Справа № 522/7789/14-ц
25 вересня 2014 року
Приморський районний суд м. Одеси в
головуючого одноособово
судді Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового
засідання Скибінській Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» в особі філії «Южне
Головне регіональне управління» ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про звільнення
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту, в якому
просить скасувати арешт, накладений
старшим державним виконавцем другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Ковтун Л.Ю., на
підставі постанови № В-12/1268/30167956 від
22.11.2011 року, внесений Одеською філією ДП
«Інформаційний центр» за
реєстраційним номером обтяження 11951612
від 12.12.2011 року, заборонити органам
Державної виконавчої служби вчиняти
будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ
КБ «ПриватБанк» права розпорядження
відносно квартири загальною площею 63,6
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 та належить на праві власності
ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 31.10.2006
року був укладений кредитний договір
№ОDH0GK01420223, згідно умов якого ПАТ КБ
«ПриватБанк» надав останньому кредит у
розмірі 138000,00 доларів США (сто тридцять
вісім тисяч доларів США) на придбання
нерухомого майна. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 01.11.2006 року уклали договір
іпотеки №ОDH0GK01420223. Згідно з договором
іпотеки ОСОБА_1 надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: квартиру
загальною площею 63,6 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, з
обумовленою ціною - 150000,00 доларів США
(сто п'ятдесят тисяч доларів США).
Позивач також зазначає, що ОСОБА_1
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконано, у зв'язку з
чим позивач звернувся до Приморського
районного суду м. Одеси, який виніс
рішення №2-2814/10 від 22.07.2010 року про
звернення стягнення в рахунок
погашення заборгованості на предмет
іпотеки - належну на праві власності
ОСОБА_1, квартиру, загальною площею 63.6
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки.

Також позивач звертає увагу на те, що
старшим державним виконавцем другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Ковтун Л.Ю., на
підставі постанови № В-12/1268/30167956 від
22.11.2011 року було внесено Одеською
філією ДП «Інформаційний центр»
обтяження про арешт нерухомого майна
за реєстраційним номером обтяження
11951612 від 12.12.2011 року по об'єкту
обтяження - квартира, за адресою:
АДРЕСА_2.

Представник позивача у судове
засідання не з'явилася, про час та місце
судового засідання сповіщалася
належним чином, згідно поданої до суду
письмової заяви просить справу
розглядати у її відсутності, позовні
вимоги підтримують, не заперечує проти
постановлення заочного рішення.

Відповідач, ОСОБА_1, у судове засідання
не з'явився, про час та місце проведення
судового засідання сповіщався
належним чином, причини своєї неявки
суду не повідомив.

Представник другого Приморського
відділу ДВС Одеського міського
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи другий Приморський відділ ДВС
Одеського міського управління юстиції
сповіщався належним чином, про причини
неявки свого представника суду не
повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1
31.10.2006 року був укладений кредитний
договір №ОDH0GK01420223, згідно умов якого
ПАТ КБ «ПриватБанк» надав останньому
кредит у розмірі 138000,00 доларів США (сто
тридцять вісім тисяч доларів США) на
придбання нерухомого майна. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 01.11.2006 року
уклали договір іпотеки №ОDH0GK01420223.
Згідно з договором іпотеки ОСОБА_1
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 63,6 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, з
обумовленою ціною - 150000,00 доларів США
(сто п'ятдесят тисяч доларів США).

Приморським районним судом м. Одеси,
винесено рішення №2-2814/10 від 22.07.2010 року
про звернення стягнення в рахунок
погашення заборгованості на предмет
іпотеки - належну на праві власності
ОСОБА_1, квартиру, загальною площею 63.6
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки.

На підставі постанови старшого
державного виконавця другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Ковтун Л.Ю. №
В-12/1268/30167956 від 22.11.2011 року, Одеською
філією ДП «Інформаційний центр»
внесено обтяження про арешт
нерухомого майна за реєстраційним
номером обтяження 11951612 від 12.12.2011 року
по об'єкту обтяження - квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначений арешт перешкоджає
банку у реалізації своїх прав, як
іпотекодержателя вказаного майна,
порушує інтереси Банку як Кредитора в
частині погашення заборгованості по
кредитному договору, шляхом продажу
іпотечного майна. Відповідно до ст. 23
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» та
ст. 572 ЦК України, відповідно до
забезпечувального обтяження,
обтяжував має право у разі порушення
боржником забезпеченого обтяження
зобов'язання, одержати задоволення
своєї вимоги за рахунок предмета
обтяження.

Статтею 589 ЦК України, передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Статтею 3 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини 4 статті 54 ЗУ «Про
виконавче провадження» про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Згідно Інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та
частини 3 статті 54 Закону України «Про
виконавче провадження», для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставне майно може бути звернено у
разі: виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів; коли вартість
предмета застави перевищує розмір
заборгованості боржника
заставодержателю.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про
виконавче провадження» закріплено, що
особа яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить йому, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права на майно і
про звільнення з-під арешту.

Враховуючи вищевикладене, суддя
приходить до висновку про необхідність
захисту прав позивача шляхом
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 244,00
грн. (квитанція №5062.407.2 від 30.04.2014).

Однак, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» від 08.07.2011
року №3674-VI за подання до суду позовної
заяви немайнового характеру
встановлена ставка судового збору у
розмірі 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати. Згідно Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» від 16.01.2014 № 719-VII розмір
мінімальної заробітної у 2014 році: у
місячному розмірі становить - 1218
гривень.

Керуючись ст. 54, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 10, 11, 60, 88, 169,
208 -215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» в особі філії «Южне
Головне регіональне управління» ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про звільнення
майна з-під арешту - задовольнити
частково .

Скасувати арешт, накладений старшим
державним виконавцем другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Ковтун Л.Ю., на
підставі постанови № В-12/1268/30167956 від
22.11.2011 року, внесений Одеською філією ДП
«Інформаційний центр» за
реєстраційним номером обтяження 11951612
від 12.12.2011 року.

Заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов'язані з обмеженням ПАТ КБ
«ПриватБанк» права розпорядження
відносно квартири загальною площею 63,6
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 та належить на праві власності
ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий
збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок
чотири тисячі).

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя