Справа № 2-2842/11
Провадження по справі 2/122/623/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді - Масалигіної Н.С.,

за участю секретаря - Ярмошик М.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю відповідача - ОСОБА_2,

за участю представника відповідача -
адвоката - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2011 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей.

Ухвалою Залізничного районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 06.02.2014
року скасовано заочне рішення
Залізничного районного суду м.
Сімферополя від 06.12.2011 року ухвалене
Залізничним районним судом м.
Сімферополя по цивільній справі
№2-2842/2011, яким задоволені позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів та справу
призначено до розгляду в судовому
засіданні у загальному порядку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з
16.06.2001 року сторони знаходяться в
зареєстрованому шлюбі від якого мають
двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Але
подружнє життя не склалося, на початку
осені 2011 року відповідач привів у дім
іншу жінку, а позивача з дітьми вигнав.
З цього часу сторони проживають окремо,
і відновлення подружніх стосунків
неможливе. Діти проживають та
знаходяться на утриманні позивачки,
але відповідач добровільно
матеріальної допомоги їй на утримання
дітей не надає, ніякої участі у
вихованні дітей не приймає, між тим,
виховання двох дітей, і забезпечення
нормального їхнього розвитку потребує
значних затрат, нести які самостійно
позивач не має можливості. Тому,
звертаючись до суду позивач просить
стягнути з відповідача аліменти в
розмірі 1022 грн. щомісячно на кожну
дитину.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, з підстав викладених у позовній
заяві просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник
позовні вимоги ОСОБА_1 визнали
частково, проти розірвання шлюбу не
заперечували. Що стосується вимог про
стягнення аліментів, то відповідач
погодився сплачувати на утримання обох
доньок 600 гривень щомісяця, враховуючи
те, що він працює охоронцем та отримує
мінімальну заробітну плату. Крім того,
просив врахувати, що періодично
переводить грошові кошти на банківську
карту ОСОБА_1, що підтверджується
відповідними квитанціями (а.с.53-56).

Заслухавши пояснення позивача, яка
підтримала свої позовні вимоги,
представника відповідача і
безпосередньо відповідача, вивчивши
матеріали справи, та встановивши її
фактичні обставини, які підтверджені
наданими письмовими доказами в їх
сукупності, визначивши закон, який
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд визнає позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, таким що підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України
встановлено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизначених або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають обставини,
що мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких між
сторонами ті іншими особами, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

По справі встановлені такі
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що
сторони знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 16.06.2001 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1,
виданим відділом реєстрації актів
громадянського стану Залізничного
районного управління юстиції м.
Сімферополя АР Крим, актовий запис № 149
(а.с.20).

Від шлюбу подружжя мають
неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.11,12).

З осені 2011 року сторони проживають
окремо, та відповідача фактично
склалась нова родина, а тому
відновлення сім'ї неможливе.

На підставі ст.112 Сімейного Кодексу
України, з'ясувавши фактичні
взаємовідносини сторін по справі,
дійсні причини позову, беручи до уваги
наявність неповнолітніх дітей та інші
обставини життя подружжя, суд
приходить до висновку про те, що їх
подальше сумісне життя і збереження
шлюбу суперечать інтересам сторін, а
тому позовні вимоги про розірвання
шлюбу є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Що стосується вимог позивача про
стягнення аліментів на утримання
дітей, судом встановлено, що відповідач
по справі - ОСОБА_2 є батьком
неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.29).

Фактично діти проживають та
знаходяться на утриманні позивачки -
ОСОБА_1

Між тим, батько дітей добровільно
матеріальної допомоги на їх утримання
позивачці не надає, хоча має офіційний
дохід, достатній для надання допомоги,
оскільки позивачка зазначає
матеріальних труднощів, у зв'язку з чим
її доходів не вистачає для
забезпечення нормального життєвого
рівня дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання дітей
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 184 СК України
визначено, що розмір аліментів у
твердій грошовій сумі суд може
визначити за заявою платника або
одержувача аліментів лише у разі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявністю інших
обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
у останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення. Розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Статтею 46 Конституцією України
гарантовано право громадян на
соціальний захист для забезпечення
рівня життя, не нижчого від
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Статтею 48 Конституції України
гарантовано право кожного на достатній
життєвий рівень для себе і своєї сім'ї,
що включає достатнє харчування, одяг,
житло.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги той факт, що ОСОБА_2 офіційно
працевлаштований, однак отримує
мінімальну заробітну плату, яка за
період часу з квітня 2013 року по жовтень
2013 року склала 7460 грн., до того ж має на
утриманні батьків-пенсіонерів, з
урахуванням цього суд вважає, що ОСОБА_2
може надавати матеріальну підтримку
своїм неповнолітнім дітям, але у
меншому розмірі, ніж просить ОСОБА_1
(а.с.48-51; 67-71).

Тож, виходячи з конкретних обставин
справи та наданих сторонами доказів на
підтвердження своїх вимог та
заперечень, суд вважає, що аліменти з
ОСОБА_2 мають бути встановлені в
твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн.
щомісячно на кожну дитину і до
досягнення дітьми повноліття.

Статтею 191 СК України передбачено,
що аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Згідно зі штампом канцелярії
суду, позивач звернулася із зустрічною
позовною заявою до місцевого суду
17.10.2011 року, тому, з огляду на
вищевказану норму матеріального
закону, аліменти потрібно стягувати
саме з цього часу.

Відповідно до положень статті 214
ЦПК України суд, під час ухвалення
рішення вирішує, у тому числі, і питання
щодо розподілу між сторонами судових
витрат, які підлягають стягненню з
відповідача.

Тому з ОСОБА_2 на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.,
відповідно до законодавчих положень,
що діяли на час вчинення відповідної
процесуальної дії.

Також з ОСОБА_2 на користь позивачки
підлягає стягненню судовий збір в сумі
8,50 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 30 грн.

На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112, 180, 182, 184,
191 Сімейного Кодексу України, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 294, ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 16 червня 2001 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Залізничного
районного управління юстиції м.
Сімферополя АР Крим, актовий запис №
149.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Самарканд, Узбекистан,
паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Сімферопольським РВ ГУМВС України в
Криму 04.04.2001 року, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1 (ІПННОМЕР_3) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки
м. Джизак, Узбекістану, паспорт серії
НОМЕР_4, виданий Желєзнодорожним РВ
Сімферопольського МУГУ МВС України в
Криму, 18.09.2001 року, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2 (ІПННОМЕР_5) аліменти
на утримання доньок - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
твердій грошовій сумі у розмірі по 350
(триста п'ятдесят) гривень щомісячно на
кожну дитину, починаючи з 17.10.2011 року і
до досягнення дітьми повноліття.

Прізвище ОСОБА_1, яка змінила його під
час державної реєстрації шлюбу,
залишити - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Самарканд, Узбекистан,
паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Сімферопольським РВ ГУМВС України в
Криму 04.04.2001 року, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1 (ІПННОМЕР_3) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки
м. Джизак, Узбекістану, паспорт серії
НОМЕР_4, виданий Желєзнодорожним РВ
Сімферопольського МУГУ МВС України в
Криму, 18.09.2001 року, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2 (ІПННОМЕР_5) судовий
збір в сумі 8 (вісім) грн. 50 коп., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 (тридцять) грн.,
а всього стягнути 38 (тридцять вісім)
грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Самарканд, Узбекистан,
паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Сімферопольським РВ ГУМВС України в
Криму 04.04.2001 року, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1 (ІПННОМЕР_3) на
користь Держави судовий збір в сумі 51
(п'ятдесят одна) грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять)
грн., а всього стягнути 171 (сто сімдесят
одну) грн.

У задоволені решти вимог ОСОБА_1
стосовно стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Залізничний районний суд м.
Сімферополя АРК шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: