Справа № 143/800/13-ц Провадження №
22-ц/772/2504/2014Головуючий в суді першої
інстанції Марченко Л. В.Категорія 34
Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Матківської М.В., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Погребищенського
районного суду Вінницької області від 3
липня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства
«Погребищенське АТП-10537» Вінницької
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_3, про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
в Погребищенський районний суд
Вінницької області з даним позовом.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що
03.09.2012 року біля 12 год.40 хв., на
перехресті автодоріг
Погребище-Вінниця та
Стрій-Тернопіль-Кірогорад-Знамянка
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автобуса «ЛАЗ 699 Н» д.н.з.
НОМЕР_1, належного ПрАТ «Погребищенське
АТП-10537», яким керував водій даного ПрАТ
- ОСОБА_3 та вантажного автомобіля
«Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2, належного
позивачу на праві повного
господарського відання на підставі
Довіреності від 28.09.2011 року,
посвідченої приватним нотаріусом
Калуського районного нотаріального
округу та під його керуванням. В
результаті ДТП транспортні засоби були
технічно пошкоджені. Постановою
Погребищенського районного суду від
15.11.2012 року, яка набрала законної сили
27.11.2012 року, ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП і притягнуто до адміністративної
відповідальності.

Позивач також зазначає, що у
вантажному відсіку його автомобіля на
момент ДТП знаходився товар, а саме:
помідори - 2500 кг., перець - 250 кг., цибуля -
250 кг. на загальну суму 13125 грн.,
відповідно до довідки про рівень цін
станом на 03.09.2012 рік та, що згідно Полісу
№ АВ/6052507 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, ПрАТ «Погребищенське АТП10537»
застрахувало свою цивільно-правову
відповідальність в страховій
компанії ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-АВТО», яка зобов'язана
провести виплату позивачу страхового
відшкодування в межах суми ліміту за
шкоду в сумі 50000 гривень від суми
збитку пошкодженого автомобіля марки
Мерседес-Бенц 814, згідно висновку
№273-11/12 від 31.01.2013 року, що становить 104664
грн.

Тому, ОСОБА_2 просив суд стягнути з
ПрАТ «Погребищенське АТП-10537»
Вінницької області на його користь 54664
грн. заподіяної майнової шкоди
внаслідок ДТП, що становить суму
різниці між дійсною шкодою на момент
ДТП (104664 грн.) та сумою ліміту (50000 грн.)
страхового відшкодування; стягнути з
ПрАТ «Погребищенське АТП-10537» на його
користь 17790,50 грн. заподіяної шкоди,
пов'язаної із дорожньо-транспортною
пригодою, а саме: транспортні витрати у
сумі 2511грн, витрати на проживання у
сумі 665 грн, витрати на харчування у
сумі 489,50грн, оплату експертного
дослідження у сумі 1000 грн, вартість
втраченого товару, що знаходився в
автомобілі під час ДТП 03.09.2012 року у
сумі 13125 грн., а також 15000 грн, заподіяної
йому моральної шкоди внаслідок ДТП;
судові витрати просив покласти на
відповідача.

Рішенням Погребищенського
районного суду Вінницької області від
03.07.2014 року позов задоволено частково.
Вирішено: стягнути з Приватного
акціонерного товариства
«Погребищенське АТП-10537» на користь
ОСОБА_2 11 780 грн. 62 коп. матеріальної
шкоди та 2000 грн. моральної шкоди;
стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Погребищенське АТП-10537» на
користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі
243 гривні 60 коп.,1200 грн. по оплаті
правової допомоги та 1000 грн. витрат,
пов'язаних з проведенням експертизи; в
решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
ОСОБА_2, оскаржив його в апеляційному
порядку, як упереджене, ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
стягнути з ПрАТ «Погребищенське
АТП-10537» на його користь 38307 грн.
заподіяної майнової шкоди внаслідок
ДТП, що становить суму різниці між
дійсною шкодою на момент ДТП (104664 грн.)
та залишковою вартістю автомобіля
згідно висновку №43-03/14 від 07.04.2014 року,
яка становить 16357 грн.; стягнути з ПрАТ
«Погребищенське АТП-10537» на його
користь 17790,50 грн. заподіяної шкоди,
пов'язаної із ДТП, а саме транспортні
витрати у сумі 2511 грн, витрати на
проживання у сумі 665грн, витрати на
харчування у сумі 489,50 грн, оплату
експертного дослідження у сумі 1000 грн,
вартість втраченого товару, що
знаходився в автомобілі під час ДТП
03.09.2012 року у сумі 13125 грн., а також 15000
грн, заподіяної йому моральної шкоди
внаслідок ДТП; судові витрати просить
покласти на відповідача.

Колегія суддів, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає що апеляційну скаргу
слід частково задовольнити, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даної справи, судом
зазначені вимоги закону виконані не в
повній мірі.

Так, в ході судового розгляду
справи судом встановлено, що 03.09.2012
року біля 12 год.40 хв., повертаючись з
ринку «Нежданний» Херсонської області
на перехресті автодоріг
Погребище-Вінниця та
Стрій-Тернопіль-Кірогорад-Знямянка
сталася дорожньо-транспортна пригода:
зіткнення автобуса ЛАЗ-699Н д.н.з.
НОМЕР_1, що належить ПрАТ
«Погребищенське АТП-10537» під
керуванням водія ОСОБА_3 та вантажного
автомобіля «MERCEDES-BENZ 814» д.н.з.НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_4, під керуванням водія -
позивача по справі ОСОБА_2, в якого
автомобіль перебував у повному
господарському віданні на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
від 28.09.2011 року, посвідченої нотаріусом
Калуського нотаріального округу
ОСОБА_5 (а.с. 10), що призвело до
пошкодження даного автомобіля.

Водій автобуса ЛАЗ 699 д.н.з.
НОМЕР_1, що належить ПрАТ
«Погребищенське АТП-10537» - ОСОБА_3, в
порушення п.п.16.11 Правил дорожнього
руху, рухаючись по автодорозі
«Стрий-Кіровоград-Знам'янка», при
виїзді на головну дорогу не надав
переваги в русі та допустив зіткнення з
автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_2

Постановою Погребищенського районного
суду від 15.11.2012, яка набрала законної
сили 27.11.12 року, ОСОБА_3 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП , за події, які відбулися під час
ДТП 03.09.2012 року (а. с. 7).

Дані обставини визнаються
сторонами і відповідно до норми ст. 61 ч.1
ЦПК України не підлягають доказуванню.

Разом з тим, зазначені обставини
відповідають такому доказу, як
відмовний матеріал № 3326 від 22.09.2012 року
по факту ДТП за участю автобуса «ЛАЗ -
699Н» д.н.з. НОМЕР_1 та вантажівки
«Мерседес Бенц 814» д.н.з. НОМЕР_2, яка
мала місце 3.09.2012 року. Даний відмовний
матеріал був витребуваний судом першої
інстанції для дослідження у судовому
засіданні (а/с 81).

В ході розгляду апеляційної
скарги, колегією суддів була вивчена
копія адміністративного матеріалу
№220/2582/2012 Погребищенського районного
суду Вінницької області, з чого слідує,
що Погребищенський районний суд
Вінницької області у своїй ухвалі від
15листопада 2012 року про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП
допустив описку і зазначив, що ДТП
сталася 9 вересня 2012 року замість 3
вересня 2012 року.

Про те, що це лише описка і сама
дорожньо - транспортна пригода
трапилася 3 вересня 2012 року, свідчать
такі складові зазначеного
адміністративного матеріалу, як
протокол про адміністративне
правопорушення серії ВН №237293 від 17.09.2012
року, який був основою для притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності; схема до протоколу
огляду місця дорожньо-транспортної
пригоди; протокол огляду транспортного
засобу; протокол огляду місця
дорожньо-транспортної події. У всіх цих
процесуальних документах зазначено, що
ДТП, у скоєнні якої визнаний винним
ОСОБА_3 постановою Погребищенського
районного суду Вінницької області від
15.листопада 2012 року, сталася саме 3.09.2012
року.

Ще колегією суддів було досліджено
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу - автобуса « ЛАЗ -
699Н» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого
даний автобус дійсно належить
відповідачу; наказ №7-к від 01.02.1994 року
про переведення ОСОБА_3 з водія
вантажного автомобіля на водія
автобуса ЛАЗ-699»; довідку №87 від 20.10.2014
року ПрАТ «Погребищенське АТП-10537» про
те, що ОСОБА_3 дійсно працює у
відповідача водієм автобуса, починаючи
з 12.04.1996 року по даний час; Статут ПрАТ
«Погребищенське АТП-10537».

Ці обставини підтверджують факт
ДТП та вину водія ОСОБА_3 у її скоєнні.

Про те, що ДТП сталася з вини водія
ОСОБА_3, відповідач визнає і у своїй
заяві про призначення судової
автотоварознавчої експертизи (а/с64).

Таким чином, сторони визнають
факт ДТП та заподіяння певної шкоди,
лише не погоджуються з її розміром.

Позивач на підтвердження своїх
позовних вимог надав висновок №273-11/12
від 31.01.2013 року експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню вартості матеріального
збитку, завданого власнику
пошкодженого автомобіля (а/с 18).
Опираючись на зазначений висновок, він
зробив свої розрахунки по
відшкодуванню шкоди, завданої
пошкодженням автомобіля. Суд у своєму
рішенні теж взяв за основу даний
висновок, що є не правильним, виходячи з
наступного.

Оскільки відповідач не погодився
з висновком автотоварознавчого
дослідження, то суд за клопотанням
представника відповідача призначив
судову авто товарознавчу експертизу
транспортного засобу, що відповідає
нормі ст.143 ЦПК України (а/с70).

Виходячи з цього, суд повинен
використовувати при ухваленні рішення
саме висновок експерта №107 від 18.11.2013
року, який зроблений на виконання
ухвали суду від 21.08.2013 року (а/с 99), а не
дослідження від 31.01.2013 року.

Як видно з вказаного висновку
експерта, у зв `язку з тим, що
експерт не проводив огляд зазначеного
об`єкта станом на 03.09.2012 року(момент
ДТП), в ході проведення даної
експертизи, на основі представлених
вихідних даних, вказаних в копії
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 -
визначалася вартість аналогічного
повно комплектного технічно справного
автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 814»
д.н.з.НОМЕР_2, 1996 року випуску, станом
на03.09.2012 року (а/с101).

Такий підхід експерта відповідає
Порядку проведення та оформлення
експертних досліджень і не
спростовується доводами апеляційної
скарги.

Як видно з обставин справи, спір
ведеться з приводу шкоди, завданої
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки.

Відповідно до норм ст. ст. 1167, 1187 та 1188 ЦК
України шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується
винною особою.

ПрАТ «Погребищенське АТП-10537» є
належним відповідачем, виходячи з
зазначених норм права, ст. 132 КЗпП
України та п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 1.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки.»

Відповідно до висновку експерта
№107 від 18.11.2013 року, розмір
матеріального збитку, завданий
власнику автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 814»
д.н.з.НОМЕР_2, 1996 року випуску, в
результаті його пошкодження складає
87890 грн.(а/с104).

Порядок відшкодування шкоди,
заподіяної майну потерпілого в
результаті ДТП, визначається нормами
ст.ст. 28-30 Закону України №1961-IV «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Це питання також
висвітлюється і у п.15 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 1.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки.»

І, відповідно, до вказаного пункту
15 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 1.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки.», у разі, якщо
власник транспортного засобу не згоден
з визнанням транспортного засобу
фізично знищеним, йому відшкодовується
різниця між вартістю транспортного
засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати з евакуації транспортного
засобу з місця цієї пригоди.

Як було встановлено судом першої
інстанції та підтверджено в судовому
засіданні при розгляді апеляційної
скарги, представник позивача не згоден
з визнанням автомобіля ОСОБА_2 фізично
знищеним.

З огляду на це, позивачу слід
відшкодувати різницю між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, яка
відповідно до висновку експерта №107
від 18.11.2013 року становить 87890 грн. (а/с104).

Оскільки, згідно Полісу № АВ/6052507
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, ПрАТ «Погребищенське АТП10537»
застрахувало свою цивільно-правову
відповідальність в страховій
компанії ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-АВТО» (а/с11), і зі слів
представника позивача, позивачу
страховою компанією відшкодовано 50000
грн., матеріальної шкоди за
пошкоджений автомобіль, цю суму
необхідно врахувати при обчисленні
невідшкодованої шкоди. Тому: 87890 грн. -
50000 грн. = 37890 грн., що складає розмір
матеріальної шкоди, яку необхідно
стягнути з відповідача на користь
позивача за пошкоджений автомобіль.

При цьому не слід брати до уваги,
як висновок № 43-03/14 додаткової судової
автотоварознавчої експертизи від
07.04.2014 року (а/с140), так і висновок
експерта №870/14-21 від 10.06.2014 року
повторної судової автотоварознавчої
експертизи (а/с177), оскільки вони не
висвітлюють необхідних для суду
питань.

Щодо шкоди, завданої знищенням в
результаті ДТП товару, а саме: помідор
у кількості 2500 кг., перецю у кількості 250
кг., цибулі у кількості 250 кг. , які на
момент ДТП знаходилися у автомобілі
позивача, на думку колегії суддів, вона
доведена наступними доказами.

Сторони не спростовують наявності
зазначеного товару у вказаному
автомобілі, лише не погоджуються з його
кількістю та вартістю.

Те, що позивачем перевозилися
вказані овочі та були пошкоджені під
час ДТП, підтверджується фотографіями
на а/с36-37, які не спростовані
відповідачем. Про це вказано і у
протоколі огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди від
3.09.2012 року, який міститься у
адміністративній справі №220/2582/2012.

Щодо кількості пошкодженого
товару, то ці дані містяться у довідці
№9990 ФОП ОСОБА_6 с. Великі Копані
Цюрюпинського району Херсонської
області від 2.09.2012 року, де вказано про
заготовку 2500 кг помідор; 250 кг перцю та
250 кг цибулі (а/с17). Зазначені відомості
не спростовуються тим, що у цій довідці
вказано два прізвища заготовачів -
ОСОБА_7 та ОСОБА_2, оскільки керував
автомобілем під час ДТП саме ОСОБА_2 і
товар був на його відповідальності.

Вартість товару відповідає цінам,
зазначеним у довідці на а/с 30 , де
вказано, що 1 кг помідор коштував 3,50
грн., 1кг перцю - 15 грн., 1 кг цибулі - 2,50
грн. (а/с30), тому загальна вартість
знищеного товару складає 13000 грн., що є
матеріальною шкодою, завданою майну
потерпілого в результаті ДТП яку слід
відшкодувати на підставі ст. 1166 ч.1 ЦК
України.

Таким чином, загальний розмір
матеріальної шкоди, яка підлягає до
стягнення з відповідача на користь
позивача є 50890 грн., а саме:13000 грн.(
вартість знищеного товару) + 37890 грн.,(
розмір матеріальної шкоди, завданої
пошкодженням автомобіля) = 50890 грн.

Саме у частині відшкодування
шкоди, завданої пошкодженням
транспортного засобу та знищенням
товару, який перевозив позивач, рішення
суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, ухвалене за невідповідності
висновків суду обставинам справи та з
порушенням норм матеріального права,
тому у цій частині рішення суду слід
змінити та стягнути з відповідача на
користь позивача 50890 грн. матеріальної
шкоди.

Що стосується позовних вимог про
стягнення транспортних витрат у
розмірі 2511 грн., витрат на проживання у
розмірі 665 грн. та витрат на харчування
у розмірі 489,50 грн., суд правильно
відмовив у їх задоволенні за
недоведеністю.

Розмір моральної шкоди суд визначив
теж правильно, відповідно до вимог ст..
1167 ЦК України та Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди.»

Доводи апеляційної скарги у цій
частині рішення суду не спростовують.

За таких обставин, у решті рішення
суду слід залишити без змін.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313,314, 316, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів -

В И Р І
Ш Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Погребищенського
районного суду Вінницької області від 3
липня 2014 року в частині стягнення з ПАТ
«Погребищенське АТП-10537» на користь
ОСОБА_2 матеріальної шкоди - змінити та
стягнути 50890 грн. У решті рішення суду
залишити без змін.

Стягнути з ПАТ «Погребищенське
АТП-10537» на користь ОСОБА_2 121,8 грн.
судового збору, сплаченого за
апеляційну скаргу.

Рішення набуває законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
моменту може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді : /підписи/

З оригіналом вірно: