22-ц/775/771/2014(м)
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області
в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Супрун М.Ю., Попової С.А.

при секретарі Бельченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 04
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4,
про стягнення аліментів на період
навчання,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулась до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на період навчання у розмірі
1200 грн. щомісячно. В обґрунтування
посилалася на те, продовжує навчання у
Маріупольському державному
університеті за спеціальністю
«Дошкільна освіта» на 2 курсі за денною
формою навчання на платній основі,
строк навчання до 30 червня 2016 року. У
зв'язку з навчанням потребує
матеріальної допомоги, відповідач
працездатний та має можливість
надавати їй таку допомогу.

Рішенням Іллічівського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 04
квітня 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено
частково.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 у розмірі 500 грн. щомісяця до
закінчення навчання, а саме до 30 червня
2016 року, починаючи утримання з 23
вересня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
змінити, зменшити розмір аліментів до
300 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ОСОБА_6,
заперечення позивача ОСОБА_3, третьої
особи ОСОБА_4, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач є батьком позивача, яка
навчається на денному відділенні
Маріупольського державного
університету, не працює і у зв'язку з
цим потребує матеріальної допомоги,
яку працездатний відповідач може
надавати.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися, оскільки вони відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Виходячи з положень ст. 200 Сімейного
Кодексу України, суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі або у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
ст.182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків.

Серед обставин, які враховуються судом,
у відповідності зі ст.182 цього Кодексу,
при визначенні розміру аліментів, суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, інші обставини, що
мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір, суд першої інстанції повно,
всебічно і об'єктивно перевірив
доводи сторін, та наданим ними доказам,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, дав
правильну оцінку і дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що
позивач має право на одержання
аліментів від свого батька на період
її навчання, який має можливість
надавати їй матеріальну допомогу.

При цьому суд, визначаючи аліменти в
розмірі 500 грн., у відповідності зі
ст.ст. 182,200 СК України, в повній мірі
врахував усі обставини справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд першої інстанції не врахував
матеріального стану сім'ї відповідача
є безпідставні. Суд, з урахуванням
сімейного і матеріального стану
відповідача, задовольнив позовні
вимоги частково і стягнув аліменти у
меншому розмірі, ніж про це просила
позивач.

Викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2
доводи зводяться до переоцінки
доказів, на наявність будь-яких нових
доказів чи обставин, які не були
предметом розгляду суду першої
інстанції та могли б вплинути на
рішення суду, відповідач не
посилається.

Що стосується наданих представником
відповідача ОСОБА_6 та третьою особою
ОСОБА_4 довідок, які вказують на
зменшення отриманих доходів, то ці
обставини колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки стосуються
періоду вже після ухвалення рішення
судом першої інстанції.

Також колегія суддів не вбачає підстав
для втручання в рішення суду в частині
виключення з резолютивної частини
посилання на стягнення аліментів до 30
червня 2016 року, оскільки це є строк
закінчення навчання, він охоплює
період до досягнення ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, 23-х років. Закінчення
навчання до встановленого строку, є
підставою для припинення стягнення
аліментів.

Таким чином, переглядаючи справу в
межах доводів апеляційного оскарження
та в межах позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції не
вбачає, у зв'язку з чим апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
04 квітня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді: