Справа № 717/1564/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

1 жовтня 2014 року Кельменецький
районний суд Чернівецької області в
складі:

головуючого - судді
Телешмана О.В.,

при секретарі
Попельницькій С.С.,

з участю:

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Кельменці
Чернівецької області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 подав до
Кельменецького районного суду позовну
заяву, в якій просить:

1. Ухвалити рішення яким, зобов'язати
ОСОБА_2, усунути перешкоди у
користуванні ванної кімнати, житлового
будинку по АДРЕСА_1 та господарського
сараю який теж розміщений за
вищевказаною адресою а саме: відчинити
та не зачиняти на замок двері до ванної
кімнати, із дверей які ведуть у сарай
зняти навісний замок, та передати від
їхнього врізного замка ключі.

2. Стягнути із відповідача судові
витрати: судовий збір у розмірі 243. 60
грн., та витрати на правову допомогу у
розмірі 775 грн. 25 коп.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала
повністю.

Позивачка ОСОБА_1 позов підтримав
повністю та пояснив суду, що він є
власником житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
які розташовані в АДРЕСА_1. Більшість
часу він не проживає в даному будинку, а
буває лише періодично. В останні місяці
коли він бував в будинку, ключ від якого
в нього є, то він не міг потрапити до
ванної кімнати так як вона була
зачинена на ключ. Йому невідомо, хто
зачинив ванну на ключ, але на його думку
це вчинила відповідачка, так як в
будинку проживає лише вона.
Відповідачка заявила, що вона прибирає
ванну та туалет, тому через це не
допускає його в ці приміщення. Також
виявився зачиненим на навісний замок
сарай. Він не має ключа від цього замка.
Раніше ключі від врізного замка в сарай
зберігалися над дверима в сарай. Де
знаходяться ключі від сараю та від
ванної кімнати йому не відомо. На його
думку ключі знаходяться у відповідачки
і вона таким чином не дає можливості
користуватися належним йому майном.

Відповідач ОСОБА_2 пояснила суду, що
позов вона не визнає повністю. Вона не
чинила відповідачу ніяких перешкод в
користуванні ванною кімнатою та
сараєм. Їй взагалі невідомо де
знаходяться ключі від ванної кімнати.
Крім того, дана кімната завжди
відчинена і нею вільно також
користуються їхні діти, які
навідуються до них в будинок дуже
часто. Коли нещодавно із сараю зникли
речі, то виявилося, що від врізного
замка ключі зникли і вона попросила
сина прилаштувати навісний замок на
сарай. Син прилаштував замок на сарай і
ключ від замка зберігається на тому
місці, де завжди зберігалися ключі - над
дверима в сарай. Коли складали акт
працівники селищної ради, то її вдома
не було. Позивач має доступ до
житлового будинку і він міг на час
проведення обстеження замкнути на ключ
ванну кімнату. Коли в день складання
даного акту вона повернулася з роботи,
то двері у ванну кімнату були вже
відчинені. Вона ніколи не перешкоджала
позивачу користуватися ванною та
сараєм. Через неприязні відносини
позивач бажає їй дошкулити. В них в
будинку майже щодня бувають їхні дочка
та син і вони можуть підтвердити, що
ванна завжди відкрита, а ключ від сараю
знаходиться в тому місці, про яке
відомо позивачу, і на яке він вказував в
своєму поясненні.

Свідок ОСОБА_4 дала суду показання про
те, що позивач та відповідач є її
батьками. Вона часто буває в матері, в
тому числі тоді, коли її немає вдома.
Ванна кімната ніколи не була зачинена
на ключ і вона вільно завжди
користувалася ванною. Де зберігаються
ключі від ванної кімнати їй невідомо.
Сарай використовується для зберігання
різних речей і продуктів харчування.
Коли в сараї ключ зламався, то її брат
ОСОБА_1 прилаштував навісний замок і
ключ зберігається над дверима в сарай.
Про це місце відомо позивачу, так як там
завжди зберігалися ключі від сараю.

Свідок ОСОБА_5 дав суду показання про
те, що позивач та відповідачка є його
батьками. Він часто буває в будинку, де
живе його мати і обмежень в
користуванні ванною кімнатою немає.
Мати дає йому ключ лише від вхідних
дверей. Влітку в сараї зламався замок і
він прилаштував на нього навісний
замок, ключ від якого зберігається над
дверима в сарай на дерев'яній балці. Про
це місце відомо йому, матері, батькові,
сестрі та деяким родичам. Де
зберігаються ключі від ванної кімнати
йому невідомо, він їх ніколи не бачив.

Судом досліджені такі інші докази:
довідка Кельменецької селищної ради
від 08.09.2014 року № 3336, копія договору
дарування житлового будинку від 22.10.1998
року, копія експлікації внутрішніх
площ житлового будинку по
АДРЕСА_1, акт обстеження житлово -
побутових умов ОСОБА_1 від 08.09.2014 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником житлового будинку з
господарськими будівлями, які
розташовані в АДРЕСА_1., що
стверджується копією договору
дарування жилого будинку серії ААН №
902407 від 22.10.1998 року. В даному
господарстві як колишня дружина
позивача проживає відповідачка ОСОБА_2
Ванна та один з господарських сараїв
перебувають у спільному користуванні
позивача та відповідачки. Сторони
визнали ту обставину, що ключі від
даного господарського сараю завжди
зберігалися над дверима в даний сарай.
Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Позивач має
можливість вільно користуватися
ванною кімнатою та має вільний доступ
до ключа від господарського сараю.

Таким чином, між сторонами склалися
правовідносини, що права власності.

Відповідно до ст.41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності є
непорушним. Відповідно до ст. 386 ЦК
України держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 в порушення ст.60
ЦПК України не надав суду належних та
допустимих доказів, що відповідачка
ОСОБА_2 чинить йому перешкоди в
користуванні ванною кімнатою та
господарським сараєм по
АДРЕСА_1, а також, що саме відповідачка
зачиняє ванну кімнату та сарай на ключ
з метою перешкодити йому користуватися
даними приміщеннями.

Твердження позивача про те що
ванну кімнату та сарай зачинила на ключ
саме відповідачка є лише його
припущеннями, які не підтверджені
належними та допустимими доказами.

Суд відхиляє доводи позивача та докази
у вигляді акту обстеження житлово -
побутових умов від 08.09.2014 року, так як з
даного акту не вбачається, що у
житловому будинку по АДРЕСА_1 двері до
ванної кімнати ( кімната гігієни) та
двері до господарського сараю були
зачиненні на ключ. В акті лише
зазначено, що дані приміщення зачинені.

Позивач не заявляв клопотань про допит
в якості свідків членів комісії, які
складали вказаний вище акт.

Крім того, з показів свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 вбачається, що ванна кімната в
житловому будинку ніколи не зачинялася
на ключ, а ключі від сараю зберігаються
в місці про яке відомо позивачу. В
судовому засіданні позивач визнав ту
обставину, що йому відомо місце
зберігання ключів від сараю.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню і в позові слід відмовити
за безпідставністю, так як в судовому
засіданні позивач в порушення ст.60 ЦПК
України не надав суду належних та
допустимих доказів, що відповідачка
чинить йому перешкоди в користуванні
ванною кімнатою, зачинивши на замок
двері до ванної кімнати і він не має
можливості користуватися навісним
замком, прилаштованим до сараю через
якісь дії відповідачки.

На підставі ст.. 41 Конституції України
ст.ст. 386,391 ЦК України , керуючись ст. ст.
2, 3, 8, 10, 11, 15, 60, 61,79, 88, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного
суду Чернівецької області через
Кельменецький районний суд. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя