені двері. При цьому дії по
прибиранню дверей слід виконувати при
узгодженні з органами місцевого
самоврядування та власниками
житлового будинку АДРЕСА_2.

Суд не має законних підстав для
задоволення позовної вимоги позивача
за зустрічним позовом щодо заборони
входження відповідачів на земельну
ділянку без його дозволу та дозволу
ОСОБА_7, оскільки виходячи з засад
захисту прав власності, встановлених
законом, сторонні особи не мають права
входити на чужу земельну ділянку без
дозволу власників, окрім певних
обмежень. Суд вважає, що в будь-якому
разі, для реалізації права на
обслуговування та ремонт стіни
будинку, відповідачі за зустрічним
позовом мають узгоджувати ці питання з
власниками будинку.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 98-100,103,106,107, 108,152,158 ЗК України,
ст.ст. 376, 401 ЦК України, ст.ст.10,11,60, 88, 212-215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представник позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про захист права власності від
порушень відмовити у зв'язку з
необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог ОСОБА_7, Управління
архітектури, містобудування та
земельно-ринкових відносин
виконавчого комітету Ровеньківської
міської ради, Управління Державного
земельного агентства України в м.
Ровеньки Луганської області, Луганська
обласна інспекція
архітектурно-будівельного контролю,
про захист прав власності задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рахунок
власних коштів закрити самовільно
створений ними прохід зі двору будинку
АДРЕСА_1 у двір будинку АДРЕСА_2,
відновивши цілісність забору.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рахунок
власних коштів прибрати встановлені у
стіні належного їм будинку АДРЕСА_1
двері, що виходять у двір житлового
будинку АДРЕСА_2, замінивши їх на
розсуд власників будинку або глухою
стіною, або вікном, по узгодженню з
органами місцевого самоврядування та
власниками житлового будинку АДРЕСА_2.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_12 відмовити у зв'язку з
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Ровеньківський міський суд
протягом десяти днів зі дня його
проголошення, а сторонами, які не були
присутніми при оголошенні повного
рішення - у той же строк з моменту
отримання його копії.

Суддя
Л.В. Шумченко