Справа № 456/4515/13 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л
Провадження № 22-ц/783/3701/14 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандра М.М. Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 19 000 доларів США, що становить вартість автомобіля, який був переданий ПАТ КБ «Приват Банк» в порядку виконання зобов'язання за договором поруки - часткового погашення заборгованості відповідача ОСОБА_4 перед банком та судові витрати по справі. В обгрунтування позову покликається на те, що 20 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_4 та ним було укладено трьохсторонню угоду - договір поруки, відповідно до умов якого банк виступав кредитором, відповідач - боржником, а він - поручителем. Згідно даного договору він зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань боржником відповідно до кредитної угоди № E/V 2791 від 20.07.2007 року. 20.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ним було укладено договір застави, предметом якого був автомобіль марки «Mercedes - Benz ML 320», шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1998 року випуску, загальною оціночною вартістю 95 950,00 грн. Однак ОСОБА_4 відповідно до договору від 20.07.2007 року належним чином взятих на себе зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим банк висунув вимогу до нього, як до поручителя. 26.02.2013 року ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області його зобов'язано передати вищевказаний автомобіль ПАТ КБ «ПриватБанк». Він рішення суду виконав та передав кредитору - ПАТ КБ «Приватбанк» спірний автомобіль. У зв'язку з цим, до нього, як до поручителя перейшли права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. Він намагався врегулювати даний спір у позасудовому порядку з відповідачем, однак до жодних позитивних наслідків це не призвело.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 19 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день ухвалення судового рішення становить 151 810 грн. заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1 403 грн. 97 коп. судового збору.

Дане рішення оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що постановляючи рішення суд першої інстанції проігнорував покликання представника відповідача на той факт, що автомобіль марки "Мерседез-Бенс" МЛ 320, був придбаний за кошти відповідача, який був його володільцем. Також звертає увагу суду, що районним судом не було допитано в якості свідка, колишнього власника згаданого автомобіля ОСОБА_7, який безпосередньо передавав автомобіль ОСОБА_4 в рахунок оплати боргу; не досіліджено факт передачі ОСОБА_5 коштів за ніби-то, придбаний ним автомобіль; прігноровано те, що фактичне утримання та користування автомобілем здійснював ОСОБА_4, що підтверджується відповідним генеральним дорученням.

Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2014 року скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вищенаведеного позову за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії кредитної угоди № E/V 2791 від 20.07.2007 року, укладеної між ЗАТ «ПриватБанк» в особі керуючого Стрийським відділенням ЗГРУ «ПриватБанк» - Тиченка Є.М. та ОСОБА_4 вбачається, що останньому було надано кредит на загальну суму 350 000 доларів США (а.с.4-7).

Для забезпечення виконання зобов'язання по даному кредитному договору 20 липня 2007 року між ЗАТ «ПриватБанк», в особі керуючого Стрийським відділенням ЗГРУ «ПриватБанк» Тиченка Є.М. та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №2, згідно з яким останній зобов'язався перед кредитором відповідати за всі зобов'язання ОСОБА_4 в повному обсязі (а.с.8).

З метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_4 зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, ОСОБА_5 20.07.2007 року уклав із ЗАТ КБ «ПриватБанк» договір застави, згідно умов якого передав у заставу автомобіль марки «Mercedes - Benz ML 320», шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1998 року випуску (а.с.9-12).

Згідно копії ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2013 року визнано та затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої ОСОБА_5 передав у заставу ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіль «Mercedes - Benz ML 320», шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1998 року випуску, з наданням доручення встановленого зразка на ПАТ КБ «ПриватБанк», зняття з обліку в МРЕВ та підписання всіх супроводжуючих дану операцію документів, а ПАТ КБ «ПриватБанк» припинив претензійно - позовну діяльність до ОСОБА_5 (а.с.15-16)

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись заставою.

За змістом 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання.

У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитора (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що на користь ОСОБА_5 слід стягнути 19 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 151 810 грн. заборгованості, що становить вартість автомобіля марки «Mercedes - Benz ML 320», який був переданий ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку виконання зобов'язання за договором поруки ОСОБА_5 - часткового погашення заборгованості ОСОБА_4 перед банком.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком районного суду, в частині розміру стягнення суми, виходячи із наступного.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2014 року зобов'язано ПАТ «ПриватБанк» надіслати суду інформацію щодо заставного ОСОБА_5 автомобіля Мерседес-Бенц 320, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 1998 року випуску.

Стягуючи з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 19 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 151 810 грн., районний суд не врахував суму реалізованих грошових коштів за автомобіль Мерседес-Бенц 320, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 1998 року випуску, що має суттєве значення для вирішення справи.

Відповідно до відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 09.12.2014 року, №30.1.0.0/2-20141201/3620, автомобіль Мерседес-Бенц 320, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 1998 року випуску, з метою припинення майнової поруки від 20.07.2007р. був реалізований за 8 563,12 грн. (а.с. 196)

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були дослідженні з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Однак районний суд при ухваленні рішення не з'ясував та не перевірив доказів щодо зарахування заборгованості після реалізації переданого автомобіля Мерседес-Бенц 320, реєстраційний номер НОМЕР_1, з метою припинення майнової поруки від 20.07.2007р.

Доводи апеляційної скарги щодо придбання автомобіля за кошти ОСОБА_4 колегія суддів вважає безпідставними та такими, що суперечать матеріалам і обставинам справи.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2014 року слід змінити в частині розміру стягнення заборгованості та стягнути з ОСОБА_4 8 563 грн. 12 коп. із врахуванням суми реалізованих коштів за автомобіль Мерседес-Бенц 320, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 1998 року випуску враховуючи докази надані ПАТ КБ «Приватбанк» у відповідь на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2014 року.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2014 року змінити та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8 563 грн. 12 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Н.Л. Шумська