Справа №359/4240/14-ц
Провадження №2/359/1530/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого Борця
Є.О.,

при секретарі судового засідання
Коробові О.П.,

за участю позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Глибоцької сільської
ради про скасування рішення органу
місцевого само-врядування; про
анулювання державного акту на право
приватної власності на землю; про
передачу земельної ділянки в спільну
сумісну власність сторін; про передачу
іншої земельної ділянки у власність
позивача,

встановив:

В травні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з вказаним позо-вом
та обґрунтовують його тим, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 є співвласницями жилого будинку
та надвірних будівель по АДРЕСА_1 В їх
спільне користування перейшла
земельна ділянка, на якій
розташовуються ці об'єкти нерухомого
майна. 24 травня 1996 року Глибоцька
сільська рада прийняла рішен-ня, на
підставі якого 30 березня 1998 року ОСОБА_3
отримала державний акт на право
приватної власності на землю серії
ІІ-КВ №010213. У такий спосіб відповідач
на-була право власності на земельну
ділянку, що перебувала у спільному
користуванні сто-рін. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просять суд скасувати рішення
Глибоцької сільської ради від 24 травня
1996 року та анулювати державний акт на
право приватної власності на землю
серії ІІ-КВ №010213 від 30 березня 1998 року.
Крім того, позивачі просять пере-дати в
спільну сумісну власність сторін
земельну ділянку площею 0,052 га для
обслугову-вання жилого будинку та
надвірних будівель, та передати у
власність ОСОБА_1 земель-ну ділянку
площею 0,02 га за давністю користування
нею.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підтримують позов та просять суд
задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_4 не
визнає позов та заперечує проти його
задоволення.

Представник Глибоцької сільської ради
не з'явився у судове засідання. Він
неодно-разово завчасно у встановленому
порядку був повідомлений про час та
місце розгляду цивільної справи. Ця
обставина підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштових відправлень (а.с.17, 24,
25).

Вислухавши пояснення позивачів,
представника відповідача ОСОБА_4 та
до-слідивши письмові докази, суд дійшов
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_5, якій належав жилий
будинок та надвірні будівлі по АДРЕСА_1
Після її смерті спадкування
здійснювалось за законом. ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 були дочками ОСОБА_5 та її
спадкоємицями першої черги за законом.
Кожна з них у встановленому порядку
прийняла спадщину та набула право
власності на ? частку в жилому будинку
та надвірних будівлях.

Ці обставини підтверджуються копією
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 3 листопада 1990 року
старшим державним нотаріусом
Бориспільської держав-ної
нотаріальної контори Ткач Л.Е.,
зареєстрованого в реєстрі за №2990
(а.с.38).

Рішенням виконавчого комітету
Глибоцької сільської ради №255 від 20
листопада 2008 року (а.с.92) за ОСОБА_1
оформлено право власності на 4/5 частки,
а за ОСОБА_3 - на 1/5 частку в жилому
будинку та надвірних будівлях по
АДРЕСА_1

Відповідно до ч.2, ч.3 та ч.5 ст.20 ЗК
України 1970 року, що був чинним станом на
день набуття сторонами права власності
на жилий будинок та надвірні будівлі,
право короткострокового тимчасового
користування землею засвідчувалось
рішенням органу, який надав земельну
ділянку в користування. Право
довгострокового тимчасового
корис-тування землею засвідчувалось
актами, форма яких встановлювалась
Радою Міністрів Української РСР. Право
землекористування громадян, які
проживали в сільській місце-вості,
засвідчувалось записами в
земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських під-приємств і
організацій та погосподарських книгах
сільських рад, а в містах і селищах
місь-кого типу - в реєстрових книгах
виконавчих комітетів міських, селищних
рад народних депутатів.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.90 цього ж Кодексу при
переході права власності на будівлю
переходило також і право користування
земельною ділянкою або її частиною. При
пере-ході будівлі у власність кількох
осіб земельна ділянка переходила в
користування всіх співвласників
будівлі.

В матеріалах цивільної справи не
міститься копія рішення про передачу
земельної ділянки в короткострокове
тимчасове користування ОСОБА_5 Крім
того, відсутня копія державного акту
про право довгострокового
користування землею, виданого на її
ім'я, або копії витягів з
земельно-шнурової, погосподарської або
реєстрової книги з записом про
перебування земельної ділянки у
користуванні відповідача.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
ОСОБА_5 не набула права користування
земельною ділянкою, на якій
розташовувався її жилий будинок та
надвірні будівлі. Тому ця земельна
ділянка не перейшла у спільне
користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Встановлено, що 24 травня 1996 року
Глибоцька сільська рада прийняла
рішення, на підставі якого 30 березня 1998
року ОСОБА_3 отримала державний акт на
право приватної власності на землю
серії ІІ-КВ №010213 (а.с.8, 9).

У такий спосіб вона набула право
власності на земельну ділянку площею
0,142 га з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, розташо-вану на
території с. Глибоке Бориспільського
району.

З довідки виконавчого комітету
Глибоцької сільської ради №662 від 13
червня 2012 року (а.с.6) вбачається, що на
цій земельній ділянці розташовується
жилий будинок та на-двірні будівлі по
АДРЕСА_1

Відповідно до ч.7 ст.17 ЗК України 1990
року, що був чинним станом на час
прий-няття оскаржуваного рішення
органу місцевого самоврядування та
видачі державного акту на право
приватної власності на землю, передача
у власність громадян земельних
ділянок, що перебувала у власності або
користуванні інших громадян чи
юридичних осіб, провадилась місцевими
радами народних депутатів після
вилучення (викупу) їх.

Встановлено, що ОСОБА_1 не набула
жодного права на земельну ділянку, на
якій розташовується жилий будинок та
надвірні будівлі. Оскаржуване рішення
органу місце-вого самоврядування та
державний акт на право приватної
власності на землю не пору-шують ч.7 ст.17
ЗК України 1990 року.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
відсутні підстави для скасування
рішення Глибоцької сільської ради від
24 травня 1996 року та анулювання
державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІ-КВ №010213 від
30 березня 1998 року.

Крім того, відповідно до ст.71 ЦК України
1963 року, що був чинним станом на день
прийняття оскаржуваного рішення
органу місцевого самоврядування та
видачі державно-го акту на право
приватної власності на землю,
загальний строк для захисту права за
позо-вом особи, право якої було
порушено (позовна давність),
встановлювався в три роки.

Згідно зі ст.80 цього Кодексу закінчення
строку позовної давності до
пред'явлення позову було підставою для
відмови в позові. Якщо суд визнавав
поважною причину про-пуску строку
позовної давності, порушене право
підлягало захистові.

Встановлено, що з дня прийняття рішення
органу місцевого самоврядування та
ви-дачі державного акту на право
приватної власності на землю минуло
понад 16 років. Пози-вачі пред'явили
позов після закінчення строку позовної
давності. Обставини, які протягом
такого тривалого проміжку часу
перешкоджали ОСОБА_1 та ОСОБА_2
оскаржити рішення органу місцевого
самоврядування та державний акт на
право приватної власності на землю, не
встановлені. Тому суд вважає, що
підстави для поновлення строку
позовної давності відсутні.

Ці обставини є додатковою підставою
для відмови у задоволенні вимоги про
скасу-вання рішення органу місцевого
самоврядування та анулювання
державного акту на право приватної
власності на землю.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспіль-ні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Встановлено, що чинним цивільним та
земельним законодавством не
передбачено повноваження суду
передавати земельні ділянки у спільну
сумісну власність. Ця обстави-на є
підставою для відмови у задоволенні
вимоги про передачу земельної ділянки
площею 0,052 га у спільну сумісну
власність сторін.

Крім того, згідно з ч.1 ст.119 ЗК України
громадяни, які добросовісно, відкрито і
без-перервно користуються земельною
ділянкою протягом 15 років, але не мають
документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим або органу
місцево-го самоврядування з
клопотанням про передачу її у
власність або надання у користування.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.18 постанови №7 від 16 квітня
2004 року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», згідно з
положеннями ст.119 ЗК України передача
громадянину у влас-ність або в
користування земельної ділянки, якою
він добросовісно, відкрито і без
перерв-но користується протягом 15
років за відсутності документів про
право на цю земельну ділянку,
здійснюється у порядку, встановленому
ЗК України. Зворотної дії в часі ця
норма не має.

Встановлено, що суд не уповноважений
передавати земельні ділянки у
власність за давністю користування
ними. Крім того, з дня набрання чинності
ЗК України не минув 15-річний строк, з
якого передбачена можливість набуття
права власності на земельні ділян-ки за
давністю користування ними.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
відсутні підстави для передачі судом у
влас-ність ОСОБА_1 земельної ділянки
площею 0,02 га за давністю користування
нею.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209,
ст.ст.212-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Глибоцької сільської ради про
скасування рішення ор-гану місцевого
самоврядування; про анулювання
державного акту на право приватної
власності на землю; про передачу
земельної ділянки в спільну сумісну
власність сторін; про передачу іншої
земельної ділянки у власність позивача
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Бориспільський міськрайонний суд:
позивачами - протя-гом 10 днів з дня
оголошення судового рішення,
відповідачами - протягом 10 днів з дня
вручення його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду
Є.О.
Борець