АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 22-ц/789/146/14 Доповідач -
Бахметова В.Х.Категорія - 57
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гірського Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю сторін

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернополі на
рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 09 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернополі,
третя особа: Архівний відділ
Тернопільської міської ради про
зобов'язання призначити страхову
виплату,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 09 грудня 2013
року позов ОСОБА_2 задоволено:

"Зобов'язано відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернополі
призначити ОСОБА_2 належні страхові
виплати відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" на підставі копії Акту
№4 від 11 лютого 1983 року про нещасний
випадок на виробництві, завіреної
24.01.2013 року начальником архівного
відділу Тернопільської міської ради.

В апеляційній скарзі
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернополі
просить скасувати вказане рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам у справі, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом
першої інстанції не враховано те, що
чинним законодавством України не
передбачена можливість подання особою
копії акта розслідування нещасного
випадку за формою Н -1 чи завіреної
архівною установою копії акта для
призначення страхових виплат, а тому
безпідставним є задоволення позовних
вимог ОСОБА_2

В судовому засіданні
представник відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернополі
апеляційну скаргу підтримав,
пославшись на обставини викладені в
ній.

ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 не погоджуються з доводами
апеляційної скарги, вважають, що
рішення суду першої інстанції є
законним, відповідає матеріалам
справи.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернополі не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних підстав.

В серпні 2013 року ОСОБА_2
звернувся в суд із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 11 лютого
1983 року під час виконання трудових
обов'язків із ним стався нещасний
випадок, в результаті чого він отримав
травму, що підтверджується Актом про
нещасний випадок на виробництві, та
став інвалідом III групи, втративши 50%
професійної працездатності. При
зверненні до відповідача про
призначення щомісячної страхової
виплати йому відмовлено у зв'язку
неподанням оригіналу Акту про нещасний
випадок на виробництві форми Н-1, який
зберігається в архіві, а ним
пред'явлено належно засвідчену його
ксерокопію. Стверджує що подання
оригіналу Акту нормами законодавства
для призначення страхової виплати не
передбачено, а тому вважає, що його
право на отримання страхової виплати є
порушене і підлягає захисту.

Задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 у відповідності до вимог Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" має
право на нарахування та отримання
страхових виплат, оскільки наявними у
справі доказами, зокрема, копією Акта
про нещасний випадок на виробництві №4
та копією Акта спеціального
розслідування нещасного випадку на
виробництві, оригінали яких
знаходяться на архівному зберіганні,
підтверджено факт настання у 1983 році із
ОСОБА_2 нещасного випадку на
виробництві та втрати ним 50%
професійної працездатності із
присвоєнням ІІІ групи інвалідності.

З таким висновком суду
першої інстанції погоджується колегія
суддів, оскільки він ґрунтується на
повному та всебічному дослідженні
обставин справи та відповідає вимогам
чинного законодавства.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач працював
слюсарем по ремонту другого розряду
механічного цеху 10 ВАТ "Тернопільський
комбайновий завод."

11 лютого 1983 року близько 09 год.
20 хв. на робочому місці із ОСОБА_2 стався
нещасний випадок, внаслідок чого
ОСОБА_2 отримав травму лівого ока, за
результатами чого були складені: акт
про нещасний випадок на виробництві
(форма Н-1) від 11.02.1983 року, акт
спеціального розслідування нещасного
випадку від 14 лютого 1983 року в складі
комісії.

Згідно виписки із акта
освідчення № 380 від 3.07 1985 року
Тернопільської ВТЄК ОСОБА_2 0.3.
внаслідок нещасного випадку втратив 50%
професійної працездатності
безстроково ( а.с. 8 ).

Згідно висновку МСЄК від
19.02.2013р. ОСОБА_2 є інвалідом III групи із
трудового каліцтва довічно, з втратою 50
% працездатності ( а.с.10 ).

Відповідно до підпункту "в" пункту 1 ст.
21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року
№1105-ХІV у разі настання страхового
випадку Фонд зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні щомісяця
грошову суму в разі часткової чи повної
втрати працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого.

За правилами статті 37 цього Закону Фонд
може відмовити у страхових виплатах і
наданні соціальних послуг
застрахованому, якщо мали місце:
навмисні дії потерпілого, спрямовані
на створення умов для настання
страхового випадку; подання
роботодавцем або потерпілим Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків свідомо неправдивих
відомостей про страховий випадок;
вчинення застрахованим умисного
злочину, що призвів до настання
страхового випадку; якщо нещасний
випадок згідно із законодавством не
визнаний пов'язаним з виробництвом.

Пунктом 3.1. Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого 27.04.2007 року
Постановою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань №24 встановлено, що для
призначення щомісячної страхової
виплати до робочого органу виконавчої
дирекції Фонду подаються: заява
потерпілого про призначення страхових
виплат; Акт про нещасний випадок
пов'язаний з виробництвом за формою Н-1
(якщо стався нещасний випадок); Акт
(спеціального) розслідування нещасного
випадку, що стався за формою Н-5 (якщо
такий складався); висновок МСЕК про
ступінь втрати професійної
працездатності; довідка про середню
заробітну плату; копія трудової книжки.

З матеріалів справи вбачається, що 16
квітня 2013 року відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Тернополі на звернення
ОСОБА_2 повідомлено, що для виплати
страхової виплати було подано копію
Акту Н-1, завірену архівом, що не може
бути підставою для призначення
страхової виплати. Без оригіналу Акту
Н-1 відділення виконавчої дирекції
Фонду не може вирішити звернення та
прийняти рішення про призначення
страхових виплат.

Вищезазначена причина відмови
відділенням Фонду у перерахуванні
коштів знаходиться поза межами
виключного переліку підстав для
відмови у страхових виплатах,
закріпленого у статті 37 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року
№1105-ХІV.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів не приймає до уваги посилання
апелянта на те, що чинним
законодавством України не передбачено
можливість подання особою копії акта
розслідування нещасного випадку за
формою Н -1 для призначення страхових
виплат, оскільки вищенаведені норми
чинного законодавства, не містять
положень щодо обов'язку страхувальника
подавати до робочого органу виконавчої
дирекції Фонду для призначення та
проведення щомісячної страхової
виплати саме оригіналу акта про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, за формою Н-1. Подання
страхувальником серед інших
документів для виплати зазначеної
допомоги засвідченої відповідальними
особами підприємства копії акта про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, за формою Н-1, а не його
оригінала, не може бути підставою для
відмови у перерахуванні страхових
виплат, оскільки зазначене не
віднесено до передбачених у статті 37
Закону №1105-ХІV випадків, коли Фонд може
відмовити у страхових виплатах.

Таким чином, суд першої
інстанції, вірно застосував норми
матеріального права, висновки суду про
встановлені обставини й правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності та підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні, тому рішення суду є
законним та обґрунтованим і колегія
суддів не вбачає підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернополі
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 09 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова