Номер провадження № 22-ц/785/2211/14
Головуючий у першій інстанції Пучкова
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Виноградової Л.Є.

Кононенко Н.А.

при секретарі
Жус І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ТОВ
«Полімед» (фірма «Полімед» у вигляді
ТОВ) про поновлення на роботі,
стягнення заборгованості із
заробітної плати, стягнення
середньомісячної заробітної плати за
час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Київського районного
суду м. Одеси від 29 листопада 2013 року,

встановила:

25 червня 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду з позовом (надалі уточненим) до
ТОВ «Полімед» (фірма «Полімед» у
вигляді ТОВ) про поновлення на роботі,
стягнення заборгованості із
заробітної плати у розмірі 4004 грн.,
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу у розмірі 17910
грн., відшкодування компенсації
моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні:

- ОСОБА_3 послалась на те, що її
незаконно звільнили, не сплатили
заробітну плату, чим спричинили
моральну шкоду;

- представник відповідача позов не
визнав, посилаючись на те, що фірма ТОВ
«Полімед» її на роботу не приймала,
ОСОБА_3 ніколи в них не працювала, із
заявою про прийняття на роботу ОСОБА_3
взагалі не зверталася.

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 29 листопада 2013 року у
задоволенні позовної заяви ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
вищевказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
її позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні,в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які буди
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму
Верховного України від 18 грудня 2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що рішення є
законним тоді, коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до ст. 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути
гранично повним, ясним, чітким,
викладеним у послідовності,
встановленій ст. 215 ЦПК України, і
обов'язково містити вступну, описову,
мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні
вищевказаного позову, суд першої
інстанції на підставі ст.ст. 21, 22, 28, 56,
237-1 КЗпП України, правильно виходив з
наступного.

У 2006 році ОСОБА_3 закінчила Одеський
національний університет імені І.І.
Мечникова і отримала повну вищу освіту
за спеціальністю «Хімія» та здобула
кваліфікацію хіміка, фармацевта,
викладача.

Як вбачається з трудової книжки
позивача, вона працювала по декілька
місяців учителем хімії у школах,
лаборантом хімічного аналізу
лабораторії з контролю виробництва ПАТ
«Одеснафтопродукт».

Після 24 жовтня 2011 року записи у
трудовій книжці ОСОБА_3 відсутні.

Представник відповідача підтвердив, що
ОСОБА_3 забажала працювати у аптеці в
якості касира.

З урахуванням фактичного місця
мешкання позивача, їй було
запропоновано звернутися за
отриманням посади касира до аптеки по
вул. Садовій, 21, в м. Одесі.

Посади фармацевта-первостольника у
їхній мережі аптек немає.

Згідно зі штатним розписом, є посада
фармацевта, однак позивач не могла бути
прийнятою та працювати саме
фармацевтом у аптеках, оскільки не має
відповідної освіти у медичній галузі.
Разом з тим, за наявності вакансій,
ОСОБА_3 могла би бути прийнята у аптеку
в якості касира.

Однак від ОСОБА_3 не надходило заяви про
прийняття на роботу.

Суд першої інстанції вірно вважав
безпідставними та не доведеними доводи
позивача, що нібито вона була прийнята
на роботу до аптеки, яка належить TOB
«Полімед», що розташована по вул.
Садовій, 21, в м. Одесі, та виконувала там
посадові обов'язки
фармацевта-первостольника, у тому
числі, порекомендувала ліки своєму
знайомому - допитаному у суді свідку
ОСОБА_5

Районний суд правомірно не взяв до
уваги пояснення ОСОБА_3, що остання не
могла знайти місце знаходження
адміністрації відповідача, тому не
писала заяви й не була офіційно
прийнята на роботу.

В судовому засіданні встановлено, що
між сторонами трудовий договір у
будь-якій формі взагалі не укладався,
ОСОБА_3 не надавався будь-який строк
випробування.

При цьому, судова колегія зазначає, що
згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог статей 57 - 60
ЦПК України.

Судова колегія вважає, що позивачка не
довела ті обставини, на які вона
посилалась як на підставу своїх вимог
щодо вищевказаного позову, що є
обов'язком сторін згідно з засадами
змагальності процесу за ст. 10 ЦПК
України.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст.
307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 29 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_3 до ТОВ «Полімед» (фірма
«Полімед» у вигляді ТОВ) про поновлення
на роботі, стягнення заборгованості із
заробітної плати, стягнення
середньомісячної заробітної плати за
час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
С.П. Гайворонський

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко