Справа № 296/1074/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд міста
Житомира в складі:

головуючого судді - Рожкової О.С.

за участю секретаря судового засідання
Маковей О.М., Каторжинської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Житомира
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Житомирської міської ради, за участю
третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності в порядку спадкування,
-

В С Т А Н
О В И В :

В лютому 2014 року ОСОБА_1 (далі також -
позивач) звернувся до суду з позовом до
Житомирської міської ради (далі також -
відповідач), в якому з урахуванням
заяви про зміну підстав позову (а.с.48,49),
просив визнати за ним право власності
на будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що після смерті діда та баби,
його батька - ОСОБА_4 забрав на
виховання рідний брат батька - ОСОБА_5,
оскільки у нього дітей не було.
Документально опіка чи усиновлення не
оформлена. У 1947 році відповідно до
постанови № 1462 виконкому Житомирської
міської ради депутатів трудящих від
18.09.1947 року його дядьку ОСОБА_5 виділено
для будівництва одноквартирного
житлового будинку земельну ділянку
площею 910 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 (на
даний час АДРЕСА_1). У 1950 році ОСОБА_5
побудував житловий будинок загальною
площею 55,25 кв. м., де проживав разом з
батьком позивача ОСОБА_4 В подальшому
батько ОСОБА_4 одружився та безперервно
проживав, та був зареєстрований у
спірному будинку. У 1974 році помер
дядько позивача - ОСОБА_5, його батько
ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину,
оскільки безперервно проживав у
житловому будинку. У 1989 році померла
матір позивача - ОСОБА_6, а у 1993 році
помер батько ОСОБА_4 Коли ж позивач
звернувся оформити свої права на
житловий будинок, виявилося, що
документи, що посвідчують право
власності на вказаний будинок
відсутні.

Позивач під час розгляду справи позов
підтримав з підстав, викладених в
позовній заяві. В судове засідання
25.09.2014 року не з"явився, подав заяву, в
якій зазначив, що вимоги підтримує у
повному обсязі, просить розглядати
справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи у його відсутності.

Треті особи позовні вимоги визнали, про
що через канцелярію суду подали
відповідні заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про смерть НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
дядько позивача - ОСОБА_5 (а.с.53).

Постановою № 1462 виконкому
Житомирської міської ради депутатів
трудящих від 18.09.1947 року ОСОБА_5
виділено земельну ділянку площею 910 кв.
м., за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва
одноквартирного житлового будинку
(а.с.17). А в 1950 році ОСОБА_5 на вказаній
земельній ділянці побудував житловий
будинок загальною площею 55,25 кв. м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача
-ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько
позивача - ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвами про смерть (а.с.46).

Згідно відомостей будинкової книги
(а.с.10-15) батьки позивача з 1957 року, а
позивач з 1978 року були зареєстровані в
будинку АДРЕСА_1 (на даний час АДРЕСА_1).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом встановленого
строку не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що на час відкриття
спадщини батько позивача проживав
разом із спадкодавцем - рідним братом
ОСОБА_5, а тому позивач в порядку ч.1 ст.
1266 ЦК України є спадкоємцем майна після
померлого батька ОСОБА_4, з приводу чого
і звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Горай
О.С. Житомирського міського
нотаріального округу № 66/02-31 від 17.05.2014
року позивачу відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії, якою відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1 після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 (а.с.50,51) .

Матеріалами справи встановлено, що на
час набуття спадкодавцем ОСОБА_5 права
власності на спірний житловий будинок
державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
таким підзаконним нормативним актом,
як Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української PCP,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
PCP 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56.

Зазначений нормативний акт передбачав
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію" речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності Законом України від
01 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", спадкоємці, які
прийняли спадщину, мають право на
оформлення спадкових прав шляхом
звернення до нотаріальної кантори за
видачею свідоцтва про право на
спадщину.

Факт належності будинку спадкодавцю
ніким не оспорюється і підтверджується
дослідженими судом доказами:
постановою № 1462 виконкому
Житомирської міської ради депутатів
трудящих від 18.09.1947 року про виділення
для будівництва одноквартирного
житлового будинку земельну ділянку
площею 910 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 (на
даний час АДРЕСА_1) (а.с.17), актом про
відвід земельної ділянки ОСОБА_5 (а.с.55),
копією будинкової книги (а.с.10-15).

За таких обставин, оскільки
встановлено, що спірний будинок
побудовано у 1950 році,
проінвентаризовано в органах БТІ за
спадкодавцем, інших спадкоємців крім
позивача немає, а треті особи ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не заперечують щодо визнання за
ОСОБА_1 права власності в порядку
спадкування, суд приходить до висновку
про наявність правових підстав для
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 1266, 1268 ЦК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 208, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_1 до Житомирської міської
ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності в
порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні при оголошенні рішення суду,
протягом того ж строку з дня отримання
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя
О. С. Рожкова