Справа № 369/8984/13-ц Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/411/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 45
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Сержанюка А.С., Даценко Л.М.,

при секретарі Токар
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорення
батьківства,-

в с т а н о в
и л а:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду із вказаним вище позовом, який
мотивував тим, що він з осені 2003 року
проживав із ОСОБА_2 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. Взимку 2003 року вони
припинили спільне проживання, а
ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідачка
народила сина ОСОБА_4 та переконала
його, що він є батьком дитини, у зв'язку
з чим він в порядку ст.126 СК України
записаний батьком дитини у свідоцтві
про його народження. Вказував, що після
цього за рішенням суду з нього були
стягнуті аліменти на утримання сина.
Вказував, що у січні 2006 року
відповідачка повідомила його що він не
є батьком дитини, а у червні 2009 року
відповідачка змінила прізвище дитини
із ОСОБА_4 на ОСОБА_4. Посилаючись на
вказані обставини, просив виключити із
актового запису № 41 від 14 серпня 2004
року про народження ОСОБА_4,
проведеного відділом реєстрації актів
цивільного стану
Києвао-Святошинського району
Київської області, відомості про
ОСОБА_1, як про батька дитини та
зобов'язати відділ РАЦС
Києво-Святошинського району Київської
області виключити по батькові дитини
із запису.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13
листопада 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове, яким його позовні вимоги
задоволити в повному обсязі,
посилаючись на неповне з'ясування сдом
обставин справи та порушення судом
норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
послався на недоведеність позовних
вимог ОСОБА_1 щодо оспорювання
батьківства.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ст.136 СК України
особа, яка записана батьком дитини
відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього
Кодексу, має право оспорити своє
батьківство, пред'явивши позов про
виключення запису про нього як батька з
актового запису про народження дитини.
Оспорювання батьківства можливе лише
після народження дитини і до
досягнення нею повноліття. Не має права
оспорювати батьківство особа, записана
батьком дитини, якщо в момент
реєстрації себе батьком дитини вона
знала, що не є її батьком, а також особа,
яка дала згоду на застосування
допоміжних репродуктивних технологій
відповідно до частини першої статті 123
цього Кодексу.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Судом першої інстанції встановлено, що
подаючи позов про оспорення
батьківства, позивач не надав суду
жодного доказу, передбаченого ст.57 ЦПК
України, який би підтверджував його
доводи, що він не є батьком ОСОБА_4.

За таких обставин суд обгрунтовано
відмовив у задоволенні вимог.

Доводи апеляційної скарги про неповне
з'ясування судом обставин справи, що
виразилося у непроведенні
судово-біологічної експертизи щодо
батьківства колегія суддів вважає
необгрунтованими.

З урахуванням того, що позивач ОСОБА_1
раніше вже звертався із аналогічним
позовом про оспорення батьківства,
який за його заявою залишений без
розгляду, суд першої інстанції під час
розгляду справи відповідно до вимог
ст.10 ЦПК України роз'яснив позивачу
його права і обов'язки щодо подання
доказів, в тому числі щодо призначення
експертизи, що стверджується технічним
записом судового засідання. Проте
позивач під час розгляду справи не
виявив бажання призначати судову
екпертизу, клопотання не заявив,
експертну установу не назвав, питання,
які на його думку має вирішити
експертиза, суду не надав. За таких
обставин підстави для призначення
експертизи у суду були відсутні.

Відхилячи апеляційну скаргу, колегія
суддів враховує, що відповідно до ч.6
ст.147, ст.212 ЦПК України жоден доказ (в
тому числі висновок експерта) не має
для суду наперед встановленого
значення і оцінюється у сукупності з
іншими доказами. Проте як вище
вказувалося позивач на підтвердження
соїх вимог не надав суду жодного
доказу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим. Підстав для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :