Справа № 583/3253/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого - судді
- Сидоренка Р.В.,

при секретарі
- Зубатовій І.В.,

участю відповідача
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою:

публічного акціонерного товариства
комерційного банку „ПриватБанк" (далі -
ПАТ КБ „ПриватБанк") до ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2013 р. позивач звернувся до суду з
указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1
відповідно до укладеного із ПАТ КБ
„ПриватБанк" кредитного договору б/н
від 28.03.2007 р. цього ж дня отримав кредит
у розмірі 4000 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом із кінцевим терміном
повернення що відповідає строку дії
картки. У порушення умов цього договору
від відповідача не надходять платежі
по кредиту та проценти за користування
ним, у зв'язку із чим станом на 31.05.2013 р.
виникла заборгованість у сумі 29871,05
грн., яку і прохає стягнути із
відповідача та судові витрати у
розмірі 298,71 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, подав письмову
заяву якою прохав вимоги задовольнити
у повному обсязі. Також зазначив про
відсутність підстав для застосування
позовної давності при вирішенні
зазначеного спору.

Відповідач у судовому засіданні вимоги
не визнав повністю. Пояснив, що
оскільки строк користування платіжною
карткою становив 1 рік, тобто до 31.03.2008
р., а умовами Правил користування
платіжною карткою визначено строк
виконання зобов'язання, а саме: строк
погашення кредиту в повному обсязі не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній картці, то
перебіг строку позовної давності
починається із зазначеної дати і суд
повинен відмовити у задоволенні позову
із зазначених підстав. Він
безпосередньо звертався до керуючого
одного із відділень банку у м. Києві,
провів остаточний розрахунок та здав
картку. При цьому його усно запевнили
про відсутність боргу. Проте через
декілька років йому зателефонували із
вимогою погасити заборгованість за
кредитом.

Суд, вислухавши відповідача,
перевіривши матеріали справи, вважає,
що позов не підлягає повному
задоволенню з огляду на наступне.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
28.03.2007 року ОСОБА_1 уклав із ПАТ КБ
„ПриватБанк" договір б/н від 28.03.2007 р. і
цього ж дня отримав кредит у розмірі 4000
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом із
кінцевим терміном повернення що
відповідає строку дії картки. В
подальшому кредитний ліміт було
змінено до 10000 грн. Укладення договору
відповідачем підтверджується
підписаною ним заявою разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою (а.с. 5-13)

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил
надання банківських послуг -
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
Договором.

Відповідно до п. 6.6 Умов та правил
надання банківських послуг - у разі
невиконання зобов'язань за договором,
на вимогу Банку виконати зобов'язання з
повернення Кредиту (у тому числі
простроченого кредиту та Овердрафту)
позичальник повинен оплатити
винагороду Банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг - при
порушенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
Договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за договором,
відповідач перед банком станом на
31.05.2013 р. має заборгованість у сумі 29871,05
грн. Із них - 9991 грн. 02 коп.
заборгованості по кредиту; 10560 грн. 61
коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом; 7420 грн. 80 коп.
заборгованість по комісії за
користування кредитом; штрафи
відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина); 1398 грн. 62 коп.
- штраф (процентна складова) (а.с. 14-16).

Згідно статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», за
рішенням загальних зборів акціонерів
від 30.04.2009 року тип Банку з Закритого
акціонерного товариства змінено на
Публічне акціонерне товариство.
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» є
правонаступником всіх прав та
обов'язків Закритого акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк».

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону, одностороння відмова від
виконання зобов'язання і одностороння
зміна умов договору не допускається, за
винятком випадків, передбачених
законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом та за ст. 1050 ЦК
України в разі не повернення
позичальником своєчасно суми позики,
він зобов'язаний сплатити грошову суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, як тлумачить зміст ст. 625 ЦК
України.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71 ЦК
України.

Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, розмір і порядок одержання який
установлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику в строк та в
порядку, що встановлені договором.

За вимогами частини 1 статті 251 ЦК
України строком є певний період у часі,
зі спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК
України).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(частина 1 статті 267 ЦК України).

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті
261 ЦК України перебіг позовної давності
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання починається зі спливом
строку виконання кредитного договору.

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (статті 251, 252 ЦК України).

Згідно п. 5.4 правил використання
кредитної картки строк погашення по
кредиту по платіжним карткам без
встановлення мінімального
обов'язкового платежу проводиться у
наступному порядку: строк погашення
процентів за кредитом - щомісячно за
попередній місяць; строк погашення
кредиту - у повному обсязі не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці в полі «місяць».

Таким чином, зазначення у договорі, що
картка відкрита на невизначений строк,
не свідчить про те, що він не має строку
виконання договору, адже пунктами 9.6, 9.7
договору (умов користування кредитною
карткою) визначають, що у разі
ненадходження грошових коштів на
кредитну карту на погашення
заборгованості протягом 3 місяців з
часу закінчення строку дії карти банк
починає нараховувати комісію за
користування рахунком, а при нульовому
рахунку на картці на неактивному
рахунку картка закривається. Кредитний
рахунок також закривається при
ненадходженні заробітної плати на
карту протягом 6 місяців та дія
кредитної картки не продовжується.

Пункти 9.3, 9.4, 9.6, 9.7 кредитного договору
свідчать про встановлення умов строку
дії кредитної карти та початок
перебігу строку, з якого дія кредитної
карти припиняється, а банк набуває
права вимоги за договором.

Як зазначає позивач, згідно п.9.12 Умов та
правил надання банківських послуг
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично пролонгується на такий же
термін, отже він є чинним. Проте
зазначена норма передбачає
автоматичне пролонгування не
кредитного ліміту, який відповідає
строку дії картки, а лише дії умов щодо
надання банківських послуг, які
регулюють відносини між банком та
клієнтом щодо відкриття та
обслуговування карткового рахунку
клієнта, а також інших банківських
послуг.

Згідно п.п. 3.1.3 розділу 2 правил
користування платіжною карткою - по
закінченню строку дії відповідна
картка продовжується Банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії)
не надійшло письмової заяви держателя
про закриття картки, а також за умови
наявності грошових коштів на картці
для оплати послуг по виконанню
розрахункових операцій по картці.

Згідно п. 3.1.5 розділу 2 правил
користування платіжною карткою
замовлені клієнтом картки, в тому числі
і з продовженим строком дії, але не
отримані, зберігаються в Банку для
видачі клієнту -корпоративні, особисті
платіжні за дебетною, кредитною та
дебетно-кредитною схемою - 6 місяців.

Матеріали цивільної справи не містять
доказів того, що відповідач по
закінченні строку дії платіжної картки
продовжував нею користуватись чи
отримав нову.

Зазначене дає суду підстави зробити
висновок про те, що з часу закінчення
строку дії кредитної картки банк набув
право вимоги за договором, а отже - із
цього часу почав спливати строк
звернення позивача до суду із
зазначеним позовом. Незважаючи на те,
що строк перебігу позовної давності
було перервано здійсненням
відповідачем останнього платежу 24.11.2009
р. у сумі 364,32 грн., із урахуванням
звернення позивача до суду із
зазначеним позовом 21.08.2013 р. суд дійшов
до висновку про наявність підстав для
відмови у задоволенні позовних вимог у
зв'язку із пропуском строку звернення
до суду із зазначеним позовом.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 257 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212,
214-215, 217, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „ПриватБанк до
ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк із дня проголошення рішення, у
разі відсутності осіб у судовому
засіданні під час проголошення рішення
- з моменту отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
спливу строку на подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області
Сидоренко Р.В.