У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової
Г.І.,Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_6, про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
Овчарука Артема Степановича, який діє в
інтересах товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», на рішення Бершадського
районного суду Вінницької області від
18 грудня 2013 року та рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 17 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі по тексту - ТОВ
«Кредитні ініціативи») звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_6, про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Вимоги за позовом обґрунтовувало тим,
що 18 квітня 2007 року між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_6 був укладений кредитний
договір, відповідно до умов якого
останньому було надано кредит в
розмірі 115 000,00 грн.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був
укладений договір відступлення права
вимоги, згідно якого відбулося
відступлення права вимоги, в тому числі
і за кредитним договором від 18 квітня
2007 року. В даному випадку усі права
кредитора за вищевказаним договором
належать позивачу.

Оскільки боржник ОСОБА_6 належним чином
не виконував свої зобов'язання за
кредитним договором від 18 квітня 2007
року, у зв'язку з чим, станом на 30 червня
2013 року утворилась заборгованість в
розмірі 115 674,60 грн, позивач просив
стягнути вказану заборгованість з
ОСОБА_6

Рішенням Бершадського районного суду
Вінницької області від 18 грудня
2013 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» заборгованість
за кредитним договором від 18 квітня 2007
року в сумі 45 485,19 грн. Вирішено питання
про розподіл судових витрат. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 17 березня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове про відмову в
задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі Овчарук А.С., який
діє в інтересах ТОВ «Кредитні
ініціативи» просить скасувати рішення
суду першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що до ТОВ «Кредитні ініціативи»
перейшли всі права за договорами
забезпечення в тому числі і за
кредитним договором від 18 квітня 2007
року, укладеного між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ОСОБА_6, та у зв'язку з
невиконанням зобов'язань належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов кредитного
договору, заборгованість має бути
стягнута з боржника, як того вимагає
чинне законодавство. Визначаючи розмір
кредитної заборгованості, суд першої
інстанції врахував рішення
Бершадського районного суду
Вінницької області від 20 грудня 2010
року, згідно якого було стягнуто з
ОСОБА_6 заборгованість за кредитним
договором від 18 квітня 2007 року в
розмірі 76 319,08 грн, а тому стягнув
заборгованість з урахуванням вказаної
суми.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову в задоволенні позовних вимог,
апеляційний суд виходив із того, що
позивачем не надано належних доказів
того, що до нього перейшло право вимоги
за кредитним договором від 18 квітня 2007
року, укладеним між банком та ОСОБА_6

Проте повністю погодитися з таким
висновком суду не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що
18 квітня 2007 року між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_6 був укладений кредитний
договір, відповідно до умов якого
останнньому було надано кредит в
розмірі 115 000,00 грн на строк до 16
квітня 2010 року зі сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 20,00 %
річних.

Згідно договору про відступлення прав
вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного
між ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та ТОВ
«Кредитні ініціативи», та згідно
витягу з Додатку № 1 до Договору про
відступлення прав вимоги від 17 грудня
2012 року до позивача перейшли усі права
грошових вимог за кредитними
договорами, в тому числі і за кредитним
договором від 18 квітня 2007 року,
укладеного між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ОСОБА_6

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову в задоволенні позовних вимог з
тих підстав, що позивачем не надано
доказів того, що підтверджують факт
набуття позивачем прав вимоги за
кредитним договором, укладеним 18
квітня 2007 року між банком та ОСОБА_6,
апеляційний суд в порушення вимог ст. 10
ЦПК України не з`ясував фактичні
обставини справи, що мають значення для
правильного вирішення справи та
відповідно не витребував у позивача
Додаток № 1 до договору про
відступлення права вимоги від 17 грудня
2012 року (Реєстр позичальників), що
відповідно до п. 16.10 вказаного договору
є його невід`ємною частиною, у зв'язку з
чим прийшов до передчасного висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог. При цьому, судом не враховано
положення ч. 2 ст. 64 ЦПК України, згідно
яких письмові докази, як правило
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотання осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

Крім того, апеляційний суд, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції не звернув уваги
на те, що пунктом 17 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК
України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином.

Ухвалюючи рішення про стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 18 квітня 2007 року, з урахуванням
процентів за користування кредитними
коштами, пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань та штрафу
відповідно до умов вказаного
кредитного договору, зазначених вище
вимог закону не виконав, не звернув
уваги на те, що на момент звернення до
суду з даним позовом, за вказаним
договором строк виконання основного
зобов'язання сплив 16 квітня 2010 року, та
в порушення ст. 10 ЦПК України, не
роз'яснив позивачу, що після закінчення
строку дії кредитного договору, він має
право на отримання сум, передбачених ч.
2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
порушив норми процесуального права, що
унеможливило встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, а тому
передчасно дійшов висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог про
стягнення кредитної заборгованості з
ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Овчарука Артема
Степановича, який діє в інтересах
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 17 березня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
М.І. Наумчук