Дата документу 31.10.2014
Провадження № 2н/320/1623/14
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви

31 жовтня 2014 року
м.
Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного
суду Запорізької області Іваненко О.
В., розглянувши заяву ТОВ «Житломасив»
до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Житломасив» звернулося до суду з
заявою до ОСОБА_1 про видачу судового
наказу.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за послуги з утримання
будинків та прибудинкової території за
період з 01.01.2013 року по 30.09.2014 року в сумі
1974,63 грн. та судовий збір в сумі 121,80 грн.
Заявник вказує на те, що надає
відповідачу послуги, а відповідач
нібито користуються зазначеними
послугами, але про укладання договору
про надання цих послуг між ними не
вказує.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», споживач
має право одержувати вчасно та
відповідної якості житлово-комунальні
послуги згідно із законодавством та
умовами договору на надання
житлово-комунальних послуг.

Згідно п.п.9,13 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження», наявність
спору про право (пункт 2 частини третьої
статті 100 ЦПК), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку,
виходячи із характеру та
обґрунтованості заявленої
матеріально-правової вимоги і
документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність
суб'єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують
порушення суб'єктивного права або
документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості
за надані житлово-комунальні,
телекомунікаційні послуги, послуги
телебачення та радіомовлення (пункт 3
частини першої статті 96 ЦПК), судовий
наказ може бути видано за наявності
відповідних договорів про надання
таких послуг, інших письмових
доказів, що підтверджують фактичне
надання та отримання таких послуг.
Крім того, заявник має обґрунтувати
свої вимоги та додати документи, що
вказують на правильність і
безспірність розрахунків, а також
застосування тарифів на відповідні
послуги.

Враховуючи вищевикладене, укладання
між сторонами письмового договору про
надання житлово-комунальних послуг з
утримання будинків та прибудинкової
території, є умовою відповідальності
сторін та умовою для видачі судового
наказу, тому в разі його відсутності
заявник повинен доводити своє право на
отримання плати за надані відповідачам
послуги.

Вважаю, що у прийнятті заяви необхідно
відмовити, так як відповідно до п.2 ч.3
ст. 100 ЦПК України, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право, суд відмовляє у прийнятті заяви
про видачу судового наказу.

Згідно ч.2 ст.101 ЦПК України, відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою. Заявник
у цьому випадку має право звернутися з
тими самими вимогами у позовному
порядку.

Керуючись ст. 11, ст. 100,
ст.101 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

У прийнятті заяви ТОВ «Житломасив» до
ОСОБА_1 про видачу судового наказу -
відмовити.

Роз’яснити заявнику його право
звернутися в порядку позовного
провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду
ОСОБА_2