Провадження №
Фрунзенський районний суд м.Харкова у
головуючого - судді Бабкової Т.В.,
при секретарі - Білобровій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, 3-тя особа:
11-та Харківська державна нотаріальна
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_2, в якому просив на підставі
заповіту ОСОБА_3, який було посвідчено
02.12.2009р. державним нотаріусом 11-ї
Харківської державної нотаріальної
контори Гапоновим Є.Ю., визнати за ним
право власності в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1., на квартиру
АДРЕСА_1, а також на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2. На обґрунтування позову
посилався на те, що за життя ОСОБА_3
володіла квартирою АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 07.04.2003р.
відділом приватизації житлового фонду
Харківської міської ради, а також 1 / 2
частиною квартири АДРЕСА_2, на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 27.08.2005р. 11-ою
Харківською державною нотаріальною
конторою. ОСОБА_3 є колишньою дружиною
позивача, шлюб з якою вони розірвали
08.08.2006р. Крім того, від шлюбу вони мали
спільну дитину - дочку ОСОБА_5, яка
трагічно загинула в 1998р. ОСОБА_3
тривалі роки страждала на цукровий
діабет, була інвалідом 2-ї групи по зору,
через це потребувала сторонньої
допомоги, лікування, спілкування, а
тому позивач став для неї єдиною
близькою людиною. З найближчою
родичкою - відповідачкою ОСОБА_2 у
ОСОБА_3 останні роки склалися складні
стосунки. За таких обставин 02.12.2009р. в
приміщенні 11-ї Харківської державної
нотаріальної контори ОСОБА_3 склала
на користь ОСОБА_1 заповіт, посвідчений
державним нотаріусом Гапоновим Є.Ю.
через її слабкий зір в присутності
свідків та рукоприкладателя. У
визначений законом строк позивач
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, а в
подальшому намагався отримати
свідоцтво про право на спадщину. Проте
в нотаріальній конторі було з'ясовано
про наявність іншого заповіту ОСОБА_3
на користь сина відповідачки, який в
подальшому був визнаний недійсним на
підставі рішення Московського
районного суду м. Харкова від 26.09.2013р., а
з приводу підробки заповіту відносно
ОСОБА_6 порушено кримінальне
провадження. Крім того, позивач був
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину в
нотаріальній конторі, т.я. ОСОБА_2
звернулася до суду із позовом про
визнання недійсним заповіту ОСОБА_3
від 02.12.2009р. на користь ОСОБА_1
В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 та її
представник адвокат ОСОБА_8 проти
позову заперечували. Первісно ОСОБА_2
звернулася із самостійним позовом до
ОСОБА_1, 11-ої Харківської державної
нотаріальної контори, в якому просила
визнати недійсним заповіт, складений
її рідною сестрою ОСОБА_3 на ім'я
відповідача ОСОБА_1, посвідчений
02.12.2009р. державним нотаріусом 11-ї
Харківської державної нотаріальної
контори Гапоновим Є.Ю. Ухвалою
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 14.10.2014р. позовні вимоги
ОСОБА_2 були залишені без розгляду з
підстав, визначених ч.3 ст.169, п. 3 ч. 1 ст.
207 ЦПК України, через її повторну
неявку в судове засідання. При
зверненні із самостійними позовними
вимогами та заперечуючи проти вимог
ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилалася на те, що
всупереч діючому законодавству
заповіт від 02.12.2009р. на користь ОСОБА_1
був підписаний від імені ОСОБА_3
ОСОБА_9, яка на той час була
співмешканкою ОСОБА_1 Крім того
зазначала, що підстав для залучення
рукоприкладача при посвідченні
заповіту не було, т.я. ОСОБА_3 була лише
частково незрячою особою і в змозі
була власноручно поставити підпис в
заповіті. В якості свідків при
посвідчені заповіту були запрошені
незнайомі ОСОБА_3 особи - ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 За таких обставин ОСОБА_2
вважає вказаний заповіт таким, що не
відповідає волевиявленню заповідача.
Державний нотаріус 11-ої
Харківської державної нотаріальної
контори Гапонов Є.Ю. позовні вимоги
ОСОБА_12 підтримав, заперечення ОСОБА_2 -
вважав не обґрунтованими. Пояснив
суду, що перед посвідченням заповіту
ОСОБА_3 було надано довідку, що вона є
інвалідом по зору 2-ї групи та
з'ясовано, що їй важко особисто
прочитати зміст заповіту та зробити на
ньому свій підпис. На підставі
наведеного, для посвідчення заповіту
ОСОБА_3 були запрошені свідки та
рукоприкладач. Про посвідчення
заповіту відразу були внесені
відомості в державний реєстр.
Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, свідків, дослідивши
письмові докази по справі, суд прийшов
Судовим розглядом встановлені
такі факти та відповідні їм
Матеріали справи свідчать, що на
підставі свідоцтва про право
власності , виданого УКМ та ПЦПДЖФ
07.04.2003р. р.№8-03-231455, за ОСОБА_3
зареєстрована двокімнатна ізольована
квартира АДРЕСА_3, а також на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 11-ю Харківською державною
нотаріальною конторою 27.08.2005р. р№5-852, - 1
/ 2 частина однокімнатної ізольованої
квартири АДРЕСА_4. Дана обставина
підтверджується довідкою КП
«ХарМіськБТІ» від 07.04.2014р. (а.с.128, 129, 202
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 померла, про що
суду надано свідоцтво про смерть,
видане відділом ДРАЦС по м.Харкову
Харківського міського управління
юстиції від 10.09.2012р. (а.с.75 т.1).
Надані суду матеріали спадкової
справи № 1055/2012 11-ої Харківської
державної нотаріальної контори до
майна померлої ОСОБА_3 свідчать, що за
життя ОСОБА_3 02.12.2009р. склала заповіт,
посвідчений державним нотаріусом 11-ї
Харківської державної нотаріальної
контори Гапоновим Є.Ю., яким все своє
майно заповідала позивачу ОСОБА_1
Вказаний заповіт є чинним на час
відкриття спадщини, що підтверджується
інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру заповітів (а.с.79,82 т.1).
У визначений законом строк 25.09.2012р.
ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.74 т.1).
Судовим розглядом встановлено, що
осіб, які б в силу ст.1241 ЦК України мали
право на обов'язкову частку в спадщині
після смерті ОСОБА_3, нема.
Встановлено, що 18.02.2014р. державним
нотаріусом 11-ї Харківської державної
нотаріальної контори ОСОБА_13 винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, а саме видачу ОСОБА_1
свідоцтва про спадщину за заповітом
після смерті ОСОБА_3 через наявність
на той час в провадженні Фрунзенського
районного суду м.Харкова позову
ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту
ОСОБА_3 від 02.12.2009р. на користь ОСОБА_12
(а.с.174 т.1). Вказані позовні вимоги
ОСОБА_2 на час постановлення даного
рішення Ухвалою Фрунзенського
районного суду м.Харкова від 14.10.2014р.
залишені без розгляду з підстав,
визначених ч.3 ст.169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України, через її повторну неявку в
судове засідання (а.с. 135-136 т.2).

Доводи ОСОБА_2, якими вона
обґрунтовувала власні позовні вимоги
та заперечувала проти позову ОСОБА_1,
суд вважає безпідставними виходячи з
наступного.

Як вбачається із змісту заповіту
ОСОБА_3 на її особисте прохання він був
складений зі слів ОСОБА_3 державним
нотаріусом 11-ї Харківської державної
нотаріальної контори Гапоновим Є.Ю. в
приміщенні 11-ї Харківської державної
нотаріальної контори за адресою
м.Харків, вул.Блюхера №27 Г, за допомогою
комп'ютерної техніки, в зв'язку з тим,
що ОСОБА_3 в зв'язку зі слабим зором,
особисто підписати заповіт не може, на
її прохання в її, свідків та нотаріусу
присутності, заповіт підписаний
ОСОБА_9 та прочитаний свідками вголос.

Положеннями ч.2 ст.1247 ЦК України
передбачено на випадок, якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до ч.4 ст.207 ЦК
України ( тобто за дорученням
заповідача заповіт підписується іншою
особою, при цьому підпис іншої особи
на тексті правочину засвідчується
нотаріусом із зазначенням причин, з
яких текст правочину не може бути
підписаний особою, яка його вчиняє).

Крім того, положеннями ст.1248 ЦК
України передбачено посвідчення
нотаріусами заповітів, який написаний
заповідачем власноручно або за
допомогою загальноприйнятих
технічних засобів. Нотаріус може на
прохання особи записати заповіт з її
слів власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів.
У цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. Якщо заповідач через фізичні
вади не може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватися
при свідках.

Судовим розглядом встановлено, що на
час посвідчення заповіту 02.12.2009р.
ОСОБА_3 з 20.09.2007р. безстроково була
визнана інвалідом 2-ї групи по зору, що
підтверджується довідкою акту МСЕК
та витребуваною судом
медіко-експертною справою №362 б/с , не
працювала, мала обмеження щодо
працевлаштування в звичайних умовах,
могла бути праце придатна лише в
спеціальних умовах системи УТОС
(а.с.132 т.1, а.с. 36-37 т.2 ). Надані суду
витяги з медичних карт ОСОБА_3 під час
її знаходження на стаціонарному
лікуванні в медичних закладах в період
2007-2012р.р. свідчать про наявність в неї
тривалої та тяжкої форми захворювання
на сахарний діабет та пов'язане з цим
різке погіршення зору, розвитку
діабетичної препроліферативної
ретинопатії обох очей, скарги на
сліпоту (а.с.135-138 т.1).

Як пояснив суду допитаний в якості
свідка державний нотаріус 11-ої
Харківської державної нотаріальної
контори Гапонов Є.Ю. перед посвідченням
заповіту ОСОБА_3 було надано довідку
МСЕК про наявність в неї інвалідності
по зору 2-ї групи, крім того, нотаріус
перевірив її неспроможність особисто
прочитати текст заповіту та
проставити в ньому свій підпис. Через
це ОСОБА_3 в приміщенні 11-ої
Харківської державної нотаріальної
контори за адресою м.Харків,
вул.Блюхера №27-Г було запрошено
свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а також для
підпису заповіту ОСОБА_9 На прохання
ОСОБА_3 заповіт від її імені був
складений нотаріусом Гапоновим Є.Ю. за
допомогою комп'ютерної техніки. В
зв'язку з тим, що ОСОБА_3 в зв'язку зі
слабим зором особисто підписати його
була не здатна, на її прохання в її,
свідків та нотаріусу присутності,
заповіт був підписаний ОСОБА_9 та
прочитаний свідками вголос.
Яких-небудь обмежень, встановлених ч.4
ст.1253 ЦК України, відносно осіб свідків
та рукоприкладателя нотаріусом
виявлено не було. Після посвідчення
заповіту данні про його посвідчення
та дані про нотаріальний бланк
заповіту були внесені нотаріусом у
відповідний реєстр (а.с.80-81 т.1).

Допитана в суді свідок ОСОБА_11
підтвердила суду, що вона та ОСОБА_10
були присутні в якості свідків 02.12.2009р.
в нотаріальній конторі під час
посвідчення заповіту ОСОБА_3,
зачитували їй його текст у голос,
ОСОБА_9 ставила на ньому свій підпис
від імені ОСОБА_3 ОСОБА_3 та її
чоловіка ОСОБА_1 свідок знає тривалі
роки, вони були сусідами, волевиявлення
ОСОБА_3 під час складання заповіту було
вільним, вона раділа вчиненню цього
правочину, т.я. після трагічної смерті
дочки стала самотньою і ОСОБА_12 був її
найближчою людиною, надавав допомогу.

На час розгляду справи в суді
ОСОБА_10 помер. Свідок ОСОБА_11
категорично заперечувала доводи
сторони відповідачки ОСОБА_2, що ОСОБА_10
вів аморальний спосіб життя, був
хронічним алкоголіком, пояснила, що
знала його як сусіда тривалі роки, він
був освіченою, високо розвинутою
людиною, на час посвідчення заповіту
був у ясному розумі та тверезий.

Допитана як свідок ОСОБА_9
пояснила суду, що знала ОСОБА_3І та
ОСОБА_1 тривалі роки, т.я. мешкала з ними
в одному під'їзді, підтримували теплі
стосунки. На прохання ОСОБА_3 вона
була присутня 02.12.2009р. в нотаріальній
конторі під час посвідчення заповіту
та ставила свій підпис від імені
ОСОБА_3, яка не в змозі була цього
зробити особисто через дуже слабкий
зір. З цих же причин ОСОБА_3 також не в
змозі була особисто прочитати текст
заповіту, а тому це робили вголос
свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_9
підтвердила, що ОСОБА_1 до 2006р.
перебував у шлюбі з ОСОБА_3, як
зазначено вище вони були сусідами по
під'їзду та були знайомі тривалі роки,
допомагали один одному, деякий час
навіть працювали разом, потім стали
спів мешкати однією сім'єю, а у вересні
2013р., вже після смерті ОСОБА_3,
офіційно зареєстрували з ним шлюб.
Останні роки життя ОСОБА_3 ОСОБА_1
піклувався нею, надавав їй всіляку
допомогу, т.я. та залишилася самотньою
після трагічної смерті їхньої дочки
ОСОБА_5.

Поховання ОСОБА_3 також було
здійснено за рахунок зусиль ОСОБА_1, що
підтверджується відповідними
квитанціями (а.с.142 т.1).

Допитана як свідок працівник пошти
ОСОБА_14 пояснила суду, що на протязі
приблизно 2-х років за отриманням
пенсії до відділення пошти ОСОБА_3
завжди привозив ОСОБА_1, з ними завжди
була жінка. ОСОБА_3 за її особистим
твердженням була незряча, вели її під
руки, рахувати гроші вона також не
могла, за неї це робила ота жінка та
після цього віддавала їй гроші. За
допомогою ОСОБА_14, яка керувала рукою
ОСОБА_3, ОСОБА_3 ставила підпис у
відомості за отримання пенсії.
Стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 були
теплі, вона завжди була у гарному
настрої, ніякого примусу відносно неї
свідок не спостерігала.

Крім того, з пояснень свідків ОСОБА_11,
ОСОБА_9 встановлено, що з рідною
сестрою ОСОБА_2 останні роки життя у
ОСОБА_3 склалися складні стосунки з
приводу користування спільно
належної їм однокімнатної
ізольованої квартири АДРЕСА_4. За життя
ОСОБА_3 неодноразово зверталася до
органів міліції з приводу поведінки
ОСОБА_2 під час сварок (а.с.143-148 т.1). На
похованні ОСОБА_3 ОСОБА_2 також
присутня не була.

Також встановлено, що після смерті
ОСОБА_3 з боку сина відповідачки
ОСОБА_2 - ОСОБА_6 11-й Харківській
державній нотаріальній конторі було
подано заяву про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3 та заповіт від
імені ОСОБА_3 на його користь,
посвідчений 05.09.2012р. Октябрською
сільською радою Красноградського
району Харківської області. На
підставі рішення Московського
районного суду м.Харкова від 26.09.2013р.
вказаний заповіт визнаний недійсним.
Крім того, встановлено, що у відношенні
ОСОБА_6 порушено кримінальне
провадження за фактом замаху на
заволодіння чужим майном, а саме
спадщини, що залишилася після смерті
ОСОБА_3, за фактом використання
завідомо підробленого документу -
вищезазначеного заповіту, відносно
цих правопорушень 24.07.2014р.
постановлено вирок Московського
районного суду м.Харкова, який не
набрав законної сили (а.с. 47-49, 87-90 т.1,
125-134 т.2)

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що заповіт
ОСОБА_3, посвідчений 02.12.2009р. 11-ю
Харківською державною нотаріальною
конторою, на користь ОСОБА_1 повністю
відповідає вимогам законодавства та є
дійсним. За таких обставин у
відповідність до положень ст.1233 ЦК
України за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.,
підлягає визнанню право власності на
двокімнатну ізольовану квартиру
АДРЕСА_3 та на 1 / 2 частину
однокімнатної ізольованої квартири
АДРЕСА_4.

На підставі положень ст.88 ЦПК України
понесені позивачем судові витрати по
сплаті судового збору на загальну суму
3410 грн. 40 коп. суд стягує на його
користь з відповідача ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України,ст.ст.
207, 1233, 1247, 1247, 1248, 1253 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., право
власності на двокімнатну ізольовану
квартиру АДРЕСА_3 та на 1 / 2 частину
однокімнатної ізольованої квартири
АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3410 грн. 40
коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -