Справа № 468/2679/13-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

05.02.2014 року Баштанський
районний суд Миколаївської області

у складі :

судді
Копейка Т.О.

при секретарі Ганжі А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Баштанка справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, вказуючи, що 07.12.2007 року між ТОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 694/ФК-07 відповідно до якого останній
отримав кредитні кошти в розмірі 9800
грн. з розрахунку 19% річних за весь час
фактичного користування кредитом,
строком на 24 місяці з кінцевим терміном
повернення 04 грудня 2009 року.

Виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором
забезпечується порукою відповідно до
укладеного Договору поруки № 694/Zфпор-07
від 07.12.207 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2.
Відповідно до якого поручитель
поручається перед кредитором за
виконання ОСОБА_1, зобов'язань за
кредитним договором № 694/ФК-07 від 07.12.2007
року

02.07.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»,
АТ «Дельта Банк» та Національним
банком України було укладено договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банку» відповідно
до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на
умовах, визначених договором ТОВ
«Укрпромбанк» відступив АТ «Дельта
Банку» права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком
України. ПАТ «Дельта Банк» набуло права
вимоги за кредитним договором № 694/ФК-07
від 07.12.2007 року.

Відповідно до п. 2.4, 2.5 кредитного
договору, повернення кредиту
здійснюється щомісячно, частинами у
розмірі не менше 408 грн. по 20 число
включно кожного місяця, шляхом
безготівкового перерахування коштів з
рахунку позичальника його поручителів
та/або шляхом внесення готівки до каси
банку.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином
не виконує зобов'язання за кредитним
договором. Неодноразово повідомлявся в
тому числі й шляхом направлення
письмової вимоги про виконання
зобов'язань згідно з умовами
кредитного договору. Однак станом на
20.11.2013 року має прострочену
заборгованість за кредитом в сумі 11 978
грн. 64 коп., яка складається з: тіло
кредиту - 6 704 грн. 86 коп.; заборгованість
за відсотками - 5 273 грн. 78 коп.. На
підставі викладеного, позивач просить
стягнути з відповідачів солідарно суму
заборгованості за кредитним договором,
що становить 11 978 гривень 64 коп. та
витрати понесені по справі в сумі 229
грн. 40 коп..

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав. Просив суд задовольнити
заявлені позовні вимоги, при цьому суду
пояснив, що у них наявна лише виписка з
особового рахунку за період з 01.07.2010
року.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував,
оскільки за його твердженням свої
зобов'язання за кредитним договором
перед ТОВ " Укрпромбанк" він виконав в
повному обсязі. Крім того просив
застосувати строк позовної давності,
оскільки строк повернення кредиту
відповідно до умов договору
встановлено до 04.12.2009 року, а позов до
суду пред'явлено лише в грудні 2013 року,
тобто більш ніж через 3 роки. Жодних
повідомлень про наявність
заборгованості за кредитом він не
отримував.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення
позову також заперечувала, оскільки
протягом більш ніж 4 роки а ні банк, а ні
теперішній позивач жодного разу не
повідомляли їй про наявність
заборгованості, як поручителю.

Вислухав пояснення сторін,
дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню за
наступного:

В судовому засіданні встановлено,
що дійсно 07.12.2007 року між ТОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ 684/ФК-07 відповідно до якого останній
отримав споживчий готівковий кредит в
сумі 9 800 грн. на строк 24 місяці. Датою
повернення кредиту згідно п. 1.3.
договору визначено 04.12.2009 року.

В забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним
договором між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки № 694/Zфпор-07 від
07.12.207 року.

Позивач у повному обсязі виконав свої
зобов'язання по наданню кредитних
коштів.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»
і ПАТ «Дельта Банк» та Національним
банком України було укладено договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь ПАТ «Дельта Банку» відповідно
до п. 4.1 якого, в порядку, обсязі та на
умовах, визначених договором ТОВ "
Укрпромбанк" відступив ПАТ " Дельта
Банк" права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком
України.

Відповідно до вказаного договору
загальний залишок заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором № 694/ФК-07
від 07.12.2007 року станом на 05.07.2010 року
становив 7668 грн.14 коп.

Згідно наданого позивачем розрахунку
станом на 20.11.2013 року заборгованість за
кредитом становить 11 978 грн. 64 коп..

Відповідно до ст. 2 Закону України
„ Про банки та банківську діяльність "
банківський кредит - це будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Із ст. 526 ЦК України слідує, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб. У разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Згідно з положеннями частини
четвертої статті 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Укладеним між сторонами
договором поруки не визначено строк,
після закінчення якого порука
припиняється, оскільки умовами цього
договору встановлено, що він діє до
повного припинення всіх зобов'язань
боржника за кредитним договором.

Як встановлено в судовому
засіданні, кредитор протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання, не
пред'явив вимоги до поручителя про
виконання зобов'язання.

За такого зобов'язання за
договором поруки припинилися.

Відповідно до ст.. 256-257 ЦК України
позовною давністю є строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлена тривалістю у три
роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею боргу або
іншого обов'язку (ч.1 ст.264 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК
України).

Умовами договору був
деталізований обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлено самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку.

За такого право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності починається з моменту
порушення строку його погашення.

Позовна давність за вимогами
кредитора про повернення кредитних
коштів та процентів за користування
кредитом, повернення яких відповідно
до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
обчислюється з моменту настання строку
погашення чергового платежу.

Дата повернення кредиту в договорі
визначена 04.12.2009 року

Трирічний строк позовної давності
виходячи з цієї дати сплив у грудні 2012
р..

Позов пред'явлено до суду у
грудні 2013 року.

За встановленого в судовому
засіданні, позов пред'явлено до суду
поза межами строку позовної давності.

Відповідно до ст.. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони в спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Позивачем та його представником
заявлено про застосування позовної
давності.

Відступлення права вимоги за
кредитним договором, що відбулась
30.06.2010 року, не змінює строку позовної
давності для нового кредитора.

Судом не встановлено обставин, з
якими закон пов'язує зупинення чи
переривання строку позовної давності
(ст.ст. 263-264 ЦК України).

Зазначене є підставою для відмови в
задоволенні позову у зв'язку з
пропуском строку позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною ( відповідачем ОСОБА_1) у
справі.

Керуючись ст.ст. 10,11,30, 60, 88,212, 214 - 218 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором кредиту
№ 694/ФК-07 від 07.12.2007 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: