АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/1525/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Білосевич Г.С. Провадження №
22-ц/789/1101/14 Доповідач - Загорський
О.О.Категорія - 2 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
головуючого - Загорського О.О.
суддів - Козак І. О., Хома М. В.,
при секретарі - Танцюра О.В.
за участі ОСОБА_1 і її представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх представника
і представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Кременецького районного суду від 15
серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про
визнання права спільної сумісної
власності на майно (тварину) та
стягнення компенсації вартості
17.07.2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися в суд з вищенаведеним
позовом. Вимоги аргументують тим, що
вони разом з ОСОБА_1 до осені 2013 року
проживали разом, вели спільне
господарство і вирощували худобу.
05.01.2012 року корова, яку вони спільно
доглядали привела телицю і у лютому 2014
року вони за взаємною згодою продали
телицю за 5000 грн. ОСОБА_1 змінила свою
думку щодо продажу телиці і звернулася
в суд з позовом про стягнення шкоди
завданої їй продажем телиці вказуючи,
що вона є єдиним власником телиці.
Позивачі просять визнати телицю
спільною сумісною власністю та
стягнути з ОСОБА_1 по 1250 грн.
матеріальної компенсації належної
кожному частки телиці.
Рішенням Кременецького районного
суду від 15.08.2014 року позов задоволено
частково і визнано телицю, 05.01.2012 року
народження, ідентифікаційний номер у
реєстрі наявності ідентифікованих і
зареєстрованих тварин в Реєсторі UA
, спільною сумісною власністю
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими. Вказує, що телиця є
власністю ОСОБА_1, оскільки право
власності у неї виникло на підставі
ст.ст. 189, 332 ЦК України. Зазначає, що суд
безпідставно застосував норми СК
України, оскільки такі не підлягають до
застосування до відносин, що винили між
сторонами. Стверджує, що позивачі не
приймали участі в вирощуванні худоби, а
ОСОБА_5 не зареєстрований в будинку і
навчається в іншому населеному пункті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і її
представник апеляційну скаргу
підтримали і вказали, що спірна тварина
зареєстрована за ОСОБА_1, проживання
сторін однією сім'єю не
підтверджується матеріалами справи.
Зазначили, що факт реєстрації в будинку
на момент народження спірної корови не
свідчить про наявність у сторін
сімейних стосунків.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 і їх представник
апеляційну скаргу заперечили і
вказали, що судом встановлено
проживання сторін однією сім'єю і
ОСОБА_1 вказує в запереченнях на позов
про проживання сторін однією сім'єю до
осені 2013 року і ведення ними спільного
господарства.

ОСОБА_3 вказала про проживання
сторін однією сім'єю з осені 2010 року, що
спочатку в будинку був прописаний
ОСОБА_4, а згодом і вона. Зазначила, що
ОСОБА_5 працював на господарстві
протягом літа, а потім регулярно
приїжджав з навчання і допомагав по
господарстві. Вказала, що ОСОБА_1 не
може сама утримувати господарство,
оскільки в неї високий тиск. Зазначила,
що рішенням Кременецького районного
суду від 23.06.2014 року, яке залишено в силі
ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 21.08.2014 року
визнано за нею право власності на 1/3
частину будинку по АДРЕСА_1, як частку в
колгоспному дворі.

ОСОБА_4 підтвердив проживання з
ОСОБА_1 однією сім'єю з 2010 року і ведення
спільного господарства. Вказав, що
ОСОБА_1 неспроможна сама доглядати
господарство і давала кошти з
господарства для обслуговування
потреб господарства і будівництва
огорожі.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення, дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
телиця набута в результаті спільної
праці сторін, які проживали однією
сім'єю та вели спільне господарство.

З таким висновком суду слід
погодитись, оскільки він достатньо
мотивований і грунтується на
матеріалах справи.

Судом встановлено, що згідно
довідок №№ 293, 294 від 26.03.2014 року
виконавчого комітету Старопочаївської
сільської ради Кременецького району
Тернопільської області, ОСОБА_1 згідно
по господарської книги утримує ВРХ та
двоє свиней (а.с. 4).

ОСОБА_1 була власником ВРХ: станом
на 01.01.2013 року - дві корови, двоє телят,
один кінь; станом на 01.01.2014 року - одна
корова, одна телиця, один кінь; станом
на 21.02.2014 року - одна корова, один кінь;
станом на 24.03.2014 року - одна корова -
ідентифікаційні номери ВРХ - UA , UA
, UA , UA (а.с. 4).

Згідно довідки № № 296, 298 від 28.03.2014
року виконавчого комітету
Старопочаївської сільської ради
Кременецького району Тернопільської
області, ОСОБА_1 є власником
господарства по АДРЕСА_1. Станом на
01.01.2014 року у даному господарстві
утримувалась одна корова, одна телиця,
один кінь, станом на 24.03.2014 року - одна
корова (а.с. 5-6).

Згідно реєстру наявності
ідентифікованих і зареєстрованих
тварин, в реєсторі тварин за ОСОБА_1
зареєстровані: корова «Голубка»,
ІНФОРМАЦІЯ_2 за реєстраційним номером UA
, корова «Корона», 05.01.2012 року
народження за реєстраційним номером UA
, корова «Мальва», 06.02.2012 року
народження за реєстраційним номером UA
(а.с. 7).

Рішенням Кременецького районного
суду від 23.06.2014 року, яке залишено в силі
ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 21.08.2014 року
визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3
частину будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно ч.1 ст. 180 ЦК України,
тварини є особливим об'єктом цивільних
прав. На них поширюється правовий режим
речі, крім випадків, встановлених
законом.

Згідно ч.1 ст. 190 ЦК України майном
як особливим об'єктом вважаються
окрема річ, сукупність речей, а також
майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч.4 ст. 368 ЦК України
майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Як встановлено ч.2 ст. 3 СК України
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Колегією суддів критично
оцінюються доводи апеляційної скарги,
що телиця є власністю тільки ОСОБА_1,
оскільки право власності у неї виникло
на підставі ст.ст. 189, 332 ЦК України з
наступних підстав:

1. Сторонами не оспорюється
народження телиці від корови належної
ОСОБА_1 і її право власності на
новонароджену тварину, а предметом
розгляду справи є доросла тварина в
вирощуванні якої приймали участь усі
члени сім'ї і у відповідності до ст. 368
ЦК України вони набули право власності
на тварину у рівних частках.

2. ОСОБА_1 не спростовано участь
членів сім'ї своєю працею і своїми
затратами у вирощуванні спірної
корови.

3. ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
допомагали і в утриманні тієї корови,
яка привела спірну телицю - спірна
телиця 05.01.2012 року народження, а спільне
утримання господарства сторони ведуть
з 2011 року, що не спростовано ОСОБА_1 і
при перегляді рішення в апеляційному
порядку.

4. ОСОБА_1 сама вказує, у своїй
заяві про зміну предмету і підстав
позову, про проживання однією сім'єю з
позивачами з 2011 року, ведення спільного
господарства, спільне вирощування
придбаної ОСОБА_1 худоби і спільну
участь у витратах на утримання
господарства (а.с. 13-16).

Доводи апеляційної скарги про
безпідставне застосування судом норм
СК України, оцінюються критично,
оскільки ОСОБА_1 заперечувала
проживання з сторонами однією сім'єю,
однак правовідносини, що виникли між
сторонами підпадають під дію ч.2 ст. 3 СК
України.

Критично оцінюються доводи
скарги, що позивачі не приймали участі
в вирощуванні худоби, а ОСОБА_5 не
зареєстрований в будинку і навчається
в іншому населеному пункті з наступних
підстав.

1. ОСОБА_1 не доведено самостійне
утримання господарства, вона сама
вказувала, що з осені 2013 року покинула
господарство .

2. В заяві про зміну предмету і
підстав позову ОСОБА_1 сама вказує про
проживання однією сім'єю з позивачами з
2011 року, ведення спільного
господарства, спільне вирощування
придбаної ОСОБА_1 худоби та спільну
участь у витратах на утримання
господарства (а.с. 13-16).

3. Твердження ОСОБА_3, що ОСОБА_5
працював на господарстві протягом
літа, а потім регулярно приїжджав з
навчання і допомагав по господарстві
не спростовані ОСОБА_1 беззаперечними
доказами.

4. ОСОБА_3 і ОСОБА_1 є
співвласниками господарства по
АДРЕСА_1 і доказів того, що
будинковолодіння розмежовано в два
окремих господарства матеріали справи
не містять.

З огляду на положення п. 4 ст. 129
Конституції України про те, що
основними засадами судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, положення ч.2 ст. 308 ЦПК
України - не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань то підстави вважати судове
рішення таким, що не відповідає вимогам
чинного законодавства - відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
саме апелянт повинен довести належними
доказами обставини, на які він
посилається як на підставу для
задоволення його вимог, що ним зроблено
не було.

Рішення суду постановлено у
відповідності до чинних норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування немає.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити

Рішення Кременецького районного
суду від 15 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.О. Загорський