Номер провадження: 22-ц/785/8319/14
Головуючий у першій інстанції Мишко В.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І.,
Артеменка І.А.

за участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційною скаргою прокуратури
Одеської області на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 серпня 2014 року по цивільній
справі за позовом заступника прокурора
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації до ОСОБА_2 за
участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Відділу Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки,,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року заступник
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора який діє в інтересах держави
в особі Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації
звернувся до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом до ОСОБА_2 за участю третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Відділу
Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки
посилаючись на те, що
Білгород-Дністровською міжрайонною
прокуратурою проведено перевірку
додержання вимог земельного
законодавства при використанні
земельних ділянок фізичними та
юридичними особами на умовах оренди на
території міста
Білгород-Дністровського та
Білгород-Дністровського району.

Перевіркою встановлено, що 18.02.2005 року
між Б-Дністровською РДА та ОСОБА_2 було
укладено договір оренди земельної
ділянки рекреаційного призначення
площею 0,3633 га, в тому числі 0,3633 га
забудованих земель, яка знаходиться на
території Білгород-Дністровського
району Одеської області, за межами
населеного пункту для обслуговування
будівель та споруд бази відпочинку
«Ювма» строком на 25 років,
зареєстрований у «Центрі державного
земельного кадастру» Одеської
регіональної філії, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 18.02.2005
року за № 04.

Відповідно до п.7 Договору оренди,
орендна плата вноситься у грошовій
формі у розмірі 10 % нормативної
грошової оцінки землі.

Згідно п.11 Договору оренди, розмір
орендної плати переглядається один раз
у два роки у разі: зміни умов
господарювання, передбачених
договором; зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін, тарифів, у тому
числі внаслідок інфляції; погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини орендаря, що підтверджено
документами; в інших випадках
передбачених законом.

Рішенням Білгород-Дністровської
районної ради від 27.07.2012 року № 278
затверджено нову нормативну оцінку
зазначеної земельної ділянки.

З 01.01.2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України, статтею 288
якого зазначено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Умовами спірного договору (п.11)
передбачені підстави для зміни розміру
орендної плати, в тому числі у випадку
збільшення розмірів ставки земельного
податку; в інших випадках, передбачених
законодавчими актами України.

Згідно витягу з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки від 10.06.2014 року № 1412,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 488 382,11 грн. У зв'язку з
цим орендна плата має сплачуватися
орендарем за наступним розрахунком: 488
382,11 грн. х 10 % = 48 838,21 грн. на рік.

У зв'язку із вищевикладеним позивач
звернувся до суду з позовом в якому
просив суд внести зміни до договору
оренди землі від 18.02.2005 року, укладеного
між Б-Дністровською РДА та ОСОБА_2, яким
передано у строкове платне
користування строком на 25 років
земельну ділянку рекреаційного
призначення площею 0,3633 га, в тому числі
0,3633 га забудованих земель, яка
знаходиться на території
Білгород-Дністровського району
Одеської області, за межами населеного
пункту для обслуговування будівель та
споруд бази відпочинку «Ювма»,
зареєстрований у «Центрі державного
земельного кадастру» Одеської
регіональної філії, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 18.02.2005
року за № 04; викласти п.4 у
наступній редакції: «Нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить 488 382,11 грн.; викласти п.8 у
наступній редакції: «Орендна плата
вноситься у грошовій формі у розмірі 10,0
% нормативної грошової оцінки землі, що
становить 48 838,21 грн. на рік».

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 серпня 2014 року у задоволенні
позовних вимог заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора який діє в інтересах держави
в особі Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації
відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним
прокуратура Одеської області
звернулася до апеляційного суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 серпня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
обґрунтовано дійшов зазначеного
висновку.

Судом встановлено, що 18 лютого 2005 року
між Білгород-Дністровською РДА та
ОСОБА_2 був укладений договір оренди
земельної ділянки, за яким
орендодавець надав орендатору
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- землі рекреаційного призначення, яка
знаходиться на території району за
межами населеного пункту, на території
Будацької коси, біля села Курортне. На
земельній ділянці площею 0,3633 га
знаходиться об'єкт нерухомості -
будівлі та споруди бази відпочинку
«Ювма». Пунктом № 4 договору нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить 10134,46 грн. Договір укладено
строком на 25 років.

Він зареєстрований у центрі державного
земельного кадастру Одеської
регіональної філії № від 18
лютого 2005 року.

27 липня 2012 року Білгород-Дністровською
районною радою прийнято рішення № 278 - VI
«Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земельної ділянки», орендованої
ОСОБА_2 для обслуговування будівель та
споруд бази відпочинку «Ювма»,
відповідно до якого нормативна грошова
оцінка зазначеної земельної ділянки
площею 0,3633 га становить 488382,11 грн.

Зазначеним рішенням рекомендовано
районній державній адміністрації
прийняти відповідний
нормативно-правовий акт про
затвердження конкретної ставки у
відсотках від нормативної грошової
оцінки за оренду земельної ділянки та
укласти додаткові угоди відповідно
нової нормативно грошової оцінки до 15
серпня 2012 року.

Виходячи з викладених обставин
прокурор звернувся до суду з
зазначеним позовом.

Досліджуючи викладені обставини
колегія вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не погодився з вимогами
прокурора.

Даючи правову оцінку доводам
прокурора, який в підтвердження своїх
вимог посилається на вимоги ст. 651 ЦК
України, яка передбачає, що договір
може бути змінений за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом,
позивач вказав, що 01 січня 2011 року
набрав чинності Податковий кодекс
України, статтею 288 якою встановлено, що
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, та не може
перевищувати для інших земельних
ділянок, наданих в оренду - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, колегія вважає, що суд
правильно вважав, що правовідносини
оренди землі між сторонами за
зазначеним договором полягають в
оплатному користуванні земельною
ділянкою на умовах передбачених
договором. Такі правовідносини
виникають між орендодавцем та
орендарем в момент укладення договору
оренди.

Колегія суддів вважає, що суд правильно
дійшов висновку про те, що вимога
позивача щодо внесення змін у договорі
оренди суперечить вимогам закону та ст.
58-ої Конституції України, якою
встановлено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії у часі, за винятком коли
пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Правильною є позиція суду щодо оцінки
доказу позивача про застосування у
спірних правовідносинах вимог норм
Податкового кодексу, прийнятого після
виникнення правовідносин, що витікають
із зазначеного договору оренди
земельної ділянки.

Зазначені нові положення вказаного
кодексу можуть і повинні бути
застосовані до орендних відносин, які
виникають після набрання цим законом
чинності.

Зміни у спірний договор можливі лише на
умовах та за підставами передбаченими
безпосередньо договором оренди, або
якщо законом прямо передбачена
відповідна умова при настанні якої
орендна плата підлягає перегляду.

Пунктом № 11 договору оренди
передбачено підстави зміни розміру
орендної плати. Такими підставами є -
зміни умов господарювання, зміни
розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів, в тому числі
внаслідок інфляції, погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини орендаря та в інших випадках,
передбачених законом, з якими
погодилися сторони договору.

Статтею 5 ЦК України встановлено дію
закону в часі та передбачено, що акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ним чинності. Акт цивільного
законодавства не має зворотної дії,
крім випадків коли він пом'якшує або
скасовує цивільну відповідальність
особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Позивачем не надано доказів, що сторони
за договором оренди ініціювали
внесення змін до укладеного між ними 18
лютого 2005 року договору оренди
земельної ділянки з передбачених
законом підстав, тому спору з
зазначеного питання не існує.

Посилання апелянта на те, що відповідач
не погоджується з умовами можливого
перегляду збільшення розміру орендної
плати не обґрунтоване, оскільки не
підтверджене належними доказами.

Посилання апелянта на неправильне
застосування судом норм матеріального
права щодо правовідносин витікающих з
оренди землі та договірних
правовідносин, як на підстави для
скасування оскаржуваного рішення
колегія вважає необґрунтованими,
оскільки вони спростовані
дослідженими обставинами.

Районний суд повно і всебічно дослідив
і оцінив обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
характер спірних правовідносин і
закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не є
істотними і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокуратури
Одеської області - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко