Справа № 2/381/1282/13 Головуючий у І
інстанції Буймова Л.П.Провадження №
22-ц/780/1124/14 Доповідач у 2 інстанції
Данілов О.М.Категорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В.,
Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 04 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: Фастівський районний
відділ земельних ресурсів,
Червономотивилівська сільська рада
Фастівського району Київської області
про скасування рішення
Червономотовилівської сільської ради,
надання дозволу на будівництво та
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Фастівського
міськрайонного суду Київської області
із позовом до ОСОБА_3 про скасування
рішення сільської ради, про надання
дозволу на будівництво та усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що
йому згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки належить 0,3132 га.
земельної ділянки в АДРЕСА_1. Зазначена
земельна ділянка належала ОСОБА_4 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю. На
земельній ділянці розташовано
житловий будинок. Право власності на
частину будинку позивача на спірній
земельній ділянці було оформлено
згідно рішення №3
Червономотовилівської сільської ради
від 12.08.2011 року «Про оформлення
технічної документації ОСОБА_2 на
самовільну добудову та переобладнання
у АДРЕСА_1, рішенням цієї ж сільської
ради №4 від 07.10.2011 року «Про оформлення
права власності» визнано право
власності на вказаний будинок.

Вважає, що рішення виконавчого
комітету Червономотовилівської
сільської ради Фастівського району від
03.10.2005 року про надання ОСОБА_3 дозволу
на будівництво прибудови до житлового
будинку в АДРЕСА_2 - незаконне та
підлягає скасуванню, оскільки на час
прийняття вказаного рішення позивач
вже був власником земельної ділянки.

Просив суд, визнати незаконним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Червономотовилівської
сільської ради від 03.10.2005 року, щодо
надання ОСОБА_3 дозволу на будівництво
прибудови до житлового будинку
розміром 4.5х5.5 за адресою: АДРЕСА_2 та
усунути перешкоди ОСОБА_2 в
користуванні земельною ділянкою
шляхом знесення за рахунок ОСОБА_3
прибудови до житлового будинку
розміром 4.5х5.5 за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 04 грудня 2013
року у задоволенні вищезазначеного
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
ухваленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 04 грудня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що позивачем
пропущено строк позовної давності,
оскільки на момент укладання договору
купівлі-продажу земельної ділянки 01
жовтня 2005 року минуло вісім років, а
прибудова розміром 4.5х5.5 до належного
ОСОБА_4 житлового будинку вже була
побудована.

З такими висновками колегія суддів
повністю погодитися не може, оскільки
вони не ґрунтуються на матеріалах
справи та не узгоджуються з нормами
чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є власником земельної ділянки
розміром 0,3132 га. в тому числі ріллі 0,25
га., багаторічних насаджень 0,0400 га., під
будівлями, лісами 0,0232 га., тоді як
характеристика земельної ділянки
ОСОБА_2 змінена відповідно до технічної
документації (а.с. 31, Т.2) в АДРЕСА_1, яка
належить йому на підставі договору
купівлі-продажу, укладеному 01.10.2005 року.
Договір зареєстровано
Червономотовилівською сільською радою
21.12.2005 року за №188 (а.с. 7, Т.1).

При переоформленні земельної ділянки
на своє ім'я позивач отримав два
державних акта на право власності на
земельну ділянку: серії ЯЖ №025780 від
20.02.2008 року на земельну ділянку площею
0,0632 га. згідно договору купівлі-продажу
№2465 від 01.10.2005 року для ведення
особистого селянського господарства
та державний акт серії ЯЖ №025779 від
20.02.2008 року на земельну ділянку площею
0,2500 га. згідно договору купівлі-продажу
№2465 від 01.10.2005 року для будівництва та
обслуговування житлового будинку (а.с.
131, 132, 140, Т.1).

З матеріалів справи також вбачається,
що ОСОБА_3 на підставі рішення Ч.
Мотовилівської сільської ради №8-2-21-5
від 20.03.2009 року отримав державні акти на
земельні ділянки площами 0,2500 га. та 0,0632
га. (а.с. 5-6, Т.1).

Судом першої інстанції встановлено і
колегія суддів погоджується, що
земельна ділянка ОСОБА_3 межує із
земельною ділянкою ОСОБА_2, а саме
згідно державного акту земельна
ділянка площею 0,25 га.

Згідно акту обстеження земельної
ділянки, щодо порушення межових знаків
від 16.03.2013 року, видно, що межові знаки
земельної ділянки, яка закріплена за
домоволодінням розташованим за
адресою: АДРЕСА_2, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_3 порушені по
причині самовільного встановлення за
межами своєї земельної ділянки на
місцевості паркану ОСОБА_2, який є
власником сусідньої земельної ділянки,
яка розташована поряд (а.с. 87, Т.1)

ОСОБА_2 також відновив та встановив
межі земельної ділянки актом від 19.10.2012
року (а.с. 133, Т.1), з якого видно, що
перенесено в натуру на місцевості межі
земельної ділянки згідно виданого
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №025779 від
20.02.2008 року для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд 0,25 га.

Згідно кадастрового плану земельної
ділянки ОСОБА_2, вказана будівля яка
знаходиться на земельній ділянці
закріплена за ОСОБА_2, що становить 0,0109
га. (а.с. 137, Т.1).

Згідно матеріалів технічної
документації ОСОБА_3 із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд,
ведення особистого селянського
господарства (а.с.211,Т.1), яка затверджена
рішенням Червономотовилівської
сільської ради №82 від 20.03.2009 року (а.с.
219, Т.1) та винесеним рішенням №3.14 про
приватизацію земельних ділянок від
27.07.2005 року 24-ї сесії 4-го скликання
(а.с.221, Т.1), обмежень та обтяжень не
встановлено (а.с.223-224, Т.1).

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок від 24.12.1987 року прибудова до
будинку розміром 4,5х5,5 була побудована
(а.с. 225-228, Т.1).

Відповідно до рішення №36 від 03.10.2005
року «Про надання дозволу на
будівництво» (а.с.49,Т.1), ОСОБА_3 надано
дозвіл на будівництво прибудови до
житлового будинку розміром 4,5х5,5м., який
розташований в АДРЕСА_2, що також
стверджується договором
купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
від 30.01.1988 року (а.с.50,Т.1).

Відповідно до листа Державної
інспекції сільського господарства в
Київській області від 20.11.2012 року,
встановлено, що по межі земельної
ділянки 0,2500 га. земель громадської та
житлової забудови для будівництва і
обслуговування жилого будинку
знаходиться сусідній будинок по
АДРЕСА_2 належний ОСОБА_3, зайнявши 0,0109
га. вказаної земельної ділянки ОСОБА_2
Зазначений будинок знаходився на
вказаному місці до приватизації
ділянки, геодезистами при фактичних
обмірах допущена технічна помилка, яка
може бути виправлена шляхом скасування
державних актів (а.с. 138-139, Т.1).

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 чинить самовільні прибудови та
переобладнання без належного на те
дозволу, що підтверджується актом
обстеження земельної ділянки, щодо
порушення межових знаків (а.с. 87, Т.1).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК
України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України, право
власності у набувача майна зо
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.375 ЦК України,
власник земельної ділянки набуває
право власності на зведені ним будівлі,
споруди та інше нерухоме майно, що
свідчить про те, що ОСОБА_3 набув право
власності на майно з 30.01.1988 року, об'єм
якого вказаний в технічному паспорті.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду є
необґрунтованим, оскільки ухвалене з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ухвалене із застосуванням строку
позовної давності згідно ч. 4 ст. 267 ЦК
України, тоді як на підставі
вищевикладеного у задоволенні позову
необхідно відмовити за
безпідставністю з таких підстав.

Позивачем не надано належних та
допустимих доказів в обґрунтування
позовних вимог в порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів, тоді
як земельні ділянки належні на праві
власності сторонам, житловий будинок і
надвірні споруди стверджуються
правовстановлюючими документами.

ОСОБА_2 стверджує про те, що відповідач
порушив його право на
землекористування лише в 2012 році, тоді
як ним придбана земельна ділянка в 2005
році і не була винесена в натуру, що
підтверджується також листом
державної інспекції сільського
господарства в Київській області, про
те, що допущена технічна помилка при
приватизації земельної ділянки, для
усунення недоліків необхідно
скасувати державні акти, а позивач такі
позовні вимоги не заявляв, а лише
просив визнати недійсним рішення
виконкому про надання дозволу на
будівництво, після чого необхідно
знести прибудову, характеристику якої
не вказав.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що відповідно до вимог
ст. 309 ЦПК України, рішення суду
необхідно скасувати, яке не відповідає
обставинам справи, ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, з недостатньою
правовою оцінкою доказів наданих
сторонами, залишивши позов без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 04 грудня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: Фастівський районний
відділ земельних ресурсів,
Червономотивилівська сільська рада
Фастівського району Київської області
про скасування рішення
Червономотовилівської сільської ради,
надання дозволу на будівництво та
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: