Головуючий суду 1 інстанції - Кравченко
Доповідач - Галан Н.М.
Провадження № 22ц/782/5805/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Галан Н.М.

суддів: Назарової М.В.,
Фарятьєва С.О.,

при секретарі: Щуровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Луганська (надалі
УПФУ) на рішення Жовтневого районного
суду м.Луганська від 04 грудня 2013 року
за заявою Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі
м.Луганська про скасування рішення
суду про визнання фізичної особи
безвісно відсутньою

В С Т А Н
О В И Л А:

23.03.2006р. рішенням Ленінського
районного суду м.Луганська було
задоволено заяву ОСОБА_2 та визнано
ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

29.07.2013р. УПФУ звернулось до суду з
заявою про скасування рішення
Ленінського районного суду м.Луганська
від 23.03.2006р., мотивуючи тим, що стало
відомо про місце перебування ОСОБА_3

Рішенням суду, яке оскаржується,
у задоволенні заяви УПФУ про
скасування рішення суду про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити заяву
про скасування рішення суду про
визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім,
мотивуючи тим, що судом допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача,
пояснення з'явившихся осіб, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду у межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги , судова колегія приходить до
наступного.

Відповідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судовою колегією
встановлено, що судом першої інстанції
невірно встановлено обставини по
справі, висновки суду не відповідають
обставинам справи, недоведено
обставини, які мають значення для
справи, і які суд вважав встановленими.

Як встановлено у судовому
засіданні та не оспорюється сторонами,
ОСОБА_3 є батьком неповнолітнього сина
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., який мешкає
разом з позивачкою та знаходиться на її
утриманні.

ОСОБА_3 за рішенням суду
зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання свого сина ОСОБА_4. Однак, від
сплати аліментів ОСОБА_3 ухилявся, у
зв'язку з чим його було об'явлено у
розшук.

Розшук ОСОБА_3 позитивних
результатів не дав.

Згідно ст.45 ЦК України у разі якщо
фізична особа, яку було визнано судом
безвісно відсутньою, з'явилася або якщо
одержано відомості про її місце
перебування, суд за місцем її
перебування або суд, що постановив
рішення про визнання цієї особи
безвісно відсутньою, за заявою цієї
особи або іншої заінтересованої особи,
скасовує рішення про визнання фізичної
особи безвісно відсутньою.

Відповідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Із документів, наданих
апелянтом, вбачається, що підприємства,
на яких працює ОСОБА_3, перераховують
пенсійні внески до УПФ України в
Жовтневому районі м.Луганська.

При прийнятті на роботу,
роботодавець перевіряє особу
робітника та несе за це
відповідальність.

06.08.2013р. УПФУ в Ленінському районі
м.Севастополя було проведено перевірку
факту роботи ОСОБА_3 за період з 29.09.2008р.
по 09.02.2009р. (а.с.161), що підтверджено актом
№ 39.

Крім того, суд не врахував того, що
ОСОБА_3 зобов'язаний за рішенням суду до
сплати аліментів на утримання дитини,
але злісно ухиляється від виконання
рішення суду, на підставі чого його
було об'явлено у розшук.

Суд першої інстанції не взяв до
уваги викладене, прийшов до невірних
висновків, що потягло за собою
прийняття невірного рішення.

Відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України апеляційний суд скасовує
рішення суду та ухвалює нове рішення,
якщо визнає, що суд першої інстанції
вважав встановленими недоведені
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

На підставі викладеного судова
колегія вважає оскаржуване рішення
таким, що підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення по справі.

Керуючись ст.209, 303, 304 307, 309
ЦПК України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Луганська задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Луганська від 04 грудня 2013р. скасувати,
ухвалити нове рішення, яким рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 23 березня 2006року за заявою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_4 про визнання безвісно
відсутнім ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2р.н.,
уроженця Донецької області - скасувати.

Рішення набуває чинності
негайно, але може бути оскаржено у
продовж двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: