АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 463/1538/14Головуючий у 1-й
інстанції Жовнір Г.Б. Провадження №
22-ц/789/1169/14 Доповідач - Фащевська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Гурзель І. В., Ходоровський М.
В.,

.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Личаківського районного
суду м. Львова від 27 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
апеляційного суду Львівської області
про стягнення коштів в сумі 1 000 000 грн.
на відшкодування моральної шкоди,
завданої в результаті протиправних дій
апеляційного суду Львівської області,
що спричинило приниження честі,
гідності, ділової репутації,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до апеляційного суду Львівської
області про стягнення відшкодування
моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн.
завданої внаслідок винесення завідомо
неправосудної ухвали від 06.12.2011 р. по
справі №22ц-5518/11, що спричинило
приниження честі, гідності, ділової
репутації позивача.

Ухвалою Личаківського районного
суду м. Львова від 27 червня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до
апеляційного суду Львівської області
про стягнення відшкодування моральної
шкоди в розмірі 1000000 грн., завданої
внаслідок винесення завідомо
неправосудної ухвали, що спричинило
приниження честі, гідності, ділової
репутації.

Не погоджуючись із даною
ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу скасувати, а справу направити
для продовження розгляду до суду
першої інстанції, посилаючись на те,
що оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального
права, судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи; недоведені обставини, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи.

У судове засідання сторони
повторно не з'явились. Враховуючи те,
що у справі є дані про належне
оповіщення сторін, колегія вважає за
можливе слухання справи відповідно до
вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксування судового процесу
звукозаписувальними технічними
засобами в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи,
зазначені в апеляційній скарзі, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312
ЦПК України, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у відкритті
провадження у справі, суд першої
інстанції дійшов висновку, що на
спірні правовідносини не поширюється
юрисдикція судів по розгляду заявлених
позивачем вимог в порядку цивільного
судочинства, оскільки суддя як
посадова особа, що здійснює правосуддя,
а також суд, як орган, що здійснює
правосуддя, не може бути відповідачем
або іншою стороною, котра бере участь у
цивільній справі, за винятком випадків,
коли суддя виступає як представник
цієї установи, а не орган, що здійснює
правосуддя.

З таким висновком суду слід
погодитись, оскільки він відповідає
вимогам закону, ґрунтується на
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право у встановленому
цим Кодексом порядку звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття
провадження у цивільній справі, суд
перевіряє, чи поширюється на спірні
правовідносини юрисдикція судів по
розгляду справи в порядку цивільного
судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 15 ЦПК
України, суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи, щодо:
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних сімейних, трудових відносин,
а також інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства. Законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства.

Суд є органом, який розглядає
скарги на рішення, дії чи бездіяльність
органів державної влади, їх посадових
осіб (ст. 56 Конституції України), а його
рішення (дії, бездіяльність)
оскаржуються лише в порядку,
визначеному ст.129 Конституції України
та законодавством про судочинство.

Правосуддя в Україні регулюється
конституційними нормами окремо від
діяльності інших органів державної
влади.

У пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13.06.2007 року
№ 8 "Про незалежність судової влади"
зазначено, що виключне право перевірки
законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження в будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається.

У постанові Пленуму Верховного
Суду України від 12.06.2009 року №6 "Про
деякі питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів", судам роз'яснено, що у
розумінні положень ч. 1 ст. 2, п.п. 1, 7 і 9
ст. 3, ст. 17, ч. 3 ст. 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктом владних
повноважень, які здійснюють
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їхніх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Отже, зазначеними вище
положеннями визначено, що рішення суду
і відповідно до цього дії або
бездіяльність судів у питаннях
здійснення правосуддя, пов'язаних з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях тощо, можуть оскаржуватись
у порядку, визначеному процесуальними
законами, а не шляхом оскарження їхніх
дій (чи відшкодування матеріальної та
моральної шкоди одночасно з
оскарженням таких дій) до іншого суду,
оскільки це порушуватиме принцип
незалежності судів і заборону
втручання у вирішення справи
незалежним судом.

Суд (суддя) як орган (особа), що
здійснює правосуддя, не може бути
відповідачем у цивільній справі.
Законом встановлений інший механізм
усунення помилок і недоліків,
допущених при здійсненні правосуддя, а
також механізм реагування на порушення
суддями вимог процесуального закону
при здійсненні правосуддя, а саме:
оскарження судових рішень в
апеляційному та касаційному порядку,
та застосування до судді у
встановлених законом випадках у
позасудовому порядку заходів
дисциплінарного впливу.

Відповідно до ст. 62 Конституції
України, матеріальна і моральна шкода,
заподіяна при здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного.

У відповідності до ч. 5 ст. 1176
Цивільного кодексу України, шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
внаслідок постановлення судом
незаконного рішення у цивільній
справі, відшкодовується державою в
повному обсязі в разі встановлення в
діях судді (суддів), які вплинули на
постановлення незаконного рішення,
складу злочину за обвинувальним
вироком суду, що набрав законної сили.

Таким чином, оскаржувана ухвала
постановлена з дотриманням вимог
матеріального та процесуального
закону, доводи апелянта не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити,
залишивши ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Личаківського районного
суду м. Львова від 27 червня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Н.Є. Фащевська