АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/611/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 57 Смоляр А.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Гончар Н. І. УХВАЛА
17 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Гончар Н. І. суддів Вишня
Н. В. , Пономаренко В. В. при
секретаріБурдуковій О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа:
приватний нотаріус Черкаського
районного округу ОСОБА_10, про визнання
недійсною довіреності та визнання
недійсним і скасування договору
дарування, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2012 року ОСОБА_6 звернулася в
суд в інтересах ОСОБА_7 з позовом до
ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: приватний
нотаріус Черкаського районного округу
ОСОБА_10, про визнання недійсною
довіреності та визнання недійсним і
скасування договору дарування.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що шлюбні стосунки між нею та
ОСОБА_11 були припинені 07.12.1986 року,
після чого їх спільна дитина - ОСОБА_7
залишилася проживати з нею. Згідно
рішення Черкаської міської ради від
30.05.2003 року ОСОБА_6 є опікуном ОСОБА_7 у
зв'язку з недієздатністю останньої.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року їй стало відомо, що
ОСОБА_11 помер. Оскільки їхня спільна
дочка є спадкоємцем першої черги, вона
звернулася до нотаріальної контори із
заявою від дочки на прийняття
спадщини. В ході збору відповідних
документів їй стало відомо про
надання ОСОБА_11 довіреності на
відчуження свого нерухомого майна, а
саме житлового будинку АДРЕСА_1. Їй було
відомо, що ОСОБА_11 тяжко хворів
починаючи з 2006 року та потребував
постійного стороннього догляду. Перед
наданням довіреності, а саме 29.09.2010 року
ОСОБА_11 перебував на стаціонарному
лікуванні в Черкаському обласному
кардіологічному центрі.

Під час відвідувань ОСОБА_11 вона
спостерігала його неадекватність, він
не впізнавав ні її ні доньку, не
розумів, що говорив. А тому вважає, що
вчиняючи правочин, а саме надаючи
довіреність ОСОБА_9 29.09.2010 року на
відчуження своєї частини будинку
АДРЕСА_1, ОСОБА_11 не усвідомлював
значення своїх дій.

За вищевказаною довіреністю даний
будинок був подарований колишній
дружині ОСОБА_11 - ОСОБА_12, з якою він
розлучився в 2005 році та в подальшому
перебував з нею у неприязних стосунках
більше шести років, не спілкувався і не
мав наміру на відчуження своєї
частини, оскільки на його утриманні
була їх спільна дочка ОСОБА_7, яка є
інвалідом 1 групи.

В ході розгляду справи вона збільшила
свої позовні вимоги та просила визнати
довіреність видану ОСОБА_11 на ім'я
ОСОБА_9, що посвідчена 29.09.2010 року
приватним нотаріусом Черкаського
районного нотаріального округу
ОСОБА_10, реєстраційний номер 2465 -
недійсною, визнати недійсним та
скасувати договір дарування частини
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних спору АДРЕСА_1
укладеного 15 липня 2011 року.

Ухвалою суду від 18.03.2013 року до участі у
справі в якості співвідповідача була
залучена ОСОБА_14.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
подала апеляційну скаргу в якій
просить його скасувати і ухвалити по
справі нове рішення, яким її позовні
вимоги задовольнити, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають істотне значення для справи та
порушення норм процесуального права.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає із наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції
рішення відповідає зазначеним вище
вимогам.

Судом встановлено, що між ОСОБА_6 та
ОСОБА_11 17.12.1986 року було розірвано шлюб,
від якого мають доньку - ОСОБА_7

Відповідно до рішення Черкаської
міської ради від 30.05.2003 року опікуном
ОСОБА_7 було визначено її матір ОСОБА_6

Згідно з свідоцтвом про смерть Серії
НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_11,
який є батьком ОСОБА_7

29.09.2010 року від імені ОСОБА_11 була
видана довіреність ОСОБА_9 , яка була
посвідчена приватним нотаріусом
Черкаського районного нотаріального
округу ОСОБА_10 та зареєстровано в
реєстрі за № 2465.

15.07.2011 року було укладено договір між
ОСОБА_9, який діяв від імені ОСОБА_11 за
довіреністю та ОСОБА_8, яка діяла від
імені ОСОБА_16 про те що дарувальник в
особі представника подарував, а
обдарована в особі представника
прийняла у дар 49/60 частини житлового
будинку АДРЕСА_1.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про необґрунтованість та
недоведеність заявлено позову,
оскільки під час надання довіреності
ОСОБА_11 вчиняючи правочин, мав
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, його волевиявлення було
вільним і відповідало його внутрішній
волі.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі та правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 225 ЦК України правочин, який
дієздатна фізична особа вчинила у
момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

У пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 28 квітня 1978
року N 3 "Про судову практику в справах
про визнання угод недійсними"
роз'яснено, що для визначення наявності
у особи стану, коли вона не могла
розуміти значення своїх дій або
керувати ними (тимчасовий психічний
розлад, нервове потрясіння та ін.), на
момент укладення спірної угоди суд
призначає судово-психіатричну
експертизу. Вимоги про визнання угоди
недійсною з цих підстав вирішуються з
урахуванням як висновку
судово-психіатричної експертизи, так і
інших доказів, що підтверджують чи
спростовують доводи позивача про те, що
в момент її укладення він не розумів
значення своїх дій і не міг керувати
ними.

Судом першої інстанції вірно взято до
уваги висновок амбулаторної
посмертної судово - психіатричної
експертизи № 550 від 29.11.2013 року з якої
вбачається, що на час надання
довіреності 29.09.2009 року у ОСОБА_11 не
відмічалися психопатологічні і
виражені дефіцитарні інтелектуально -
мнестимі розлади, які могли вплинути на
правильність сприйняття ним фактів, що
мають значення для надання
довіреності та усвідомлювати значення
своїх дій і керувати ними.

Колегія суддів вважає, що позивачем не
надано доказів того, що під час
укладення довіреності ОСОБА_11 не міг
розуміти значення своїх дій або
керувати ними та погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для визнання
недійсною довіреності виданої
померлим 29.09.2010 року на ім.»я ОСОБА_9,
визнання недійсним та скасування
договору дарування частини житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних спору АДРЕСА_1 укладеного 15
липня 2011 року.

Ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Виходячи із викладеного, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються, були
предметом розгляду суду першої
інстанції і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа:
приватний нотаріус Черкаського
районного округу ОСОБА_10, про визнання
недійсною довіреності та визнання
недійсним і скасування договору
дарування - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :