Справа № 2-4755/14
У Х В А Л А

10 липня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 08.07.2014 року звернувся з позовом, в якому просив вилучити у колишнього голови Київського товариства політв'язнів та жертв репресій ОСОБА_2 стару печатку товариства, документи та особові справи членів товариства, майно та символіку товариства, а також стягнути з відповідача 30000,00 грн. за моральну та матеріальну шкоду, спричинену ним товариству за противоправні дії, затримку передачі майна легітимно обраній раді товариства та незаконне одержання грошових коштів у січні-квітні 2014 року за посаду голови, з якої він був звільнений, про що не сповіщав фінансові органи.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, ціну позову, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги до відповідача, тобто ті юридичні факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування та не зрозумілий статус позивача та відповідача по справі.

Зі змісту позову вбачається, що, заявляючи вимоги про вилучення у ОСОБА_2 старої печатки товариства, документів та особових справи членів товариства, майна та символіки товариства, позивач не викладає обставин в обґрунтування того, що у відповідача дійсно на сьогоднішній день знаходяться вищевказане майно, крім того, не зазначено, чи звертався позивач до правоохоронних органів із заявою про незаконне володіння майном та повернення його товариству.

Разом з тим, висуваючи вимоги до відповідача про стягнення 30000,00 грн., за моральну та матеріальну шкоду, спричинену ним товариству за противоправні дії, затримку передачі майна легітимно обраній раді товариства, та незаконне одержання грошових коштів у січні-квітні 2014 року за посаду голови, позивач не викладає обставин як правових підстав покладення такого обов'язку на відповідача, в якому розміру та яку саме шкоду він просить стягнути з відповідним їх розрахунком та посиланням на належні та допустимі докази тому.

Крім того, позивач при зверненні з позовом не викладає обставин щодо його права вимоги, які його чи Київського товариства політв'язнів та жертв репресій права та інтереси були порушені, тобто як позивач звертається, від імені та в інтересах товариства і за якими повноваженнями чи як фізична особа, що унеможливлює визначити характер спору між сторонами, ідентифікувати та визначити їх процесуальні права та обов'язки.

Також позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі того, що він є репресованим і має відповідні пільги, посилаючись на власне посвідчення №97 від 10.08.2010 року. Однак, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не містить в собі пільг щодо звільнення позивача від сплати судового збору за наявності статусу особи, яка постраждала внаслідок радянських репресій.

Отже, згідно з ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» встановлюється, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З огляду на заявлені позивачем про зобов'язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди, які по своїй суті містять як немайновий так і майновий характер, судовий збір має бути сплачений позивачем у відповідності до норми п.п. 6 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме за вимоги немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а за вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з урахування ціни позову, що встановлюється згідно з п.п.1 п.1, тобто у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

За таких обставин, враховуючи вимоги позивача немайнового характеру, судовий збір мав бути сплачений в розмірі 243,60 грн., а за вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судовий збір має бути сплачений розмірі 243,60 грн. до від 3654,00 грн. в залежності від ціни позову.

Також позивачем в порушення ст. 120 ЦПК України не надано копії додатків до позовної заяви відповідно до кількості усіх учасників судового процесу.

Оскільки відповідно до ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Тому суд при прийнятті позову зобов'язаний встановити відсутність підстав для повернення позову і наявність передумов для відкриття провадження у справі - наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, і пред'явлення вимоги, яка не є байдужою до права.

Крім того, згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, зазначивши: який характер правовідносин склався між сторонами, які саме права, свободи чи інтереси саме позивача були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення та визначають той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, уточнити статуси позивача та відповідача, а також зазнчити докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, слід надати копії додатків до позовної заяви у відповідності до кількості сторін у справі, а також оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: