Справа № 187/1717/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"24" жовтня 2014 р.

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючої судді Іщенко І.М. при
секретарі Клисак Н.Г. , розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи Іванівської
сільської ради Петриківського району
про встановлення факту родинних
відносин, факту прийняття спадщини і
визнання недійсним заповіту

В С Т А Н О В И В

В жовтні 2013 року до суду звернулась
ОСОБА_1 із позовом в якому зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_3 і
після його смерті відкрилась спадщина
на житловий будинок АДРЕСА_1, який
зареєстрований на матір померлого
ОСОБА_4.Вона як єдина спадкоємиця за
законом звернулась до Петриківської
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини і була заведена
спадкова справа.

Позивач зазначила, що померлий
ОСОБА_3 та її батько ОСОБА_6 були
рідними братами, в прізвищі батька
була допущена описка . Почивач постійно
спілкувалася за життя ОСОБА_1, деякий
час з ним проживала, у липні 2013 року
доглядала його у Петриківській
лікарні, а після його смерті поховала
за свій рахунок.

Після смерті дядька вона дізналась про
заповіт посвідчений Іванівської
сільською радою 23.04.2013 року яким ОСОБА_3
заповідав все своє майно на користь
ОСОБА_2.

Позивач вважає, що цей заповіт є
недійсним так як був засвідчений
секретарем Іванівської сільради коли
повноваження голови селищної ради
припинені не були, особисто ОСОБА_3 не
міг самостійно підписувати цей
заповіт, так як погано працювала права
рука, погано бачив і не міс самостійно
прочитати заповіт, мав ряд захворювань
- атеросклероз, хворобу серця,
емоційний розлад органів та ураження
головного мозку. А тому не сіг
віддавати звіт своїм діям.

Просить суд встановити факт родинних
відносин між нею та померлим ОСОБА_3,
встановити факт прийнятті спадщини
померлим ОСОБА_3 на житловий будинок
АДРЕСА_1 після смерті його матері
ОСОБА_4,визнати недійсним заповіт
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 від 23.04.2013 року
посвідчений Іванівською сільською
радою Петриківського району.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, пояснивши суду, що вона
є племінницею померлого ОСОБА_3 До 2005
року стосунки із дядьком були добрі, 1-2
рази на рік вона його відвідувала
вдома, допомагала йому по господарству,
в липні 2013 року допомагала ОСОБА_3 в
лікуванні в Петриківській лікарні, так
як віг хворів і погано бачив, погано
пересувався. Вважає, що відповідачка
самостійно написала заповіт, а
секретар Іванівської сільради не мав
права його посвідчувати. Просить суд
задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала,
пояснивши суду що вона проживала із
ОСОБА_3 з 2005 року постійно з ним по
адресі на АДРЕСА_1 ,вели спільне
господарство. Позивачка з 2005 року до
ОСОБА_3 не приїзжала і за ним не
доглядала, приїхала тільки в червні 2013
року і забрала право установчі
документи на житловий будинок,
пропонувала дядькові доглядати за ним,
але ОСОБА_3 відмовився від цього.

23.04.2013 року ОСОБА_3 попрохав її отвезти
до Іванівської сільської ради і зробив
там заповіт на її ім'я в присутності
секретаря Іванівської сільради. Він
розумів свої дії і керувався ними,про
заповіт позивачка дізналась після
смерті дядька. Просить в позові
відмовити.

Третя особа - секретар Іванівської
сільської ради Ермолай Р.В. в суді
позов не визнав, пояснивши, що він
працює секретарем Іванівської
селищної ради і має право посвідчувати
заповіти громадян. 23.04.2013 року в
Іванівську селищну раду
Петриківського району особисто
звернувся ОСОБА_3 із заявою про
оформлення заповіту на ОСОБА_2,
висловив бажання передати все своє
майно відповідачки після смерті. Був
здоровий, розумів свої дії, йому був
прочитаний зміст заповіту і ОСОБА_3
його власноручно підписав. Порушення
законодавства при цьому не було.

Заслухавши сторони, свідків,
ознайомившись із матеріалами справи,
суд вважає відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позову з наступних
підстав.

Судом були встановлена наступні
факти і юридичні правовідносини.

Судом встановлено, що 23 квітня 2013 року
ОСОБА_3 заповідав все своє майно і всі
майнові права на час посвідчення
заповіту у власність ОСОБА_2 . Цей
заповіт на його прохання був зачитаний
йому вголос і власноручно ним
підписаний про що свідчить його
підпис. Заповіт посвідчений
секретарем виконкому Іванівської
сільської ради Петриківського району
Ермолай Р.В. і зареєстрований в реєстрі
за № 30 ( а.с.32, 35).

Факт особистої присутності ОСОБА_3 в
Іванівській сільській ради при
складанні заповіту в суді підтвердив
свідок ОСОБА_9, який пояснив суді , що
23.04. 2013 року ОСОБА_3 попрохав звозити
його на автомобілі для складання
заповіту і від підписував заповіт
самостійно і добровільно на користь
ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
( а.с.23).

Відповідно висновку акту № 15
амбулаторної посмертної
судово-психіатричної експертизі від
24.04.2014 року ОСОБА_3 на час складання
заповіту 23.04.2013 року яким-небудь
психічним захворюванням не страдав. За
своїм психічним станом на той період
міг розуміти значення своїх дій і
керувати ними ( а.с.92-95 ).

Відповідно висновку судової
почеркознавчої експертизи № 2327 від
12.09.2014 року рукописні записи « Мною
прочитано в голос і особисто підписано
ОСОБА_3 « в двох примірниках заповіту
ОСОБА_3 від 23 квітня 2013 року та підпис
виконані особисто ОСОБА_3 ( а.с. 150- 155).

Пояснення свідків ОСОБА_10 в тій
частині, що померлий ОСОБА_3 був його
двоюрідним дідом і в 2013 році скаржився
на хворобу ніг і мав слабку пам'ять, а
також пояснення свідка ОСОБА_11 про те,
що він зятем позивачки і бачив ОСОБА_3
останній раз в квітні 2010 року не мають
значення для вирішення спору по суті.

Таким чином, в судовому засіданні
було встановлено , що при підписанні
заповіту 23.04.2013 року ОСОБА_3 своїм
волевиявленням заповідав своє майно
ОСОБА_2, розумів значення своїх дій ,
зміст заповіту, секретар Іванівської
сільради посвідчив цей заповіт на
законих підставах

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою ОСОБА_1 в суду не було
доведено, що заповіт ОСОБА_3 23 квітня 2014
року був складений з порушенням закону
і у суду відсутні підстави для
визнання цього заповіту недійсним, а
тому в позовних вимогах необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. . 3, 10, 11,60,88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

В позовних вимогах ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи Іванівської
сільської ради Петриківського району
про встановлення факту родинних
відносин, факту прийняття спадщини і
визнання недійсним заповіту -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: І. М. Іщенко