провадження 2/331/1117/14
справа 331/3050/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 р. Жовтневий районний суд
м. Запоріжжя у складі

головуючого судді
Смолки І.О.,

при секретарі
Жовнерчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначив, що відповідно до
укладеного договору бн від 22.02.2007 року
ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 000,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка своїм підписом у заяві
підтвердила свою згоду на те, що
підписана нею заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та Банком Договір.

Відповідачка була ознайомлена і згодна
з Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою, що підтверджується її
підписом в заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання
за Договором та угодою виконав в
повному обсязі, а саме - надав
відповідачці кредит у розмірі,
встановленому Договором.

Відповідачка зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала. У зв»язку з цим станом на
31.03.2014 року має заборгованість - 17 011,45
грн., яка складається з наступного:

- 2 997,30 грн. - заборгованість за кредитом;

- 12 727,89 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 1 591,00 грн. - заборгованість по комісії
за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 786,26 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить суд стягнути з
відповідачки суму боргу по кредитному
договору у розмірі 17 011,45 грн. та
сплачений судовий збір.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала.

Відповідачка і її представник проти
позову заперечують, надавши суду
письмове обґрунтування заперечень, і,
пояснивши, що ОСОБА_1 укладала з банком
договір про депозитний внесок,
кредитного договору не укладала,
кредитну картку не отримувала, не
користувалась нею. Заяву про бажання
оформити на своє ім»я кредитку
підписувала, але це було під час
підписання нею договору про депозитний
внесок і, можливо, вона помилково
підписала, вважаючи, що їй на підпис
представниками банку надано документи,
які стосуються тільки договору про
депозитний внесок. Позивачкою і її
представником заявлено про
застосування позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору бн від 22.02.2007 року
ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 000,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка своїм підписом у заяві
підтвердила свою згоду на те, що
підписана нею заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та Банком Договір.

Відповідачка була ознайомлена і згодна
з Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою, що підтверджується її
підписом в заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання
за Договором та угодою виконав в
повному обсязі, а саме надав
відповідачці кредит у розмірі,
встановленому Договором.

Відповідно до п.6.5 Умов надання
банківських послуг, - позичальник
зобов'язуєтся погашати заборгованість
за Кредитом, відсотками за його
використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
Договором.

Згідно п. 6.6 Умов надання банківських
послуг, - У разі невиконання зобов'язань
Договором, на вимогу Банку виконати
зобов'язання з повернення Кредиту (у
тому чи простроченого кредиту та
Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання
банківських послуг, - при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 30 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

Відповідачка зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала. У зв»язку з цим станом на
31.03.2014 року має заборгованість - 17 011,45
грн., яка складається з наступного:

- 2 997,30 грн. - заборгованість за кредитом;

- 12 727,89 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 1 591,00 грн. - заборгованість по комісії
за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 786,26 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ст..60 ЦПК України, кожна особа
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доводи відповідачки про те, що
вона не укладала з позивачем 22.07.2007 р.
договір, відповідно до якого вона
отримала кредит у сумі 3 000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, нічим не
підтверджені, її заперечення не
доказані.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов»язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України - позовна
давність - це строк в межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно до ст.257 ЦК України загальний
строк для захисту права за позовом
особи, право якої порушено (позовна
давність), встановлюється в три роки.

Згідно з частиною 2 ст. 241 ЦПК України
при виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Згідно з правовою позицією,
висловленою Верховним Судом України у
справі № 6-116 цс 13 відповідно до ст. 261 ЦК
України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Позивач звертався у листопаді 2008 року
до Жовтневого райсуду м. Запоріжжя з
заявою про видачу судового наказу за
вимогою про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 4 166,73 грн. За заявою ОСОБА_1
судовий наказ було скасовано 16.12.2008
року. Це свідчить, що саме з листопада
2008 року Банку було відомо про порушення
його прав в частині невиконання
відповідачкою зобов'язань по
поверненню кредитних ресурсів, а з
позовом до суду Банк звернувся лише
наприкінці квітня 2014 року.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України -
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

В запереченнях проти позову
позивачка просила суд про відмову у
задоволенні позовних вимог внаслідок
пропуску строку позовної давності.

Керуючись ст..ст.10,11,212-215 ЦПК
України, ст..267 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя
Смолка І.О.