У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року

Суддя Підволочиського
районного суду Тернопільської області
Могачевська В.Й., ознайомившись із
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на частину
спільного майна, -

встановила:

Позивач звернулася з даним позовом
вказавши, що 07 вересня 1996 року
Скалатською міською радою народних
депутатів було зареєстровано шлюб між
нею та відповідачем. Від даного шлюбу у
них народились діти: ОСОБА_3 07.03.1998 р. н.
та ОСОБА_4, 10.07.2006 р. н. За час спільного
проживання сторонами, за спільні кошти,
було збудовано будинок, що знаходиться
в м. Скалат Підволочиського району, вул.
Незалежності, 40А. Рішенням
Підволочиського районного суду від 09
грудня 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено
та визнано за останнім право власності
нерухоме майно: магазин по торгівлі з
офісними приміщеннями по вул..
Незалежності, 40А у м. Скалаті
Підволочиського району. Посилаючись на
ст..ст. 61,69 СК України, з врахування того,
що ОСОБА_2 добровільно відмовляється
поділити спільно нажите майно, позивач
просить визнати за нею право власності
на ? нерухомого майна, а саме: магазину
по торгівлі з офісними приміщеннями за
адресою вул.. Незалежності, 40-а у м.
Скалат Підволочиського району
Тернопільської області.

Позивачу надавався строк до 25 вересня
2014 року (тобто не більше п’яти днів з
дня отримання ухвали про залишення
заяви без руху, з врахуванням отримання
ним ухвали 20 вересня 2014 року) для
усунення недоліків, зазначених в
ухвалі суду від 17 вересня 2014 року з
підстав невідповідності позовної
заяви вимогам ЦПК України.

Вказані в ухвалі суду від 17 вересня 2014
року недоліки позивачем повністю не
усунуті, зокрема, позивачем не
зазначено доказів, що свідчать про
наявність спірності правовідносин,
неможливості вирішення спору у
позасудовому порядку.

З огляду на вказане, позивач вважається
таким, що не усунув недоліки, оскільки
часткове виконання ухвали суду не
вважається належним виконанням.
Водночас, позивачем не наведено
аргументів, які свідчать про
звільнення його від сплати судового
збору, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 121
ЦПК України, у разі якщо заявник
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк не усуне недоліки
заяви, то така вважається неподаною і
повертається йому.

Крім того, позивачу слід повернути
сплачений судовий збір у розмірі 2437(дві
тисячі чотириста тридцять сім) гривень
90 копійок, оскільки сплачена сума
судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст.
7 Закону України «Про судовий збір»
повертається за ухвалою суду у разі
повернення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2
ст. 121, ст.ст. 293, 294 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст.
7 Закону України «Про судовий збір»,
суддя, -

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на частину
спільного майна, - повернути позивачу.

Зобов’язати Управління державного
казначейства у Підволочиському районі
повернути ОСОБА_1, жительці м. Скалат,
вул.. Незалежності, 22, Підволочиського
району, Тернопільської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
сплачену суму судового збору у розмірі
2437(дві тисячі чотириста тридцять сім)
гривень 90 копійок згідно квитанції
№QS22659190 від 16 вересня 2014 року.

Роз’яснюю, що згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК
України повернення заяви не позбавляє
права повторного звернення до суду в
порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана через Підволочиський
районний суд до апеляційного суду
Тернопільської області протягом п’яти
днів з дня отримання її копії.

Суддя :