ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа - Дарницький районний відділ
Головного управління державної
міграційної служби України про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з місця реєстрації, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4, третя
особа - Дарницький районний відділ
Головного управління державної
міграційної служби України про
визнання особи такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1

В позовних вимогах просив суд визнати
ОСОБА_4 зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, таким, що втратив право
користування жилим приміщенням та
зняття з місця реєстрації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
позов підтримав, просив його
задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
позовні вимоги не визнав, пояснив, що
дійсно з моменту розірвання шлюбу
батьків в спірній квартирі особистих
речей не має та не проживає та просив у
задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представник третьої
особи Дарницького районного відділу
Головного управління державної
міграційної служби України не з'явився,
направив до суду заяву про розгляд
справи без участі представника (а.с. 38).

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, вивчивши матеріали
справи, судом встановлені наступні
обставини і визначені їм
правовідносини.

Відповідно до ордеру на жиле
приміщення № 01301 від 12 грудня 1996 року
виданого ОСОБА_3 з сім'єю із 4 осіб:
ОСОБА_3, ОСОБА_6 дружина, ОСОБА_4 син,
ОСОБА_7 дочка, на право зайняття
житлового приміщення площею 31,2 кв.м.,
яке складається із 2 ізольованих кімнат
за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Відповідно до свідоцтва про
розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_8, про що в книзі реєстрації актів
про розірвання шлюбу 08 липня 1993 року,
зроблено запис № 593 (а.с. 25).

Згідно рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 20 червня 1994
року визнано ОСОБА_8 такою, що втратила
користування житловим приміщенням -
кімнатою площею 20,4 кв.м. в квартирі
АДРЕСА_1 (а.с. 26-28).

Відповідно до довідки ЖЕД № 221 від
16.06.2014 року ОСОБА_4, зареєстрований в
АДРЕСА_1 з 1988 року без пред'явлення
паспорту (а.с. 30).

Відповідно до Акту ЖЕД-221 від
16.06.2014 року ОСОБА_4 довгий період в
квартирі не проживає за адресою:
АДРЕСА_1, його особисті речі в квартирі
відсутні, спальне місце або інших
признаків, які вказують на фактичне
місце проживання вказаної особи
відсутні (а.с. 32).

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України
наймач жилого приміщення та члени його
родини можуть бути визнані в судовому
порядку такими, що втратили право
користування жилим приміщенням в разі
їхньої відсутності на спірній жилій
площі більше шести місяців без
поважних причин.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 тривалий час не цікавився
спірною жилою площею, не несе витрати
по її утриманню, особистих речей в
спірній квартирі не має.

Таким чином, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 не проживає в спірній квартирі
без поважних причин, особистих речей в
квартирі не має, суд вважає, що позовна
вимога позивача про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням є законною та
обґрунтованою, а тому такою, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Між, тим позовна вимога позивача про
зняття з реєстраційного обліку
відповідача ОСОБА_4 задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Статтею 3 ЦПК Україна передбачено право
кожної особи в порядку, встановленому
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Тобто, до суду може звернутися особа у
разі порушення її прав, свобод чи
інтересів.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів у тому
числі на підставі остаточного рішення
про позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Отже, позивач за захистом своїх прав та
інтересів в цій частині може
звернутися лише у разі порушення
такого права, а оскільки підставою для
зняття з реєстрації є саме рішення
суду, то позовні вимоги про зняття з
реєстрації відповідача є передчасними
та в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача слід стягнути судовий збір у
розмірі 121,80 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 27, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК
України, на підставі ст.ст.71, 72 ЖК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа - Дарницький районний відділ
державної міграційної служби України
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням та зняття з місця
реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
(паспорт НОМЕР_1 виданий Дарницьким РУ
ГУ МВС України від 22 березня 1996 року)
судовий збір в розмірі 121, 80 (сто
двадцять одну) гривень 80 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: