ЄУН №
Провадження № 2-с/337/1/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
м.
Запоріжжя

Хортицький районний суд міста
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Запоріжжя,
заяву ОСОБА_1, про скасування судового
наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Хортицького районного суду м.
Запоріжжя 04 грудня 2013 року надійшла
заява від Концерну «Міські теплові
мережі» в особі Філії Концерну «МТМ»
Хортицького району про видачу судового
наказу про стягнення на його користь з
боржника ОСОБА_1 заборгованості за
надані послуги з централізованого
опалення та централізованого
постачання гарячої води у житлове
приміщення на загальну суму 2 020,09
гривень, та витрат по оплаті судового
збору у розмірі 114,70 гривень (а.с.1-8).

06 грудня 2013 року заяву Концерну «МТМ» в
особі Філії Концерну «МТМ» Хортицького
району задоволено та винесено наказ
№2-н/337/747/2013 року, яким зазначені кошти
стягнуто з боржника ОСОБА_1 (а.с.10). Копію
наказу боржник отримала 11 грудня 2013
року (а.с.12).

20 грудня 2013 року ОСОБА_1 подала до суду
заяву про скасування судового наказу,
посилаючись на відсутність у стягувача
договору про надання відповідних
послуг, відсутність у додатках до
наказу належного розрахунку
заборгованості, з посиланням на
затверджені тарифи за надані послуги,
та на показання приладу обліку.

В судове засідання стягувач і боржник
не з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином, що
відповідно до ч.6 ст. 1051 ЦПК України не
перешкоджає розгляду заяви про
скасування судового наказу.

Перевіривши матеріали заяви суд
приходить до наступних висновків.

За змістом ч.3 ст. 100, ч.8 ст. 1051 ЦПК
України судовий наказ підлягає
скасуванню, якщо заявлені вимоги, не
передбачені ст. 96 ЦПК України,
вбачається спір про право, або наявні
обставини, зазначені в п.п.2-5 ст. 122 ЦПК
України.

У поданій ОСОБА_1 до суду заяві про
скасування судового наказу не
вбачається жодних підстав, з яких
нормами ЦПК України передбачено
можливість для скасування судового
наказу, а додані до заяви матеріали не
міститься жодного доказу, який би
підтверджував наявність у вказаному
випадку спору про право.

Крім того, відповідно до п.13 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ N14 від 23 грудня 2011
року «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»,
додані до наказу матеріали
підтверджують фактичне надання та
отримання відповідних послуг, та
містять належний розрахунок
заборгованості. Будь яких даних, щодо
невірність нарахування
заборгованості, і відповідно -
наявності будь-якого спору, ОСОБА_1 не
надала.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність
відповідного договору між нею та
стягувачем, суд вважає
необґрунтованим, оскільки діюче
законодавство обов'язок щодо укладення
договору покладає саме на користувача
відповідних послуг.

Наказ заявлено стягувачем за вимогами,
передбаченими п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті
провадження у справі, зазначені в п.п.2-5
ч.2 ст. 122 ЦПК України, судом також
встановлені не були, у зв'язку з чим суд
вважає за необхідне залишити заяву про
скасування судового наказу без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 100, 1051, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового
наказу №2-н/337/747/2013 року - залишити без
задоволення.

На ухвалу протягом 5 днів з дня
отримання її копії може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через суд першої
інстанції.

Суддя:

Д.С. Бредун