АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/1993/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 212/1615/14-ц
інстанції - Пустовіт
У Х В А Л А

30 вересня 2014 року
м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Ба рильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі -Булах К.А.,

за участю - представника позивача
Кругловенка Олега Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України" на ухвалу Жовтневого
районного суду м.Кривого Рогу від 04
серпня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІК", ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "В.К.Натхнення" про
стягнення заборгованості -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 04 серпня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" (далі
- Банк) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІК"(далі - ТОВ Мік),
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою
відповідальністю "В.К.Натхнення"
(далі-ТОВ «В.К.Натхнення») про стягнення
заборгованості.

В апеляційній скарзі представник
Банку ставить питання про скасування
ухвали суду та направлення справи до
суду першої інстанції для розгляду,
посилаючись на те, що суд
необґрунтовано відмовив у відкритті
провадження, оскільки спір
пред'явлений позивачем до суду, виник
із кредитних правовідносин та його
сторонами є юридичні і фізичні особи,
тому повинен розглядатись у порядку
цивільного судочинства. Крім того,
судом не враховано, що вимоги позову
пов'язані між собою і окремий їх
розгляд неможливий. Вважає, що Банк має
право вимагати виконання обов'язку в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від поручителів окремо,
оскільки поручителі відповідають
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження,
суд першої інстанції керувався ч.2 ст. 122
ЦПК України й виходив з того, що спір не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки спори між
підприємствами, установами,
організаціями, особами, які займаються
підприємницькою діяльністю та іншими
юридичними особами розглядаються
господарськими судами.

Проте колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду з
огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, Банк
пред'явив позов про стягнення
заборгованості за кредитним договором
до боржника ТОВ «Мік» та його
поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ
«В.К.Натхнення».

Згідно ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручаться перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Таким чином, згідно договорів поруки
за : № 5711Р1 від 02 лютого 2011 року, № 5711N1
від 02 лютого 2011 року, № 5714Р8 від 18 квітня
2014 року поручителі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ТОВ «В.К.Натхнення» відповідають перед
кредитором- Банком як солідарні
боржники у тому ж обсязі, що і боржник
ТОВ «Мік» за всіма зобов'язаннями
останнього за основною Генеральною
кредитною угодою № 5711N1 від 02 лютого 2011
року, включаючи сплату основного боргу,
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Постановляючи ухвалу про відмову
у відкритті провадження у даній
справі, суд першої інстанції не
врахував наступне.

Відповідно до ст. 541 ЦК України,
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку
боржників кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо (
ч.1 ст. 543 ЦК України).

Згідно п.2 Постанови № 5 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», у спорах, що виникають
із кредитних правовідносин, сторонами
є як юридичні, так і фізичні особи та з
урахуванням вимог статей 15- 16, частини
другої статті 118 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК) при визначенні судової юрисдикції
суди мають виходити з того, що такі
справи підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий. Зокрема,
це можуть бути позови банку (іншої
фінансової установи) до фізичної особи
- позичальника і до юридичної особи -
поручителя чи навпаки, які виникли з
одних і тих самих правовідносин -
отримання кредиту.

Враховуючи те, що спір,
пред'явлений позивачем, виник із
кредитних правовідносин, вимоги якого
взаємопов'язані між собою та сторонами
по справі є і фізичні і юридичні особи,
суд першої інстанції невірно визначив
судову юрисдикцію даної справи та, не
врахувавши, що такі спірні
правовідносини підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства,
безпідставно відмовив у відкритті
провадження Банку по даній справі.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України"
задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 04 серпня 2014 року
скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню окремо
від рішення суду не підлягає.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів