31.10.2014 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» про
стягнення суми страхового
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
СТДВ «Гарантія» про стягнення суми
страхового відшкодування.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав,
що 23 листопада 2013 року мала місце
дорожньо-транспортна пригода, в якій
було пошкоджено автомобіль марки ЗАЗ
110307, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1
Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 06.12.2013р. було визнано
винним у скоєнні ДТП- ОСОБА_2, водія
автомобіля марки ВАЗ 2105 державний
номерний знак НОМЕР_2. Оскільки
відповідальність заподіювача шкоди
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС3632884
застраховано в СТДВ «Гарантія», ним
було подано повідомлення про ДТП та
надано документи необхідні копії
документів для відповідача. Після
подання вищевказаних документів
працівником страховика було проведено
огляд та фотографування пошкоджень
автомобіля ЗАЗ 110307, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, після чого
вказаний працівник страховика
повідомив про те, що він направив
зроблені ним фотографії пошкоджень
автомобіля до головного офісу у м. Київ
для визначення суми страхової
компенсації. 30.12.2013р. ним була подана
заява на виплату страхового
вартість матеріального збитку
завданого власнику транспортного
засобу ЗАЗ 110307 вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу за
винятком 20% ПДВ на змінні складові 7 693,41
грн. Просив стягнути з відповідача 7 693,41
грн. у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, а також судові
витрати, які складаються з судового
збору та витрат на правову допомогу.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат
ОСОБА_3, яка діє на підставі договору №29
про право допомогу від 29.07.2014 року, в
судове засідання не з'явилася, надала
заяву, в якій вказала, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просила їх
задовольнити та розглядати справу за
її відсутності, проти ухвалення
заочного рішення не заперечувала.
Належним чином повідомлений
представник відповідача повторно в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки не повідомив, заяв про
відкладення розгляду справи,
заперечень проти позову не подавав.
Відповідно до ст. 6 Європейської
конвенції з прав людини та
основоположних свобод кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд
розглядає справи протягом розумного
У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України
у разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Суд не має відомостей про причину
повторної неявки представника
відповідача, повідомленого належним
чином, що дало підстави вирішити справу
на підставі наявних у ній даних
(постановити заочне рішення) у
відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть
участь у справі, в судове засідання не
з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.
Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що 23.11.2013 року
близько 05 год.00 хв. ОСОБА_2 керуючи
автомобілем марки ВАЗ 2105 д.н. НОМЕР_4
рухався в м.Харкові по вул.. Гв.
Широнінців біля будинку № 14 не виконав
безпечної швидкості руху, скоїв наїзд
на автомобіль ЗАЗ 110307 д.н. НОМЕР_1, який
зіткнувся з автомобілем ЗАЗ д.н.НОМЕР_5,
та від зіткнення автомобіль ВАЗ
зіткнувся з автомобілем РЕНО
Постановою судді Московського
районного суду м. Харкова від 06.12.2013
року ОСОБА_2 визнано винуватим у
скоєнні правопорушення передбаченого
ст. 124 КУпАП та підвергнуто штрафу в
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на момент ДТП була забезпечена
полісом серії № АС3632884, виданого СТДВ
«Гарантія».

Згідно звіту № 04056 про вартість
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу ЗАЗ 110307
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу за
винятком 20% ПДВ на змінні складові 7 693,41
грн.

30.12.2013р. ОСОБА_1 була подана заява до
СТДВ «Гарантія» на виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 988, 990 ЦК України,
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника або
іншої особи, визначеної договором, і
страхового акта.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 вищевказаного
Закону у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

У ст. 29 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» законодавець
передбачив, що у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що страховик
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35
цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму
визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди,
оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик
має право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна; у разі
невизнання майнових вимог заявника
або з підстав, визначених статтями 32
та/або 37 цього Закону, - прийняти
вмотивоване рішення про відмову у
здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Таким чином, суд вважає, що СТДВ
«Гарантія» в порушення вимог Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» безпідставно не відшкодувало
на користь позивачки страхове
відшкодування, а тому з СТДВ «Гарантія»
на користь ОСОБА_1 належить стягнути
страхове відшкодування в розмірі 7693,41

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позову та
необхідності його задоволення.

Відповідно до ч. 4

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача
на користь позивача належить стягнути
сплачені ним при пред'явленні позову
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. та
витрати на правову допомогу у розмірі
1500 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1172, 1187, 1188, 1192,
1194 ЦК України, ст.ст. 12, 22, 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 208-209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» на користь ОСОБА_1 7693 (сім
тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 41 коп.
в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
судового збору, 1500 (одну тисячу п'ятсот)
грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, а
всього 9437 (дев'ять тисяч чотириста
тридцять сім) грн. 01 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий
Задорожна А.М.