РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/408/13-ц

17 січня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Олійник П.В.

при секретарі - Озарчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Костопільської міської ради про
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Костопільський
районний суд з позовом до ОСОБА_2 про
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельні ділянки
серії ЯБ № 604091 від 3 квітня 2006 р. виданий
ОСОБА_2 на посвідчення передачі їй у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0149 га, для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель і споруд та
серії ЯБ № 604092 від 3 квітня 2006 р. виданий
ОСОБА_2 на посвідчення передачі їй у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0040 га, для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель і споруд, які
розміщені в АДРЕСА_1.

В обґрунтування свої вимог позивач
посилається на те, що рішенням
виконкому Костопільської міської ради
від 19.12.2012 р. його сім"ї було виділено
квартиру в одноповерховому
двохквартирному будинку АДРЕСА_2. Після
поселення йому стало відомо, що його
сусідка - відповідач ОСОБА_2 має у
власності присадибну земельну ділянку
площею 0,0189 га, яка використовується нею
для обслуговування житлового будинку і
господарських будівель. На
підтвердження права власності на цю
земельну ділянку відповідачу видано
два державні акти на право власності на
земельні ділянки. При цьому
конфігурація приватизованих
відповідачем земельних ділянок
створює позивачу перешкоди для
користування будинком і прилеглою
територією. Зокрема, йому залишено для
проходу лише вузьку ділянку шириною до
1.5 м., що робить неможливим встановлення
воріт, заїзд в двір автотранспорту та
підключення квартири до комунальних
мереж. Передача у власність
відповідачу земельних ділянок була
проведена без згоди суміжного
землекористувача, а тому вважає, що
відповідач приватизувала земельні
ділянки з порушенням законодавства.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав повністю та з підстав,
викладених у позовній заяві. Не
заперечує проти розміру земельної
ділянки, переданої у власність
відповідача, однак, не згідний з
конфігурацією земельних ділянок.
Просить позов задоволити.

Відповідач та її представник
заперечили проти позову та пояснили, що
відповідач приватизувала земельну
ділянку згідно чинного законодавства і
просять в задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача
Костопільської міської ради в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини та дослідивши
представлені по справі докази, вважає,
що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу у 2012 році було виділено
квартиру в одноповерховому
двохквартирному будинку АДРЕСА_2.
Друга квартира у цьому ж будинку
належить відповідачу, яка придбала цю
квартиру згідно договору
купівлі-продажу. В 2006 році відповідач
приватизувала присадибну земельну
ділянку площею 0,0189 га, що
підтверджується двома державними
актами на право власності земельну
ділянку: серії ЯБ № 604091 від 3 квітня 2006
р. на посвідчення передачі у приватну
власність земельної ділянки площею 0,0149
га та серії ЯБ № 604092 від 3 квітня 2006 р. на
посвідчення передачі у приватну
власність земельної ділянки площею 0,0040
га, які розміщені в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України, в
редакції станом на 2006 рік, право
власності на земельну ділянку
посвідчується державними актами, форма
яких затверджується Кабінетом
Міністрів України. Право власності на
землю, як визначено ч.1 ст. 76 ЗК України, -
це право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.
Громадяни України згідно п.п. «а», «б» і
«в» ч.1 ст. 81 ЗК України, набувають право
власності на земельні ділянки на
підставі придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами,
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності,
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування.

Пунктом 1.13 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої Наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 04.05.1999 року №3 (чинної в 2006 році) було
передбачено, що складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку при передачі земельної
ділянки, проводиться за затвердженою в
установленому порядку відповідною
технічною документацією.

Згідно п.1.16 цієї Інструкції технічна
документація зі складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку включає, зокрема кадастровий
план земельної ділянки, складений за
результатами зйомки.

Відповідно до п."б" ч.2 ст.198 ЗК України
кадастрова зйомка включає погодження
меж земельної ділянки із суміжними
власниками та землекористувачами.

Судом встановлено, що державні акти на
право власності на земельну ділянку
відповідачу були видані без погодження
меж із попереднім суміжним
землекористувачем ОСОБА_4, яка раніше
(до позивача) проживала в квартирі
АДРЕСА_2. Це, зокрема стверджується
протоколом обстеження, встановлення та
погодження меж земельної ділянки, яка
передається у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських будівель і
споруд гр. ОСОБА_2, в якому вказано, що
ОСОБА_4 відмовилась від погодження меж.

За таких обставин суд вважає, що
державні акти на право власності на
земельні ділянки відповідачу було
видано з порушенням ст.198 ЗК України.

Крім того, суду не надано доказів, що
приватизована відповідачем земельна
ділянка, була раніше їй надана у
користування, як передбачено ст. 118 ЗК
України.

Суд також вважає, що при передачі у
власність відповідачу земельних
ділянок не було враховано норм ДБН 360-92
« Планування і забудова міських і
сільських поселень», згідно яких до
земельної ділянки має бути
забезпечений тупиковий проїзд шириною
3 - 3,5 м. Як вбачається із матеріалів
справи, до земельної ділянки, яка
залишилася в користуванні позивача,
такий проїзд відсутній.

Таким чином, на думку суду передачу
земельних ділянок у власність
відповідачу було проведено із
порушенням норм земельного
законодавства, наявна конфігурація
земельних ділянок відповідача порушує
права позивача, а тому державні акти
підлягають визнанню недійсними.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Костопільської міської ради про
визнання недійсним державних актів на
право власності на земельні ділянки
задоволити.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ № 604091 від 3 квітня 2006 р. виданий
ОСОБА_2 на посвідчення передачі їй у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0149 га, для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель і споруд, яка
розміщена в АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ № 604092 від 3 квітня 2006 р. виданий
ОСОБА_2 на посвідчення передачі їй у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0040 га, для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель і споруд, яка
розміщена в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: П.В.Олійник