РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 поновлення строку позовної давності, про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 02.07.2007 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» та постанови КМУ від 22.06.2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», заявниці була призначена та виплачена допомога на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року. Протягом 2008-2013 років відповідач неодноразово зверталась до управління праці із заявами та необхідними документами, у результаті чого їй була призначена та виплачена допомога з 01.01.2008 по 31.12.2013 року на загальну суму 19490,47 гривень. У липні 2014 року на підставі свідоцтва про смерть, наданого відповідачем, позивачу стало відомо, що ОСОБА_2, який зобовязаний сплачувати аліменти, помер 18.12.2007 року, але ОСОБА_1 своєчасно не повідомила управління праці про зазначену обставину, що призвело до виплати зайвих бюджетних коштів з 01.01.2008 по 31.12.2013 року в сумі 19490,47 гривень, яку просили стягнути з відповідача, оскільки зазначена сума підлягає поверненню до державного бюджету. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України позивач просив поновити строк позовної давності, оскільки про смерть платника аліментів він дізнався лише 14.07.2014 року.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявилась. Про слухання справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 8 ст. 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

02.07.2007 року ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області з заявою про призначення тимчасової державної допомоги замість аліментів (а.с. 2).

На підставі зазначеної вище заяви за протоколом Бердянського ГУСЗН від 04.07.2007 року, розпорядженнями від 17.01.2008 року, 03.07.2008 року (а.с. 5) та рішеннями від 05.01.2010 року, 11.01.2011 року (а.с. 3), 04.07.2011 року, 05.01.2012 року, 08.01.2013 року (а.с. 6), 08.07.2013 (а.с. 8) року ОСОБА_1 була призначена допомога на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії свідоцтва про смерть від 03.06.2014 року ОСОБА_2 помер 18.12.2007 року. Зазначений документ було надано позивачу 14.07.2014 року, про що свідчить відмітка в правому нижньому куті копії документа (а.с. 3).

Відповідно до п. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до п. 10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме виплата тимчасової допомоги припиняється у разі смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти, або визнання його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 несвоєчасно повідомила управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про смерть платника аліментів, у результаті чого незаконно отримала допомогу у розмірі 19490,47 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зазначені позивачем причини пропуску строку позовної давності є поважними, тому за ч. 5 ст. 267 ЦК України порушене право підлягає захисту

Керуючись ст. ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 267, 1212 ЦК України, ст.ст. 180, 181 СК України, п. 10 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати причини строку позовної давності поважними.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області суму сплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у розмірі 19490,47 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя