Справа № 525/989/14-ц
Провадження № 2/525/369/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючого - судді
Хоролець В.В.

при секретарі - Пилипенко
П.І.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Велика Багачка
Полтавської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про зменшення розміру
аліментів, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що він
має трьох неповнолітніх дітей, батьком
яких записаний у свідоцтвах про
народження, а саме: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 Рішення
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 14.02.2003 року з
нього було стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
всіх видів його заробітку. Рішенням
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 30.04.2013 року з
нього було стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини
всіх видів його заробітку. Також,
рішенням Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
13.08.2014 року з нього було стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
розмірі 1/6 частини всіх видів його
заробітку.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що в даний
час діти ОСОБА_9 та ОСОБА_7 проживають
разом зі своїми матерями. До винесення
останнього рішення суду про стягнення
аліментів на утримання сина ОСОБА_8 з
нього утримувались аліменти на
утримання двох неповнолітніх дітей з
його доходів половина заробітної
плати. Після винесення останнього
рішення суду від 13.08.2014 року про
стягнення аліментів на утримання сина
ОСОБА_8 в розмірі 1/6 частини всіх видів
його заробітку, як вказує позивач,
заборгованість буде лягати по
виконавчому листі просто у
заборгованість, оскільки більше 50 % від
доходу не можливо стягувати.

У позовній заяви ОСОБА_1 зазначає,
що на сьогоднішній день з нього
стягується половина всіх його доходів
та заробітків, а на утримання сина
ОСОБА_8 він не може надавати кошти,
оскільки їх не вистачає, тому його
дружина ОСОБА_2 була змушена звернутися
до суду з позовом про стягнення з нього
аліментів на утримання сина ОСОБА_8.
Вказує, що на сьогодні вона не зможе їх
отримувати, оскільки з нього було вже
стягнуто на двох дітей по 1/4 частині
його доходів, а 1/6 частина буде
накопичуватися боргом. ОСОБА_1
посилається не незначний розмір
заробітної плати, отримуваної після
стягнення аліментів на двох дітей та
вказує, що після стягнення з нього
аліментів за судовим рішенням від
13.08.2014 року в розмірі 1/6 частини всіх
видів його доходу, його матеріальний
стан погіршився і це є підставою для
його звернення до суду з даним позовом;
натомість, майновий стан ОСОБА_4
покращився, оскільки на час
постановлення рішення суду про
стягнення аліментів від 30.04.2013 року
вона не працювала, а в даний час працює
у ПП ОСОБА_10 кухарем та отримує
заробітну плату.

Посилаючись на вищевикладені
обставини та на положення ст.ст.183, 192 СК
України, позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив зменшити
розмір аліментів, що стягуються з нього
на користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх
видів його заробітку на 1/12 частину;
зменшити розмір аліментів, що
стягується з нього на користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4
частини всіх видів його заробітку на 1/12
частину; зменшити розмір аліментів, що
стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/6
частини всіх видів його заробітку на 1/12
частину; визначити відповідно до ст.183
СК України єдину частку від його
заробітку (доходу), а саме 1/3 частку
(а.с.а.с.2-5).

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 заявлений позов підтримав у
повному обсязі, в своїх поясненнях
посилався на обставини, що викладені в
позові і просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні зазначила, що вона по суті
підтримує заявлені позовні вимоги
ОСОБА_2 і прохає їх задовольнити,
вказувала про те, що стягнення
аліментів у розмірах, які визначені на
даний час судовими рішеннями погіршує
матеріальне становище ОСОБА_1, її та їх
малолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3
та після винесення останнього судового
рішення про стягнення аліментів у
розмірі 1/6 частини буде виникати
заборгованість по аліментах, яка
лягатиме боргом.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилась, подала письмові
заперечення на позов ОСОБА_1, зі змісту
яких вбачається, що вона позовні вимоги
про зменшення розміру аліментів визнає
частково і погоджується на їх
зменшення з 1/4 частини до 1/6 частини
всіх видів його заробітку (доходу),
вважає, що зменшення їх розміру з
урахуванням заявлених позовних вимог,
як і визначення єдиної частки не
випливає з вимог законодавства
(а.с.а.с.54-56).

Відповідач ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилась, подала письмову
заяву про розгляд справи у її
відсутність, вказавши, що вона позов
визнає та не заперечує проти його
задоволення (а.с.а.с.53).

Суд, заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, дослідивши
письмові докази по справі, що надані
сторонами на засадах змагальності і
диспозитивності, всі докази в їх
сукупності і давши їм належну оцінку,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
зменшення розміру аліментів
підлягають частковому задоволенню, а в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів
та про визначення єдиної частки
стягнення аліментів у розмірі 1/3
частини необхідно відмовити, виходячи
з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач у
справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком
трьох неповнолітніх дітей, а саме:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 Ця
обставина визнається сторонами, які
беруть участь у справі і не підлягає
доказуванню згідно положень ч.1 ст.61 ЦПК
України.

Діти позивача у справі ОСОБА_1 -
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з
матерями-відповідачами у справі ОСОБА_3
та ОСОБА_4 (а.с.а.с.30,33); дитина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з позивачем
у справі ОСОБА_1 та його
дружиною-відповідачем у справі ОСОБА_2
в АДРЕСА_1 (а.с.а.с.6,37).

Рішення Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 14.02.2003
року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
всіх видів його заробітку (а.с.7).
Рішенням Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
30.04.2013 року з ОСОБА_1 було стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку (доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 22.03.2013 року і до повноліття дитини
(а.с.8). Також, заочним рішенням
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 13.08.2014 року з
ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6
частини всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 17.06.2014 року до
повноліття дитини (а.с.а.с.9-10).

З повідомлення відділу ДВС
Великобагачанського районного
управління юстиції №4814 від 30.09.2014 року
та Звітів про здійснені відрахування
та виплати відносно працівника ПП
«Білоцерківська агропромислова група»
ОСОБА_1 вбачається, що станом на 01.10.2014
року у відділі ДВС знаходиться зведене
виконавче провадження ЄДРВП 44887970 про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
утримання дітей. До зведеного
виконавчого провадження входять: 1)
виконавчий лист №2-241 від 14.02.2003 року
Великобагачанського районного суду
Полтавської області про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частини; 2) виконавчий лист
№525/302/13-ц Великобагачанського
районного суду Полтавської області про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини.
Загалом, утримання аліментів
проводиться із заробітної плати
боржника у розмірі ? частини щомісячно
(а.с.а.с.49,50-51).

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 зазначила, що вона на підставі
заочного рішення Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
13.08.2014 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на її користь на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6
частини всіх видів його заробітку
(доходу) виконавчого листа не
отримувала, відповідно, до ВДВС
Великобагачанського районного
управління юстиції його не подавала.

Згідно ст.11 ЦПК України (принцип
диспозитивності цивільного
судочинства), суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи (ст.57
ЦПК).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

За нормою ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
При цьому, суд також оцінює достатність
і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Позивач у справі ОСОБА_1 в даний
час фактично проживає разом з дружиною
ОСОБА_2 та їх малолітньою дитиною
ОСОБА_8, народження ІНФОРМАЦІЯ_3 в
АДРЕСА_1 (а.с.а.с.6,9-10,37), ОСОБА_1 працює у
ПП «Білоцерківська агропромислова
група» водієм автотранспортних
засобів, його середньомісячний
заробіток після відрахування податків
становить 2712 грн.34 коп.; інших доходів
ОСОБА_1 не має. Дружина позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 - отримає допомогу при
народженні дитини в розмірі 860 грн.
(а.с.35).

Відповідач у справі ОСОБА_3
зареєстрована у встановленому законом
порядку в селі Довгалівка
Великобагачанського району
Полтавської області разом з чоловіком
ОСОБА_11, сином ОСОБА_12 та сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.а.с.33,34), працює кухарем
відділу освіти, молоді та спорту
Великобагачанської
райдержадміністрації (а.с.32), її
середньомісячний заробіток після
відрахувань (по розрахунку суду)
становить 899 грн.99 коп. (а.с.32).

Відповідач у справі ОСОБА_4
проживає в с. Лугове
Великобагачанського району
Полтавської області (а.с.29) разом з
чоловіком ОСОБА_4 та сином ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.30), ОСОБА_4 працює
кухарем в кафе «Фортеця» приватного
підприємця ОСОБА_10, її
середньомісячний заробіток становить
1220 грн. (а.с.31).

Відповідно до частин 1,2 ст.27
Конвенції ООН про права дитини від
20.11.1989 року, яка ратифікована
постановою Верховної Ради України
№789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула
чинності для України 27.09.1991 року,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для її
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку.
Батьки або інші особи, які виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей та фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України
встановлено, що батьки зобов'язані
утримувати дітей до повноліття.

За загальним правилом ст. 180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
При визначенні розміру аліментів суд
враховує, зокрема, стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, інші обставини, що
мають істотне значення (ст.182 СК
України).

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішення або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них. При
цьому, у новому розмірі аліменти
сплачуються з дня набрання рішенням
законної сили.

Системний аналіз положень статей
181,192 СК України та їх зміст вказує на те,
що розмір аліментів, визначений
рішенням суду, не вважається незмінним.
Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч.3
ст.181 СК). Стаття 192 СК України тільки
вказує на можливість зміни раніше
встановленого розміру аліментів за
наявності доведених в судовому порядку
підстав, а саме: зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них та в
інших випадках, передбачених цим
кодексом. Про це Верховним Судом
України визначена правова позиція, що
висловлена у постанові Верховного Суду
України від 05.02.2014 року у справі
№6-143цс13.

З матеріалів справи вбачається, що
в даний час у сім'ї позивача ОСОБА_1 одна
малолітня дитина (син ОСОБА_8, 2014 р.н.)
віком до шести років і батьки
зобов'язані цій дитині прожитковий
мінімум, встановлений Законом України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», який складає з жовтня 2014 року - 1102
грн. Прожитковий мінімум на дитину
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 та
дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 згідно
цього Закону становить з жовтня 2014
року- 1373 грн.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України «Про
виконавче провадження» із заробітної
плати боржника може бути утримано за
виконавчими документами до погашення у
повному обсязі заборгованості,
зокрема, у разі стягнення аліментів -
п'ятдесят відсотків. Про це зазначено і
в п. 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів».

В даний час, як вбачається з
досліджених матеріалів справи,
утримання аліментів з позивача у
справі ОСОБА_1 проводиться із
заробітної плати в розмірі ? частини
щомісячно на підставі виконавчих
листів, виданих Великобагачанським
районним судом Полтавської області:
№2-241 від 14.02.2003 року (на користь ОСОБА_3
на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частини) та №525/302/13-ц від 20.05.2013
року (на користь ОСОБА_4 на утримання
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частини) (а.с.а.с.49-51,57). При цьому, є
чинним заочне рішенням
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 13.08.2014 року,
яким з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6
частини всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 17.06.2014 року до
повноліття дитини (а.с.а.с.9-10). Тобто, при
стягнення аліментів за даним судовим
рішенням, враховуючи наявні попередні
судові рішення про стягнення аліментів
з ОСОБА_1 (стягнення по 1/4 частині всіх
видів заробітку як на користь ОСОБА_3,
так і на користь ОСОБА_4), порушиться
встановлений законом розмір
відрахувань із заробітної плати
боржника, визначений ч.3 ст.70 Закону
України «Про виконавче провадження».

Також, з матеріалів справи вбачається,
що майновий стан відповідача ОСОБА_4
покращився, оскільки на час
постановлення рішення суду про
стягнення аліментів від 30.04.2013 року
вона не працювала, а в даний час працює
кухарем у приватного підприємця
ОСОБА_10 та отримує заробітну плату.
Вбачається, за наявності судових
рішень від 14.02.2003 року та від 30.04.2013 року
про стягнення аліментів з ОСОБА_1, при
народженні у нього ІНФОРМАЦІЯ_3
дитини-сина ОСОБА_8, у нього змінився
сімейний стан, і, з урахуванням
обов'язку утримання і цієї дитини,
змінився і відповідно його майновий
стан.

Суд, виходячи з вищевикладених норм
матеріального права, враховуючи суть
позовних вимог ОСОБА_1, матеріальний
стан сторін по справі, те, що після
рішення Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 30.04.2013
року про стягнення аліментів з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_7, 2007 р.н. у розмірі 1/4 частки всіх
видів його заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, при
наявності рішення Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
14.02.2003 року про стягнення з ОСОБА_1
аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_9, 1997 р.н. у розмірі
у розмірі 1/4 частки всіх видів його
заробітку, у ОСОБА_1 змінилося сімейне
становище, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 у
нього народився син ОСОБА_8, який
проживає разом з ним, на утримання
якого він також зобов'язаний
сплачувати аліменти в розмірі 1/6
частини всіх видів його заробітку
(доходу) згідно заочного рішення
Великобагачанського районного суду
від 13.08.2014 року, те, що в даний час з
нього утримуються аліменти в розмірі ?
частини всіх видів його заробітку
(доходу) згідно виконавчих листів №2-241
від 14.02.2003 року (на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частини) та №525/302/13-ц від 20.05.2013
року (на користь ОСОБА_4 на утримання
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ?
частини) (утримується половина
заробітної плати), однак він
зобов'язаний сплачувати аліменти і на
утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
враховуючи майновий стан позивача,
який працює та отримує заробітну плату,
розмір його заробітної плати та
утримуваних з нього аліментів на двох
дітей (в даний час) та обов'язку
сплачувати аліменти на третю дитину,
те, що він інших доходів, крім
заробітної плати не має; сімейний та
майновий стан відповідачів у справі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в даний час
проживають разом з дітьми відповідно
ОСОБА_6, 1997 р.н. та ОСОБА_7, 2007 р.н., ці
відповідачі мають постійне місце
роботи і отримують заробітну плату,
розмір їх заробітної плати з
урахуванням отримуваних аліментів;
також суд в загальному враховує
встановлений прожитковий мінімум на
дітей віком до 6 років, а також дітей від
6 до 18 років; те, що ОСОБА_1 є здоровою
працездатною особою (народився в 1977
році) і має можливість сплачувати
аліменти, з урахуванням зміни його
сімейного становища, виходячи з
положень ст.192 СК України та сукупності
вищевказаних обставин, суд приходить
до висновку, що у платника аліментів
ОСОБА_1 на даний час змінилося сімейне і
матеріальне становище і, з урахуванням
його сімейного та майнового становища,
а також того, що при стягненні
аліментів з ОСОБА_1 у визначених
судовими рішеннями частках від
заробітку (доходу) стягнення з його
заробітку буде перевищувати п'ятдесят
відсотків, з метою забезпеченням
отримувачам аліментів рівного
становища, враховуючи, що на користь
ОСОБА_2 стягнуті аліменти в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку (доходу)
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та, проаналізувавши
довідку про заробітну плату ОСОБА_1 від
21.10.2014 року (а.с.57), з якої вбачається, що
після сплати аліментів на трьох дітей в
розмірі ? частини (по 1/6 частці на кожну
дитину) сума заробітку, що залишається
позивачу є більшою за розмір
мінімальної заробітної плати та
розміру прожиткового мінімуму для
працездатних осіб (1218 грн.) і складає:
(нарахована позивачу заробітна плата -
1642 грн.69 коп.; після утримання податків
позивачу залишиться - 1356 грн.17 коп.), суд
вважає, що є передбачені законом
підстави для зменшення розміру
аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 за рішенням
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 14.02.2003 року з ?
(однієї четвертої) частини всіх видів
його заробітку (доходу) до 1/6 (однієї
шостої) частини всіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, до його повноліття, а також
є підстави для зменшити розміру
аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4, 1986 р.н. за рішенням
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 30.04.2013 року з ?
(однієї четвертої) частини всіх видів
його заробітку (доходу) до 1/6 (однієї
шостої) частини всіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно на
утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження до його повноліття, що в
своїй сукупності, зможе забезпечити
справедливу збалансованість інтересів
всіх малолітніх дітей, в утриманні яких
ОСОБА_1 зобов'язаний брати участь як
батько. Отже, суд приходить до висновку
про ухвалення рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зменшення розміру
аліментів на утримання дитини. При
цьому суд відзначає, що у новому
розмірі аліменти сплачуються з дня
набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи викладене, з урахуванням
того, що суд прийшов до висновку про
зменшення розміру аліментів, що
стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
на утримання сина ОСОБА_9, 1997 р.н. та на
користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_7, 2007 р.н. з ? частини (для кожної) до
1/6 частини (для кожної з цих
відповідачів), а заочним рішенням
Великобагачанського районного суду
від 13.08.2014 року на користь ОСОБА_2
(іншого відповідача в даній цивільній
справі) стягнуті аліменти в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку (доходу)
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, суд не вбачає підстав
зменшення розміру аліментів, що
стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_8, 2014 р.н. згідно
заочного рішення Великобагачанського
районного суду від 13.08.2014 року. Виходячи
з викладеного, з урахуванням
встановлених обставин справи та
заявлених позовних вимог суд не вбачає
підстав і для застосування положень ч.2
ст.183 СК України щодо визначення єдиної
частки від заробітку (доходу) батька на
утримання дітей. Отже, в цій частині
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають.

На підставі вищевикладеного та
керуючись частинами 1,2 ст.27 Конвенції
ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка
ратифікована постановою Верховної
Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року
та набула чинності для України 27.09.1991
року, ст.ст.180-182,192 СК України, п.п.17,23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», ст.ст.
3,10,11,57,58,60,61,179,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Зменшити розмір аліментів, що стягнуті
з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
зареєстрованого у встановленому
законом порядку на проживання в
АДРЕСА_2, фактично проживаючого в
АДРЕСА_1, працюючого водієм в ПП
«Білоцерківська агропромислова група»
на користь ОСОБА_3, 1977 р.н. за рішенням
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 14.02.2003 року з 1/4
(однієї четвертої) частини всіх видів
його заробітку (доходу) до 1/6 (однієї
шостої) частини всіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, до його повноліття.

Зменшити розмір аліментів, що стягнуті
з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
зареєстрованого у встановленому
законом порядку на проживання в
АДРЕСА_2, фактично проживаючого в
АДРЕСА_1, працюючого водієм в ПП
«Білоцерківська агропромислова група»
на користь ОСОБА_4, 1986 р.н. за рішенням
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 30.04.2013 року з 1/4
(однієї четвертої) частини всіх видів
його заробітку (доходу) до 1/6 (однієї
шостої) частини всіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно на
утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, до його повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 28.10.2014
року.

Суддя -