Справа № 2/303/2254/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі:
головуючої-судді Морозової
Н. Л.

при
секретарі Ільчак Р. М.

за участю:
позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представник
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мукачево цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Мукачівська
районна державна нотаріальна контора
про встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності
на майно в порядку спадкування за
законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про
встановлення факту, що має для неї
юридичне значення - родинних відносин
між нею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, як сестра і брат та
визнання за нею права власності на
спадкове майно - домоволодіння АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за законом.

До початку розгляду справи по суті,
позивач зменшила розмір позовних вимог
та просить визнання за нею права
власності на ? частку спадкового майна -
домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
домоволодіння АДРЕСА_1, було спільною
сумісною власністю її батьків: ОСОБА_7
та ОСОБА_8. Забудовником домоволодіння
АДРЕСА_1 в 1922 році був її батько ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його
смерті відкрилася спадщина на 12
частину вказаного домоволодіння. На
день його смерті, за вказаною адресою
були зареєстровані та проживали: його
дружина - ОСОБА_8 та син - ОСОБА_6, які
відповідно до норм ст. 548 ЦК УРСР, яка
діяла на той час, прийняли спадщину,
відповідно: дружина - ОСОБА_8 у виді 34
частини домоволодіння, а син - ОСОБА_6 у
виді ? домоволодіння. Після смерті
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрилася
спадщина на належну їй ? частину
домоволодіння, яку відповідно прийняв
її син - ОСОБА_6, який на момент смерті
матері проживав з нею та фактично
вступив у володіння спадковим майно, а
відповідно йому належало 4/4 частки,
тобто все домоволодіння АДРЕСА_1. Таким
чином, після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5,
відкрилася спадщина у виді вказаного
домоволодіння АДРЕСА_1. На день його
смерті, за вказаною адресою ніхто не
проживав і не був зареєстрований. У
встановлений законом строк, а саме:
27.12.2012 року вона - ОСОБА_2 , як сестра
померлого та їх брат ОСОБА_9, 08.10.2012 року,
кожний подали до нотаріуса заяви про
прийняття спадщини, що відкрилася
після смерті їх брата. Інший їх брат
ОСОБА_10 такої заяви нотаріусу не подав.
Таким чином, у відповідності до норм
чинного законодавства, вона вважається
такою, що прийняла спадщину у виді 12
частини домоволодіння АДРЕСА_1. Однак,
отримати Свідоцтво про праву на
спадщину за законом у розмірі належної
їй частки спадкового майна не може,
оскільки відсутні правовстановлюючі
документи на домоволодіння АДРЕСА_1.
Згідно технічного паспорту,
домоволодіння № 7 складається: з
житлового будинку літ. «А», що
складається з 2-х житлових кімнат
площею 39,10 кв.м., веранди площею 7,10 кв.м.,
кухні площею12,50 кв.м., комори площею 8,90
кв.м (побудови 1922 року), літньої кухні
літ. «Б» (побудови 1922 року), сараю літ.
«В»(побудови 1922 року), вбиральні літ.
«Г» (побудови 1922 року). Відповідач
ОСОБА_5 є спадкоємцем ? частки вказаного
домоволодіння в порядку спадкування за
заповітом його матері ОСОБА_11 яка була
дружиною померлого ОСОБА_9.

Позивач та її представник в судовому
засіданні зменшені позовні вимоги
підтримали повністю, просили їх
задоволити з підстав наведених у
позовній заяві та заяві про зменшення
позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_4 проти задоволення позовних
вимог заперечив, посилаючись на те, що
його довіритель вважає себе власником ?
частки домоволодіння № 7 у порядку
спадкування за заповітом матері
ОСОБА_11 та частки свого дядька ОСОБА_10,
який 15.09.2014 року відмовився від
неприйнятої ним частки спадщини після
смерті брата ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5, а
тому вважає, що має право на більшу
частку ніж 12 домоволодіння.

Третя особа - нотаріус подав заяву про
розгляд справи у її відсутності,
вирішення спору залишили на розсуд
суду.

Заслухавши думку позивача та
представників сторін, перевіривши
матеріали справи суд приходить до
наступного висновку:

Судом встановлено, що батьками
позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
одруження в 14.02.1957 року (ОСОБА_2),
ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтво про
народження серії НОМЕР_3 від 08.08.1977 року
є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.9,10).

Домоволодіння АДРЕСА_1, було спільною
сумісною власністю батьків позивачки:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Забудовником домоволодіння АДРЕСА_1 в
1922 році був ОСОБА_7, що стверджується
довідкою № 705 від 26.11.2013 року, виданою
Залужанською сільсько. радою (а.с21).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія
свідоцтва про смерть а.с16). Після його
смерті відкрилася спадщина на 12
частину вказаного домоволодіння
АДРЕСА_1.

На день смерті ОСОБА_7, (згідно довідки
№ 268 від 12.05.2014 р. а.с. 22) за адресою:
АДРЕСА_1, були зареєстровані та
проживали: його дружина - ОСОБА_8 та син -
ОСОБА_6, які відповідно до норм ст. 548 ЦК
УРСР, яка діяла на той час, прийняли
спадщину, відповідно: дружина - ОСОБА_8 у
виді 34 частини домоволодіння, а син -
ОСОБА_6 у виді ? домоволодіння.

Після смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4
(свідоцтво про смерть а.с.15), відкрилася
спадщина на належну їй ? частки
домоволодіння, яку відповідно прийняв
її син - ОСОБА_6, який на момент смерті
матері проживав з матір'ю (згідно
довідки № 220 від 12.05.2014 р. а.с. 23) та
фактично вступив у володіння спадковим
майно, а відповідно йому належало 4/4
частки, тобто повністю домоволодіння
АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5
(свідоцтво про смерть а.с.17), відкрилася
спадщина у виді вказаного
домоволодіння. На день його смерті, за
вказаною адресою ніхто не проживав і не
був зареєстрований (згідно довідки № 269
від 12.05.2014 р. а.с. 24). Померлий не мав
сім'ї.

У встановлений законом (6-ть місяців)
строк, а саме: 27.12.2012 року позивач
ОСОБА_2, як сестра померлого та їх брат
ОСОБА_9, 08.10.2012 року, кожний подали до
нотаріуса заяви про прийняття
спадщини, що відкрилася після смерті їх
брата спадкодавця ОСОБА_6 (а.с. 60,62).

В судовому засіданні відповідно до
п.1.ч.1, ч.2 ст.256, встановлено факт
родинних відносин між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, як родичами
другого ступеня споріднення (сестра та
брат), оскільки встановлення
юридичного факту у позовному
провадженні допускається, якщо має
місце спір про право, а юридичний факт
пов'язаний з правом..

Інший їх брат ОСОБА_10 у встановлені
законом строки для подання заяви про
прийняття спадщини чи відмови від
такої заяви до нотаріальної контори не
подав.

Таким чином, у відповідності до норм
чинного законодавства, позивач ОСОБА_2
вважається такою, що прийняла спадщину
у виді 12 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Однак, отримати Свідоцтво про праву на
спадщину за законом у розмірі належної
їй частки спадкового майна не може,
оскільки відсутні правовстановлюючі
документи на домоволодіння АДРЕСА_1, що
стверджується відмовою нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії (а.с.28).

Згідно технічного паспорту,
домоволодіння № 7 що скдалається: з
житлового будинку літ. «А», що
складається з 2-х житлових кімнат
площею 39,10 кв.м., веранди площею 7,10 кв.м.,
кухні площею12,50 кв.м., комори площею 8,90
кв.м (побудови 1922 року), літньої кухні
літ. «Б» (побудови 1922 року), сараю літ.
«В»(побудови 1922 року), вбиральні літ.
«Г» (побудови 1922 року).(а.с.18-20).

Відповідач - ОСОБА_5 - є спадкоємцем
майна в порядку спадкування за
заповітом від 28.12.2007 року його матері
ОСОБА_11, мешканки АДРЕСА_2. (а.с.46)

Спадкові відносини регулюються
нормами ЦК України ( в редакції 1963 року)
та нормами діючого ЦК України.

Відповідно до ст. 524 ЦК України в
редакції 1963 р. спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 548 ЦК України 1963 р. для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Вважається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном ст. 549 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України 1963
р. спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитися від
спадщини протягом шести місяців з дня
її відкриття в т. ч. на користь
кого-небудь з інших спадкоємців,
закликаних до спадкування за законом
або за заповітом. Вважається, що
відмовився від спадщини також
спадкоємець, який не вчинив жодної з
дій, що свідчать про прийняття спадщини
( ст. 549 цього Кодексу).

Суд не бере до уваги заперечення
представника відповідача щодо відмови
у задоволенні зменшеного розміру
позовних вимог, оскільки такі не
ґрунтуються на вимогах закону та
спростовуються встановленим в
судовому засіданні.

Як встановлено судом ОСОБА_10,
15.09.2014 року відмовився від неприйнятої
ним частки після смерті брата ОСОБА_6 в
користь ОСОБА_5, однак відповідно до
норм ст. 553 ЦК України 1963 р., ОСОБА_10 є
таким, що не прийняв спадщину, а від так
і не може відступати таке право на
користь інших спадкоємців.

Статтею 328 ЦК встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інакше прямо
не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування: Порядок
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна, на які відсутні акти
прийняття їх в експлуатацію, наведено в
ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів» та в
листі Державного комітету України з
будівництва та архітектури від 23
березня 1999 року № 12/5-126, в якому,
зокрема, роз'яснюється:- по об'єктах, що
збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до
прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992
року № 449, якою встановлено порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, при їх
реєстрації для оформлення права
власності одним із документів є
висновок про технічний стан будинку
(будівлі), що складається БТІ. Виходячи
зі змісту наведених нормативних актів,
громадяни, які збудували житлові
будинки до 05 серпня 1992 року, могли за
умови прийняття їх в експлуатацію
відповідними комісіями отримати
правовстановлюючі документи на
будинок, навіть якщо його споруджено
самовільно (самочинно) на земельній
ділянці, яка перебуває в їх законному
користуванні або у приватній
власності. За наявності відповідних
доказів судами може визнаватися право
власності в порядку спадкування на
спірні будинки, збудовані до 05 серпня
1992 року, на які спадкодавцем не було
отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися на момент його смерті ст.
1218 ЦК України.

Стаття 1258 ЦК України імперативно
вказує, що спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності ст.1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивачем ОСОБА_2 повністю
доведено і обгрунтовано підстави вимог
позову щодо визнання за нею права
власності на ? частку спадкового майна
у виді домоволодіння № 7 що
складається: з житлового будинку літ.
«А», що складається з 2-х житлових
кімнат площею 39,10 кв.м., веранди площею
7,10 кв.м., кухні площею12,50 кв.м., комори
площею 8,90 кв.м (побудови 1922 року),
літньої кухні літ. «Б» (побудови 1922
року), сараю літ. «В»(побудови 1922 року),
вбиральні літ. «Г» (побудови 1922 року), що
розташоване по АДРЕСА_1, збудоване до 1992
року, в порядку спадкування за законом
після смерті її брата ОСОБА_6.

На підставі вищенаведеного,
керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-218, п.1.ч.1,
ч.2 ст.256, ЦПК України, ст.ст. 524, 548,549,553 ЦК
України 1963 року, ст. 328 ЦК України , суд -

р і ш и в :

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_2
задоволити повнісю.

Встановити факт родинних відносин
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, як
родичами другого ступеня споріднення
(сестра та брат).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН НОМЕР_1, зареєстрованою в АДРЕСА_3
право власності на на ? частку
домоволодіння № 7 яке складається: з
житлового будинку літ. «А», що
складається з 2-х житлових кімнат
площею 39,10 кв.м., веранди площею 7,10 кв.м.,
кухні площею12,50 кв.м., комори площею 8,90
кв.м (побудови 1922 року), літньої кухні
літ. «Б» (побудови 1922 року), сараю літ.
«В»(побудови 1922 року), вбиральні літ.
«Г» (побудови 1922 року), розташованого
по АДРЕСА_1, збудованого до 1992 року, в
порядку спадкування за законом після
смерті її брата ОСОБА_6.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН
НОМЕР_2, зареєстрованого в АДРЕСА_4 в
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, зареєстрованою в АДРЕСА_3 суму
сплаченого нею судового збору при
зверненні з позовом в розмірі 487,20
гривень пропорційно задоволених вимог.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну

Головуючий
Морозова Н. Л.