КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня
2014 року
м. Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі
Бабкевич В.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним
припиненням сімейних відносин і
неможливістю збереження сім'ї.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
заявлені позовні вимоги, на
обґрунтування яких послалась на
обставини, викладені у позовній заяві,
та зазначила, що з 11 липня 2005 року
перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Спільне з відповідачем життя виявило,
що вони різні за характером люди, у
зв'язку з цими обставинами між ними
стали постійно відбуватися сварки на
побутовому ґрунті, які зробили їх життя
нестерпним, це привело до втрати
порозуміння, поваги і любові один до
одного. Крім того, відповідач почав
зловживати спиртними напоями, а
сімейні кошти витрачав на задоволення
виключно своїх потреб, користувався
послугами ломбарду, закладаючи
коштовності, які належали особисто їй.
Сім'я постійно перебувала у скрутному
матеріальному становищі, оскільки
відповідач укладав договори
кредитування, заборгованість за якими
погашав за рахунок сімейного бюджету.
Під час перебування у стані
алкогольного сп'яніння ОСОБА_2
застосовував до неї фізичну силу, що
траплялося в присутності дітей, та
навіть сусідів. За цих підстав вони у
листопаді 2013 року припинили шлюбні
відносини, мешкають окремо за різними
адресами, не ведуть спільне
господарство, фактично не спілкуються
між собою. За час окремого проживання
вона дійшла висновку, що примирення між
ними та подальше спільне проживання
неможливе, а збереження шлюбу
суперечить інтересам кожного з них.

Посилаючись на наведені обставини,
позивачка просить суд розірвати шлюб
між нею та ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 не використав
наданого законом права на участь в
судовому засідання, надавши суду заяву
в якій просив розглядати справу за його
відсутністю. Не заперечував проти
розірвання шлюбу з ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК
України), встановив наступне.

Громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб 11 липня 2005 року у
міському відділі державної реєстрації
актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області, актовий запис № 745.

Подружжя має неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з
позивачкою. Для обох сторін цей шлюб
перший.

Відповідно до положень статті 51
Конституції України та частини першої
статті 24 Сімейного кодексу України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як
визначено нормою статті 112 СК України,
суд постановляє якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. При
цьому суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
листопада 2013 року фактично припинили
шлюбні відносини, не проживають
спільно однією сім'єю та не ведуть
сумісне господарство. За цей час
подружжя не здійснили дій щодо
збереження родинних стосунків. Сторони
не мають наміру зберегти свою сім'ю.

За приписами статті 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають спільні права та обов'язки.

У разі визнання відповідачем позову, як
визначено в частині 4 статті 174 ЦПК
України, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Проаналізувавши встановлені конкретні
обставини по справі, оцінивши надані
сторонами в порядку статті 60 ЦПК
України докази в їх сукупності, суд,
приймаючи до уваги існуючи взаємини
між подружжям, ступінь конфліктних
стосунків та причини розлучення,
небажання кожного з них продовжувати
шлюбні відносини, дійшов висновку, що
подальше подружнє життя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, збереження їх сім'ї є
неможливим та суперечить їх інтересам.

За таких обставин заява позивачки
відповідає дійсній волі подружжя, тому
позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Позивачка не наполягає на відновленні
її дошлюбного прізвища та не вимагає
компенсації за понесені судові
витрати, пов'язані із зверненням до
суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 3, 110-112 Сімейного кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 11 липня 2005
року у міському відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Макіївського міського управління
юстиції у Донецькій області, актовий
запис № 745, розірвати.

За вибором позивачки її прізвище -
ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Макіївки протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
- протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.А. Єжов