АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів:
Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі
Меєчко Д.П.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 15 липня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

УСТАНОВИЛА:

У травні 2014 р. позивач ПАТ «Дельта
Банк» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, та уточнивши позовні вимоги
просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 745 704,27 грн. та судовий збір в
розмірі 3 654,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на
те, що 07.06.2007 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк»
(правонаступником якого за даним
кредитним договором є ПАТ «Дельта
Банк») та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 719/ФКВ-07, згідно з
умовами якого Банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 40 000,00 доларів
США з розрахунку 11,5 % річних на весь час
фактичного користування кредитом на
строк з 07.06.2007 р. по 02.06.2017 р.

В порушення умов кредитного договору
позичальник не виконує зобов'язання по
своєчасному поверненню кредитних
коштів та сплаті процентів за
користування кредитними коштами, у
зв'язку з чим виникла заборгованість
перед позивачем.

Унікальний номер справи: 759/10676/14-ц№
апеляційного провадження:
22-ц/796/11001/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Букіна О.М.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Корчевний
Г.В.Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 15 липня 2014 року позов
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" заборгованість за
Кредитним договором №719/ФКВ-07 від 07.06.2007
року в розмірі 745 704,27 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" судовий збір у розмірі
3654,00 грн.

В апеляційній скарзі представник
апелянта, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволені позовних
вимог.

Апелянт посилається, що рішення суду
не відповідає дійсності, суперечить
обставинам справи та наявним в
матеріалах справи доказам.

Зазначає, що представник ПАТ «Дельта
Банк» не надав повністю Договору про
передачу Активів та Кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь ПАТ «Дельта Банк» від 30 червня
2010 року, укладеного між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк»,
Публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» та Національним банком
України. Дані сторінки наявні у справі
лише з пунктами 1.1, 1.4-2.1, 4.4-5.1, 11.10- 11.14
Договору. Інших сторінок договору
позивачем не надано.

Вказує, що суд не прийняв до уваги
нехтування ПАТ «Дельта Банк» пункта 4.8
Договору, в якому встановлено порядок
повідомлення боржників про передачу
ТОВ «Укрпромбанк» ПАТ «Дельта Банку»
прав вимоги. Зокрема, п.п. 4.8.1, 4.8.2
Договору передбачено, що ПАТ «Дельта
Банк» та ТОВ«Укрпромбанк» зобов'язані
письмово повідомити боржників про
передачу відповідних прав вимоги
шляхом направлення їм спільного
повідомлення за формою, узгодженою з
ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрпромбанк»
в усіх істотних аспектах впродовж 5
(п'яти) робочих днів з дати укладення
вказаного договору. Жодних дій від
вказаних Банків (їх представників)
стосовно повідомлення ОСОБА_1 про
передачу відповідних прав вимоги
здійснено не було.

Посилається, що відповідно ч. 2 ст. 516 та
ч. 2 ст. 517 ЦК України, якщо боржник не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків.
Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Вважає, що не дотримання ПАТ «Дельта
Банк» умов кредитного договору
створило перешкоди для апелянта у
виконанні взятих неюзобов'язань за
Кредитним Договором, а тому, вимоги ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№719/ФКВ-07 від 7 червня 2007 року є
безпідставними та необгрунтованими, а
тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України, основними задачами
судочинства є: законність, рівність
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, коли суд виконав всі
вимоги цивільного судочинства й
вирішив справу згідно із законом на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог, доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення по
справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

В судовому засіданні 15.09.2014 р.
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся
до колегії суддів з клопотанням про
витребування доказів у справі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
15.09.2014 р. витребувано у
Публічногоакціонерного товариства
"Дельта Банк» належним чином завірені
копії документів:

- доказів правомірності вимог ПАТ
«Дельта Банк» щодо відступлення прав,
що витікають з кредитного договору
№719/ФКВ-07 від 7 червня 2007 року, належно
завірену повну копію Договору про
передачу Активів та Кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь ПАТ «Дельта Банк» від 30.06.2010
року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк»,
ТОВ «Український промисловий банк» та
Національним банком України,
банківську ліцензію, видану НБУ,
оригінал кредитного договору, оригінал
договору передачі активів, оригінал
Додатка 2 (або їх нотаріальну копію),
оригінал Акту приймання - передачі
кредитної справи за кредитним
договором №719/ФКВ- 07 від 07 червня 2007
року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
«Укрпромбанк», де зафіксована сума
кредиту, що передається на дату
передачі, опис кредитної справи. Надано
строк для виконання до 30 вересня 2014
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України,
відступлення права вимоги визначено як
одна з підстав заміни кредитора у
зобов'язанні, яка полягає у переданні
кредитором своїх прав іншій особі за
правочином.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі та на умовах, що були на момент
переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, згідно з умовами
договору та діючого законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 527 ЦК України,
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений термін його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей термін.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 629 ЦК України зазначає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Як встановлено судом першої інстанції,
що 07.06.2007 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ 719/ФКВ-07, згідно з умовами якого Банк
надав позичальнику кредитні кошти у
розмірі 40 000,00 доларів США з розрахунку
11,5 % річних на весь час фактичного
користування кредитом на строк з 07.06.2007
року по 02.06.2017 року (а.с.5-12).

Також судом першої інстанції
встановлено, що позивач свої
зобов'язання за Договором виконав,
надавши відповідачу кредит у сумі 40 000,00
доларів США, що підтверджується заявою
на видачу готівки № 336 від 07.06.2007 року
(а.с.13).

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ
«Дельта Банк» та Національним банком
України було укладено Договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь АТ «Дельта Банк», відповідно до
п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на
умовах, визначених договором,
Укрпромбанк передає (відступає) Дельта
Банк право вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого Дельта Банк замість
Укрпромбанк як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
а згідно 4.2 внаслідок передачі
Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги
до боржників, Дели Банку переходить
(відступається) право вимагати (замість
Укрпромбанку) від боржника повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальний договорами (а.с.21-25).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
наявні всі підставидлязадоволення
позову, у зв'язку із тим, що ПАТ «Дельта
Банк» набуло право вимоги за кредитним
договором № 719/ФКВ-07 від 07.06.2007 року.

Колегія суддів з таким
висновком суду першої інстанції
погоджується з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ст. 516 ЦК України,
заміна кредитора в зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до п. 2 ст. 517 ЦК України,
боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК
Українипід час ухвалення рішення суд
вирішує чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції звернув увагу на
вказане, та обґрунтовано керувався
доводами позивача, що оскільки
відповідачу рекомендованим листом
направлялася вимога №31.4-08/5977/13 від
29.05.2013 р., в якій було зазначено про
зміну кредитора та про необхідність
сплатити прострочену та поточну
заборгованість станом на 09.04.2013 р.
(а.с.17-18), тому відповідач була належно
повідомлена про зміну кредитора та як
наслідок - зміну відповідних
реквізитів щодо погашення кредитної
заборгованості.

На виконання ухвали апеляційного
суду в судовому засіданні 27.10.2014 р. ПАТ
«Дельта» надало належні та допустимі
докази, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК
України, на підтвердження доказів
правомірності вимог ПАТ «Дельта Банк»
щодо відступлення прав, що витікають з
кредитного договору №719/ФКВ-07 від 7
червня 2007 року, а саме: належно завірені
копії Договору про передачу Активів та
Кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта
Банк» від 30.06.2010 року, укладеного між
ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український
промисловий банк» та Національним
банком України та банківську ліцензію,
видану НБУ.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк»
виконало вимоги ухвали Апеляційного
суду м. Києва від 15.09.2014 р. та надало
належні докази на обґрунтування своїх
позовних вимог.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Доводи апеляційної скарги, що
представник ПАТ «Дельта Банк» не надав
повністю Договору про передачу Активів
та Кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта
Банк» від 30 червня 2010 року, укладеного
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк», Публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
та Національним банком України,
апеляційним судом не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вказаний
договір у ПАТ «Дельта Банк» наявний,
його належно завірену копію надано на
вимогу суду.

Крім того, доводи апеляційної
скарги, що не дотримання ПАТ «Дельта
Банк» умов кредитного договору, а саме
не повідомлення її про зміну кредитора,
створило перешкоди для апелянтау
виконанні взятих нею зобов'язань за
Кредитним Договором, а тому, вимоги ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№719/ФКВ-07 від 7 червня 2007 року є
безпідставними та необгрунтованими, а
тому задоволенню не підлягають, теж
нічим не підтверджені, оскільки
відсутні докази належного виконання
апелянтом своїх зобов'язань перед
первісним кредитором.

З огляду на вказане, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не знайшли підтвердження
матеріалами справи, відтак підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав для задоволення позову ПАТ
"Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Інші доводи апеляційної скарги
недоведені та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 15 липня 2014 року року -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: