Справа № 464/9789/13
Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/1093/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса
В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика
Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2,
представника Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» Шуневич Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 26 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» про усунення перешкод у
користуванні газом та газовим
опаленням, -

встановила:

рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 26 листопада 2013 року в
задоволені вищевказаному позові
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить
його скасувати й ухвалити нове рішення
про задоволення його вимог,
посилаючись на незаконність рішення,
неповне з'ясування судом обставин
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права. Зокрема,
апелянт зазначає, що суд не взяв до
уваги те, що відповідачем не
представлено жодного доказу порушення
ним Правил надання населенню послуг з
газопостачання, та те, що
проектно-технічна документація щодо
газопостачання та встановлення
газових приладів необхідна для нового
будівництва будинку або його
капітального ремонту, а не стосується
заміни старих газових приладів на нові.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу - позивача ОСОБА_2 на
підтримання апеляційної скарги,
представника Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» Шуневич Т.П. на
заперечення апеляційної скарги, які
вона дала у судовому засіданні 20 січня
2014 року, вивчивши матеріали та
обставини справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Після оголошення перерви в судовому
засіданні 20 січня 2014 року представник
відповідача Залога Н.В., який діє на
підставі довіреності від 10 січня 2014
року, у судове засідання не з'явився,
подав заяву про відкладення розгляду
справи у зв'язку з тим, що лише
попередній представник відповідача
був ознайомлений з матеріалами справи.

З урахуванням часу подання цього
клопотання (14.02.2014 р.), часу та дати
розгляду справи після перерви (17.02.2014 р.
о 17.00 год.), причин відкладення, колегія
суддів прийшла до висновку про
відхилення клопотання про відкладення
розгляду справи, оскільки причина, яка
наведена представником відповідача, є
неповажною і такою, що не могла бути не
усунутою іншим представником
відповідача та такою, що позбавляла
можливість взяти участь у розгляді
справи.

Звернувшись до суду із зазначеним
позовом позивач просив усунути
перешкоди у користуванні газом та
газовим опаленням, посилаючись на те,
що відповідач незаконно чинить йому
перешкоди у користуванні газом та
газовим опаленням квартири шляхом
припинення подачі газу до його
квартири, незважаючи на те, що він не
порушує жодних умов публічного
договору та немає небезпеки у
споживанні газу.

Відмовляючи у задоволені вимог
районний суд виходив з того, що дії
відповідача, які оспорюються
позивачем, не суперечили вимогам
Закону України «Про захист прав
споживача», Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», Правилам
надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.12.1999 р. № 2246, Правилам безпеки
систем газопостачання України,
затверджених наказом Державного
комітету України по нагляду за
охороною праці № 254 від 01.10.1997 р., не
порушили прав позивача, оскільки
спрямовані на дотримання безпеки
системи газопостачання, відтак, не
можуть визнаватись незаконними.

Однак повністю з таким висновком суду
колегія суддів погодитись не може з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
районного суду не відповідає.

За повідомленням ПАТ по газопостачанню
та газифікації (далі ПАТ) «Львівгаз»
згідно проектно-технічної
документації на проведення
капітального ремонту газової мережі
зазначеного житлового будинку,
виготовленої у 1975 р., у квартирі
позивача на площі кухні в експлуатації
була газова плита ПГ-4 та проточний
газовий водонагрівач. Опалення
квартири здійснювалося за допомогою
чотирьох кахельних печей.

29 листопада 2012 року працівниками
Сихівської районної служби
газопостачання УЕГГ м. Львова, після
того як позивач забезпечив доступ до
свого помешкання, було підтверджений
факт втручання позивача в існуючу
газову мережу, а саме - самовільне
встановлення двохфункційного котла
типу «Вісман», заміна плити газової ПГ-4
на ПГ-2 «Гореніє» на площі кухні та
встановлення проточного газового
водонагрівача типу «Вайлант» у
приміщенні ванної кімнати.

Крім того, відповідач зазначав, що
газова мережа у квартирі позивача
виконана на різьбових з'єднаннях, котел
підключений до газової мережі за
допомогою не сертифікованого шлангу та
демонтовано частину газопроводу до 4-х
кахельних печей із встановленням
заглушки.

Посилаючись на те, що відповідно до п.6.2
Державних будівельних норм В.2.5.-20-2001,
розділ «Газопостачання», затверджених
наказом Держбуду України від 23 квітня
2001 року № 101, які введені в дію з 1 серпня
2001 року, не допускається розміщення
газових приладів в санітарних вузлах,
з'єднання труб слід передбачати на
зварюванні, а роз'ємні (різьбові та
фланцеві) з'єднання допускається
передбачати тільки в місцях установки
запірної арматури, газових приладів, а
відповідно до п.4.5.7 Правил безпеки
систем газопостачання України,
затверджених наказом
Держнаглядохоронпраці 01.10.1997 р. № 254,
переміщення і заміна газових приладів
та апаратів провадяться
спеціалізованими підприємствами
газового господарства або газовими
службами підприємств з урахуванням
вимог нормативних документів та
внесення змін в технічну документацію,
відновлення газопостачання до
квартири позивача можливе лише після
проведення газової мережі та газових
приладів у відповідність вимогам
нормативних актів (а.с.6, 9-12, 16).

Як вбачається з матеріалів справи
позивач неодноразово (22.10.2010 р., 15.04.2011,
20.09., 19.11.2012 р.) попереджався
відповідачем про необхідність
усунення допущених ним порушень із
зазначенням дій, які необхідно вчинити
для їх усунення, та наслідки
невиконання (не вчинення) таких (а.с.14, 15,
19, 20).

Встановлено, що позивач разом із своєю
сім'єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 у
відповідності до ордера № 3390/п/р від 21
серпня 1947 року (а.с.154).

Відповідно до ордера на право
користування газом за № 16.664 від 09.08.1948
р., який виданий ОСОБА_5, (батьку
позивача) проживаючого АДРЕСА_1,
дозволено користуватись газом (а.с.155).

Таким чином, встановлено, що у квартирі
позивача станом на зазначений період
(1948 р.) існувала газова мережа.

Письмовий договір між сторонами щодо
надання послуг у сфері газопостачання
відсутній.

Згідно плану 2-го поверху, який
датований 29 січня 1974 р., вбачається, що
газова мережа у квартирі позивача
проходить до чотирьох кімнат, де
знаходяться кахельні пічки, які
розміщені по одній в кожній кімнаті, та
до кухні, де мається газова плита та
проточний газовий водонагрівач (а.с.28).

Відповідно до акту технічного
приймання та вводу в експлуатацію
газової проводки від 19 липня 1975 року, в
квартирі позивача проведено
переобладнання газової проводки і у
квартирі мається - плита газова (ПГ-4),
газова колонка (ГК) та чотири кахельні
пічки (КП) (а.с.13).

Де розміщений після переобладнання
газової проводки проточний газовий
водонагрівач у справі немає,
відповідачем таких доказів не
представлено, а позивач настоює на
тому, що такий був переміщений у ванну
кімнату після переобладнання газової
проводки у 1975 році. Доказі на
спростування останнього у справі
немає.

Актом № 100400 від 20 вересня 2012 року,
складеного представником ПАТ
«Львівгаз» Нога, стверджується факт
відновлення подачі газу до квартири
позивача (який був припинений 27.08.2012
року) та зазначено, що в роботі мається
ПГ-2 «Горіння», ГК «Вайлант», АГВ
«Вісман» 24 Кв., 4 КП. В акті зазначено, що
перевірено на щільність газову мережу,
запірну арматуру і витоків газу немає.
Перевірено наявність тяги в домових та
вентиляційних каналах і тяга на час
перевірки наявна. Дано інструктаж з
правил безпечного користування
газовими приладами (а.с.4).

Актом № 029817 від 29 листопада 2012 року,
складеного представниками ПАТ
«Львівгаз» Карпо та Нога,
стверджується те, що по адресі квартири
позивача виявлено не зареєстрований
АГВ «Вісман» на площі кухні, самовільно
демонтовано частину газопроводу до 4 КП
з встановленням заглушки, яку
опломбувати технічно неможливо у
зв'язку з відсутністю отвору на
заглушці (а.с.17).

Актом № 029819 від 30 листопада 2012 року
стверджується припинення подачі газу у
кватиру позивача (а.с.18).

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 24 травня 1999 року, на яке
посилається позивач як на
підтвердження своїх вимог, задоволено
позов ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_2 та
членами його сім'ї право на звернення
та отримання житлово-комунальних
субсидій, визнано відсутність боргу по
споживанню природного газу станом на
1.05.1995 р. Відновлено його порушене право
споживача газу.

Зобов'язано ВАТ «Львівгаз» прийняти в
експлуатацію газовий лічильник в
АДРЕСА_1 та укласти з ОСОБА_2 угоду на
споживання газу у відповідності до
чинного законодавства з моменту
встановлення і прийняття в
експлуатацію газового лічильника.
Зобов'язано Львівську обласну державну
адміністрацію в межах своїх
повноважень, здійснити контроль за
наданням ОСОБА_2 послуг по споживанню
газу зі сторони ВАТ «Львівгаз» та
торгового Дому «Львівгаз» на умовах,
передбачених чинним законодавством, а
також забезпечити позивачу захист його
інтересів, як споживача, надати
можливість вільного вибору послуг по
користуванні газом відповідно до його
потреб та гарантувати одержання сім'єю
ОСОБА_2 в межах передбачених законом
послуг і в обсягах, що забезпечують
рівень споживання достатній для
підтримання нормальних умов
проживання сім'ї. (а.с.5).

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 30 травня 2013 року, яке
залишене без змін ухвалою Апеляційного
суду Львівської області від 3 вересня
2013 року, в задоволені позову ОСОБА_2 до
ПАТ «Львівгаз» про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити дії
відмовлено з мотивів обрання позивачем
способу захисту порушених прав, що не
встановлений законодавством (а.с.26, 27,
29).

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 10 липня 2013 року, яке залишене
без змін ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 14 жовтня 2013
року, в задоволені позову ОСОБА_2 до ПАТ
«Львівгаз» про захист прав споживача
та визнання незаконним дій, відмовлено
(а.с.34-38, 76-83).

Як вбачається із зазначеного рішення,
позивач просив визнати незаконним
рішення відповідача щодо порушення
його права на користування газовою
мережею у квартирі, визнати незаконним
дії відповідача щодо вимоги сплати
коштів за реєстрацію газових приладів
у квартирі, визнати незаконним
відключення квартири від газової
мережі без належного попередження,
визнати незаконним тлумачення слів
«самовільне», визнати незаконним
будь-які обмеження при укладенні
договору після рішення суду від 24.05.1999
року стосовно заміни кахельних пічок
на газовий котел, визнати незаконним
обмеження в користуванні газовим
водонагрівачем у ванній кімнаті.

Таким чином, із змісту зазначеного
рішення суду вбачається, що предметом
судового спору у цій справі була ця ж
квартира і судом вирішувались питання
щодо правомірності дій ПАТ «Львівгаз»
щодо відключення квартири позивача від
постачання газу та правомірності
встановлення позивачем
двохфункційного котла на кухні та
проточного газового нагрівача у ванній
кімнаті.

Дії ПАТ «Львівгаз» щодо відключення
квартири позивача від постачання газу
визнанні правомірними, а дії
відповідача щодо встановлення
газового котла визнані неправомірними.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вище вказаним рішенням
суду доведено, що дії ПАТ «Львівгаз»
щодо відключення квартири позивача від
постачання газу є правомірними,
оскільки дії позивача щодо
встановлення газового котла на кухні є
неправомірними.

Так, права та обов'язки споживача, як і
газопостачального підприємства,
закріплені у Правилах надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 9 грудня 1999 року
№ 2246.

Пунктом 6 цих Правил передбачено, що
газопостачання припиняється, зокрема,
у разі:

самовільного підключення газових
приладів і пристроїв споживача до
системи газопостачання;

порушення споживачем Правил безпеки
систем газопостачання, що створює
загрозу виникнення аварійної ситуації.

Зазначеними Правилами, зокрема п.п.29, 32,
споживач і газопостачальне
підприємство зобов'язане неухильно
дотримуватися Правил безпеки систем
газопостачання.

Газопостачальне підприємство має
право припиняти постачання газу
споживачеві у випадках, передбачених у
п.6 цих Правил.

Відповідно до п.4.5.7 Правил безпеки
систем газопостачання України,
затверджених Наказом
Держнаглядохоронпраці 01.10.1997 р. № 254, в
житлових будинках переміщення і заміна
газових приладів і апаратів
провадяться спеціалізованими
підприємствами газового господарства
або газовими службами підприємств з
урахуванням вимог нормативних
документів і внесенням змін в технічну
документацію.

Пунктом 31 вищевказаних Правил надання
населенню послуг з газопостачання
передбачено, що газопостачальне
підприємство має право припиняти
постачання газу споживачеві у
випадках, передбаченому п.6 Правил,
зокрема, у разі самовільного
підключення газових приладів і
пристроїв споживача до системи
газопостачання, порушення споживачем
Правил безпеки систем газопостачання.

Пунктом 4.9 Положення про технічне
обслуговування внутрішньобудинкових
систем газопостачання житлових
будинків, громадських будівель,
підприємств побутового та
комунального призначення,
затвердженого наказом Державної
акціонерної холдингової компанії
«Укргаз» від 30 липня 1997 р. № 35
(передбачено, що самовільно
встановлене або непридатне до
подальшої експлуатації газове
обладнання, а також прилади з відводом
продуктів згорання газу в димові
канали, в яких відсутня тяга, повинні
відключатися з оформленням
відповідного акта.

Відповідно до розділу 1 «Галузь
використання» дія цього Положення
поширюється на спеціалізовані
підприємства газопостачання та
газифікації Державної акціонерної
холдингової компанії «Укргаз» (далі -
СПГГ). Положення є обов'язковим для
виконання ними та підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від їхньої відомчої належності і форм
власності, що експлуатують
внутрішньобудинкові системи
газопостачання (далі - ВБСГ) природного
та зрідженого газу в житлових будинках
(квартирах), громадських будівлях,
підприємствах комунального та
побутового призначення, а також
окремими громадянами, що мають житлові
будинки (квартири) або їх частину на
праві приватної власності, на яких
відкрито особовий рахунок (далі -
власники).

А відтак, відсутність даних про
виконання робіт спеціалізованим
підприємством газового господарства
із заміни газових приладів в квартирі
позивача (влаштування котла незалежно
від того на місці якого приладу він
встановлений - на місці кахельної
печі), та невнесення відповідних змін
до технічної документації свідчать про
самовільність такого втручання в
газову мережу та порушення вимог
вищезазначених Правил.

Відповідно до пп.10 п.28 Типового
договору про надання населенню послуг
з газопостачання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 липня 2006 р. № 938, споживач
зобов'язаний не підключати нові
(додаткові) газові прилади і пристрої,
не змінювати місце їх розташування та
не втручатися в роботу
внутрішньобудинкових систем
газопостачання без узгодження з
виконавцем, а відповідно до пп.1 п.29
цього типового договору виконавець має
право припиняти постачання газу
споживачеві у разі порушення
споживачем Правил безпеки, що створює
загрозу виникнення аварійної ситуації
та самовільного підключення газових
приладів і пристроїв споживача до
системи газопостачання порушення.

Враховуючи зазначене та вказані
положення законодавства, колегія
суддів приходить до висновку, що
районний суд прийшов до вірного
висновку про те, що позов ОСОБА_2 щодо
усунення перешкод в користуванні
газовим опаленням не підлягає до
задоволення, оскільки дії позивача
суперечать вищевказаним вимогам, а
зобов'язання відповідача усунути
перешкоди позивачу за таких умов у
користуванні газовим опаленням
призведе до порушення Правил безпеки
газопостачання, що може призвести до
надзвичайної ситуації.

Посилання апелянта на лист
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 27.01.2010
року № 4717/14/17-10 як на підставу
твердження неправильного вирішення
районним судом спору та правильного
розуміння судом усіх обставин справи
не спростовує висновок суду та не
підтверджує правильність дій позивача
виходячи з наступного.

Національна комісія регулювання
електроенергетики України надала в
цьому листі роз'яснення стосовно
можливості отримання плати від
споживачів за виконання робіт,
пов'язаних з приведенням у
відповідність з діючими
нормативно-правовими актами в галузі
газопостачання самовільно
встановлених газових приладів та,
зокрема, зазначила, що відносини між
газопостачальними підприємствами,
газорозподільними підприємствами та
фізичними особами - споживачами газу
регулюються Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 09.12.99 № 2246 (далі -
Правила).

Відповідно до положень пункту 4 Правил
послуги з газопостачання надаються
споживачеві на підставі договору, що
укладається ним відповідно до Типового
договору про надання населенню послуг
з газопостачання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.07.2006 р. № 938 (далі - Типовий
договір).

Відповідно до положень пункту 33 Правил
газорозподільне підприємство
зобов'язане проводити інструктаж
споживача з безпечного користування
газовими приладами і пристроями у
побуті та попереджати його про
відповідальність за порушення вимог
Правил безпеки систем газопостачання
України, затверджених Наказом
Державного комітету України по нагляду
за охороною праці від 01.10.1997 року № 254
(далі - Правила безпеки систем
газопостачання України).

Відповідно до підпункту 10 пункту 28
Типового договору споживач
зобов'язаний не підключати нові
(додаткові) газові прилади і пристрої,
не змінювати місце їх розташування та
не втручатися в роботу
внутрішньобудинкових систем
газопостачання без узгодження з
виконавцем.

Згідно з пунктом 4.5.7. Правил безпеки
систем газопостачання України
переміщення і заміна газових приладів
і апаратів провадяться
спеціалізованими підприємствами
газового господарства або газовими
службами підприємств з урахуванням
вимог нормативних документів і
внесенням змін в технічну
документацію.

Згідно з абзацом п'ятим пункту 6 Правил
у разі порушення споживачем Правил
безпеки систем газопостачання, що
створює загрозу виникнення аварійної
ситуації, газопостачання споживачеві
припиняється.

Відповідно до пунктів 7 та 9 Правил про
припинення газопостачання складається
акт у двох примірниках, один з яких
залишається у споживача.

Відновлення газопостачання
здійснюється газорозподільним
підприємством протягом двох робочих
днів у містах та п'яти календарних днів
у сільській місцевості після усунення
порушень, сплати споживачем боргу та
відшкодування збитків, завданих його
неправомірними діями
газопостачальному або
газорозподільному підприємству.

Таким чином, Правилами передбачено, що
споживач, з метою відновлення
газопостачання має усунути допущені
ним порушення.

У разі, якщо споживач не має можливості
самостійно, з дотриманням вимог
чинного законодавства усунути ці
порушення, він може звернутися до
спеціалізованого підприємства
газового господарства із відповідною
заявою та оплатити замовлені ним
роботи/послуги.

Крім того, в цьому листі інформаційно
зазначено, що згідно з підпунктом «б»
пункту 3.8.1 Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з розподілу природного і нафтового
газу, затверджених постановою НКРЕ від
30.09.2005 р. № 859), ліцензіат має право
отримувати додатковий прибуток шляхом
виконання додаткових робіт, що
пов'язані з провадженням господарської
діяльності з розподілу природного
газу, але не враховані в тарифі. Плата
за виконання додаткових робіт
установлюється ліцензіатом таким
чином, щоб забезпечити відшкодування
його виправданих витрат та отримання
обґрунтованого прибутку при
здійсненні цих робіт.

Відповідно до пункту 39 Правил, у разі,
коли між споживачем і газопостачальним
(газорозподільним) підприємством не
досягнуто згоди про надання послуг з
газопостачання, розміру їх оплати,
відшкодування збитків, спірні питання
вирішуються в судовому порядку.

У справі відсутні будь-які докази на
підтвердження того, що позивачем
усунуті вищевказані порушення Правил
та такі не подані позивачем в
апеляційній інстанції.

В той же час, колегія суддів, з
урахуванням викладеного, приходить до
висновку, що вимоги позивача щодо
усунення перешкод в користуванні
газовою плиткою та газовим проточним
водонагрівачем підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач замінив газову
плиту ПГ-4, що знаходилась на кухні
квартири позивача, на газову плитку ПГ-2
«Горіння». Зазначеними діями, з
урахуванням змісту акту № 100400 від 20
вересня 2012 року, не представлено
доказів, що зазначена заміна газової
плитки на іншу газову плитку створює
загрозу виникнення аварійної ситуації.

Що стосується газового проточного
водонагрівача, то колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Дійсно, відповідно до пп.6.2 Державних
будівельних норм України - інженерне
обладнання будинків і споруд, зовнішні
мережі та споруди, газопостачання, ДБН
В.2.5.-20-2012, не допускається розміщення
газових приладів в санітарних вузлах.

Однак, доказів про те, що газовий
проточний водонагрівач був
встановлений після вступу в дію
вищезазначених правових актів, а не у
1975 році, як зазначає позивач (з
урахуванням акту технічного приймання
та вводу в експлуатацію газової
проводки від 19 липня 1975 року,
відповідно до якого у квартирі
позивача проведено переобладнання
газової проводки), у справі немає.

А відтак, з урахуванням викладеного, не
можна визнати рішення районного суду
щодо відмови у задоволенні вимог
позивача щодо усунення перешкод у
користуванні газовою плитою та газовим
проточним водонагрівачем
обґрунтованим, а відтак законним.

За таких обставин рішення суду в
частині відмови в усуненні перешкод у
користуванні газом - газовою плитою та
газовим проточним водонагрівачем слід
скасувати й ухвалити в цій частині нове
рішення, яким задовольнити вимоги
позивача.

В решті частині рішення суду слід
залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309,
ч.2 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 26 листопада 2013 року в
частині відмови вимог ОСОБА_2 щодо
усунення перешкод у користуванні газом
- газовою плитою та газовим проточним
водонагрівачем скасувати й ухвалити в
цій частині нове рішення, яким
задовольнити ці вимоги.

Усунути перешкоди у користуванні газом
- газовою плитою та газовим проточним
водонагрівачем, що знаходяться у
квартирі АДРЕСА_1, що чиняться
Публічним акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» ОСОБА_2.

В решті частині рішення районного суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.,

Левик Я.А.