РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/14542/14-ц

№
2/521/6152/14

24 вересня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі

головуючого судді - Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною
заявою, в якій просять визначити, що
їхня частка у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1
становить по ?.

Позов обґрунтований такими
обставинами. Позивачі та відповідач є
співвласниками вищезазначеної
квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати
позивачів ОСОБА_4. Рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 19.05.2014 року було визначено, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 23 липня 1993 року
частка ОСОБА_4 у праві спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
становила - ?, а також визнано за ОСОБА_3
право на зазначену частку у праві
спільної власності на квартиру в
порядку спадкування за законом. У липні
2014 року позивачі звернулися до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області із приводу реєстрації права
власності на квартиру, у тому числі на
підставі вищезазначеного рішення суду,
проте їм було відмовлено через
невизначеність часток.

26.08.2014 року ОСОБА_3 подала зустрічний
позов, в якому просила визначити, що її
частка у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1
становить - ?.

Позивачі у судове засідання не
з'явилися, подали заяву про підтримання
позовних вимог з проханням розглянути
справу за їхньої відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, подала заяву про визнання
позову з проханням розглянути справу
за її відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позов належить
задовольнити, зважаючи на такі
обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, виданого 23.07.1993 року УЖКГ
виконкому Одеської міської Ради
народних депутатів, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 належала на праві
спільної сумісної власності квартира
АДРЕСА_1.

Право власності на зазначену квартиру
не було зареєстровано в органах
технічної інвентаризації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що
складено відповідний актовий запис №
1555 Відділом РАГС виконкому Жовтневої
райради народних депутатів м. Одеси.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 19.05.2014 року позов ОСОБА_3
було задоволено та визначено, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 23 липня 1993 року
частка ОСОБА_4 у праві спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
становила - ?, а також визнано за ОСОБА_3
право на зазначену частку у праві
спільної власності на квартиру в
порядку спадкування за законом.

Таким чином, спірні відносини між
сторонами виникли у зв'язку із
визначенням часток у праві спільної
сумісної власності на квартиру.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 ЦК УРСР 1963 року,
чинного на час виникнення права
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, сумісною власністю є
спільна власність без визначення
часток.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22.12.1995 року № 22, оскільки праця є
основою створення і примноження
власності громадян, розмір частки
учасника спільної сумісної власності
визначається ступенем його трудової
участі, якщо інше не випливає із
законодавства України. При відсутності
доказів про те, що участь когось з
учасників спільної сумісної власності
(крім сумісної власності подружжя) у
надбанні майна була більшою або меншою
- частки визначаються рівними.

Зважаючи на відсутність доказів про те,
що участь когось зі співвласників
квартири АДРЕСА_1 у її надбанні була
більшою або меншою, а також відсутність
домовленості між ними щодо розміру
їхніх часток у праві спільної сумісної
власності, відсутність рішення суду із
цього приводу, суд доходить висновку,
що частка кожного з них у праві
спільної сумісної власності на
квартиру становить 1/4.

Що стосується відсутності факту
реєстрації права власності на
зазначену квартиру в органах технічної
інвентаризації, суд звертає увагу на
те, що відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав. На
час виникнення права спільної сумісної
власності на спірну квартиру (1993 рік)
чинною була Інструкція про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР від 31.01.1966 року, яка не
передбачала обов'язкової реєстрації
квартир в багатоквартирних будинках.
Отже, право власності у спадкодавця
виникло згідно з вимогами чинного на
той час законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 є
законними, обґрунтованими та мають
бути задоволені.

Керуючись ст. 112 ЦК УРСР, ст. 8
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», ст. 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215
ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, Одеської міської ради
про визначення часток у праві спільної
сумісної власності та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визначити, що відповідно до свідоцтва
про право власності на житло від 23
липня 1993 року частка ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1
становить - по ? за кожним.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси, яка подається протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особою, яка не
була присутня в судовому засіданні, з
дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.В.
Тополева