Справа № 505/4180/14-ц
Провадження № 2/505/1912/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
Котовський міськрайонний суд Одеської
області

повна назва суду

в складі: головуючого -
судді Драгомерецької К. П

судді
_______________________________________

судді _______________________________________

при секретарі Марченко Н. Б.

та адвоката (ів)

представника
громадськості

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Котовськ Одеської
області

цивільну справу за позовом ОРГАНУ
ОПІКИТА ПІКЛУВАННЯ

КОТОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

до

ОСОБА_2

треті особи:

ОСОБА_3

КОТОВСЬКА МІЖРАЙОНА ПОКУРАТУРА

про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИЛА:

Орган опіки та піклування
Котовської міської ради Одеської
області звернувся до суду з позовом,
відповідно до якого просить суд
ухвалити рішення, яким позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітньої дочки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язати відділ ДРАЦС
Котовського МРУЮ внести відповідні
відмітки до актового запису про
народження дитини, призначити ОСОБА_3
опікуном над малолітньою сестрою
ОСОБА_4, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на
користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі
1/4 частини від всіх видів доходу до її
повноліття.

Свої вимоги мотивували тим, що
22.04.2014 року до відділу - служби у справах
дітей Котовської міської ради
звернулась гр.-ка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
проханням надати їй допомогу у
забезпеченні соціального захисту її
малолітньої сестри, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка фактично залишилася
без батьківського піклування.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року у малолітньої
ОСОБА_4 померла мати, ОСОБА_5.

Після смерті матері ОСОБА_4 разом
з батьком, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, виїхала
до своєї бабусі ОСОБА_7, яка проживала
за адресою: АДРЕСА_1

Після переїзду, батько малолітньої
ОСОБА_4, ОСОБА_2, фактично самоусунувся
від виконання батьківських обов'язків,
всі турботи по вихованню та
матеріальному забезпеченню ОСОБА_4
повністю лягли на її бабусю, яка в
квітні 2014 року померла після чого
дівчинка проживала у сусідки по
під'їзду ОСОБА_8 Дівчинка навчалася з
01.09.2013 року по травень 2014 року в
Суслонгерській загальноосвітній школі
Звениговського району республіки Марі
Ел. В характеристиці класного
керівника вказується, що її батько не
приймає участі у вихованні своєї
дитини. Не підтримує, зв'язків з
адміністрацією школи, з класним
керівником і вчителями не спілкується,
батьківських зборів не відвідував,
навчанням дочки не цікавився.
Батьківські збори відвідувала бабуся
ОСОБА_4.

Батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, надав нотаріально
посвідчену згоду про те, що він не
заперечує щодо виїзду за місцем
постійного проживання в Україну своєї
малолітньої доньки, а також про те, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, несе
відповідальність за життя та здоров'я
своєї малолітньої сестри. Таким чином,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично є
дитиною, позбавленою батьківського
піклування.

Відповідно до листа відділу освіти м.
Звенигово Республіки Марі Ел
Російської Федерації від 23.06.2014 року №
664-д, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вихованням та
утриманням доньки не займався, після
смерті бабусі дитина залишилась
проживати у сусідів, батько зловживає
алкогольними напоями.

В зв'язку з чим малолітня ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично є дитиною
позбавленою батьківського піклування
та потребує соціального захисту з боку
держави.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримав,
просив його задовольнити.

Представник прокуратури в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Третя особа - ОСОБА_3 позов
підтримала, просила призначити себе
опікуном малолітньої сестри ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, за місцем
реєстрації повістки не отримав і до
відділення зв'язку за отриманням
судової повістки не з'явився, у зв'язку
з чим суд відповідно до ч.8 ст. 76 ЦПК
України вважає відповідача
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомив, клопотань про розгляд
справи за його відсутності до суду не
надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК
України, сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає неявку
відповідача у судове засідання
неповажною, оскільки суд належним
чином сповістив відповідача про явку
до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у
випадку неявки у судове засідання
відповідача, належним чином
сповіщеного та який не повідомив про
причини неявки, суд може прийняти
заочне рішення на підставі наявних в
справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України),
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали справи,
всебічно з'ясувавши обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
свідоцтва про народження серія НОМЕР_1,
ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не займається її
вихованням, проживає окремо,
матеріальної допомоги на утримання
дочки не надає, її долею не цікавиться.

Після смерті дружини ОСОБА_5,
відповідач разом із малолітньою дочкою
ОСОБА_4 виїхав на проживання до своєї
матері в м. Звенигово Республіки Марі
Ел Російської Федерації. Після чого
фактично самоусунувся від виконання
батьківських обов'язків, всі турботи по
вихованню та матеріальному
забезпеченню ОСОБА_4 повністю лягли на
її бабусю. Відповідно до листа відділу
освіти м. Звенигово Республіки Марі Ел
Російської Федерації від 23.06.2014 року №
664-д, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вихованням та
утриманням доньки не займався, після
смерті бабусі дитина залишилась
проживати у сусідів, батько зловживає
алкогольними напоями, спеціалісти
відділу освіти роз'яснили громадянину
ОСОБА_2, про необхідність оформити
громадянство Російської Федерації для
подальшого перебування на території
країни. Крім того ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
надав нотаріально посвідчену згоду про
те, що він не заперечує щодо виїзду за
місцем постійного проживання в Україну
своєї малолітньої доньки, а також про
те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, несе
відповідальність за життя та здоров'я
своєї малолітньої сестри. На дату
розгляду справи малолітня ОСОБА_4
проживає у своєї сестри ОСОБА_3,
відповідач дочку не відвідує, її долею
не цікавиться, матеріальної допомоги
на утримання не надає.

Згідно Висновку Органу опіки та
піклування Виконавчого комітету
Котовської міської ради від 21.10.2014 року
визнано необхідним в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
позбавити відповідача батьківських
прав.

Відповідно до ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він не
забрали дитину з полового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57, 60 ЦПК України.

Особа, яка подала позов про
позбавлення батьківських прав із
підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК
України, повинна довести, що батьки
(один із батьків) ухиляються від
виконання своїх обов'язків з виховання
дитини. У свою чергу батьки (один із
батьків) мають довести, що вони
належним чином виконують свої
батьківські обов'язки.

Пленум Верховного Суду України в
п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року
№ 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують, та інше), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

З урахуванням наведеного,
доказів, наданих сторонами, за
відсутністю заперечень з боку
відповідачки, суд дійшов до висновку,
що відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків щодо
виховання малолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, свідомо нехтує своїми
обов'язками батька.

Відповідно до ст. 165 Сімейного
кодексу України право на звернення до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав має один із батьків,
опікун, піклувальник, особа, у сім'ї
якої проживає дитина, заклад охорони
здоров'я або учбовий заклад, в якому
вона перебуває, орган опіки та
піклування, прокурор, а також сама
дитина, яка досягнула 14-річного віку.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування.

В силу положень ст. 166 СК України
позбавлення батьківських прав не
звільняє батьків від обов'язку по
утриманню дітей.

Після повного, всебічного, та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, ставлення відповідача до
дитини, доказів, наданих сторонами, суд,
враховуючи інтереси малолітньої
дитини, дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілені
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,256,259 ЦПК
України, ст. 60 ЦК України, ст.ст. 164-166
Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
батьківських прав відносно його дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби по м. Котовську та
Котовському районі Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області внести до актового
запису про народження № 384 від 22.11.2005
року, складений відносно ОСОБА_4,
відмітку про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 у відношенні
своєї дочки ОСОБА_4.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти
на її утримання в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку (доходів)
щомісячно, але не менш 25 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
(на кожну дитину) щомісячно, починаючи з
30 вересня 2014 року до досягнення
дитиною повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 у
дохід держави судовий збір 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Відповідно до ст.367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення
суду у межах сплати платежу за один
місяць.

Заочне рішення може бути
переглянуте Котовським міськрайонним
судом Одеської області за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Одеської області
через Котовський міськрайонний суд
Одеської області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
К.П. Драгомерецька