Справа № 456/199/13
Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/783/7040/13
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Приколоти Т.І.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 27 серпня 2013
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено
позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа - інспекція
державного архітектурно - будівельного
контролю у Львівській області про
усунення перешкод в користуванні
горищем та демонтаж самочинного
будівництва.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні
належної їй квартири АДРЕСА_1, шляхом
демонтажу самовільно встановлених
стін, дверей та умивальника, на горищі
будинку, що по АДРЕСА_1 та привести
горище зазначеного багатоквартирного
будинку в попередній стан.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що позивачі не надали жодних доказів,
які підтверджують факти та обставини,
що відповідачі обмежують позивачам
доступ до спірного горища. Стверджує,
що подала суду заяву про те, що вона не
чинить та не буде чинити в майбутньому
жодних перешкод позивачам в
користуванні майном, як тим що
перебуває у їх приватній власності так
і тим, що перебуває у спільній
власності.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання та
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 383 ЦК України визначені
права власників житлового будинку або
квартири. Одним з них є можливість
власника квартири на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, за умови, що ці зміни не
призведуть до порушення прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Переобладнання або перепланування
квартири, що належить громадянинові на
праві приватної власності, згідно зі
ст. 152 ЖК України, проводяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої ради
депутатів.

Відповідно до ст. 29 Закону України
«Про планування і забудови
територій» отримання дозволу на
початок будівельних робіт є
обов'язковим для суб'єкта який
планує проводити будівельні
роботи, в тому числі і щодо
реконструкції приміщень. Відповідно
до положення «Про порядок надання
дозволу на виконання будівельних
робіт» затвердженого наказом
Державного комітету будівництва
архітектури та житлової політики
України за №273 від 05.12.2000 року
одержання дозволу на виконання
будівельних робіт є обов'язковим
для здійснення будівництва, та
виконання будівельних робіт без
одержання дозволу вважається
самочинним будівництвом.

Згідно рішення Конституційного суду
України від 2 березня 2004 року №4-рп/2004
питання щодо згоди співвласників
допоміжних приміщень на надбудову
поверхів, улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення
інших дій стосовно допоміжних
приміщень (оренда) вирішується
відповідно до законів України, які
визначають правовий режим власності.

Згідно ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що відповідачі по справі є
власниками квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на квартиру виданого 22.04.1997
року. ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 самочинно
здійснили реконструкцію вказаної
квартири шляхом встановлення стін,
дверей та умивальника на горищі
будинку, що є у загальному
користуванні.

Відповідно до постанови Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Львівській області №7/458-ф
від 21.12.2012 року, ОСОБА_2 було визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого п. 7 ст. 96
КпАП України та накладено штраф у
розмірі 6800 грн. Вчинене
адміністративне правопорушення
полягало у проведенні будівельних
робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1
за рахунок частини горища загального
користування з влаштуванням санвузла
та коридору без затвердженої проектної
документації та право на виконання
будівельних робіт чим порушила ст. 9, 27
Закону України "Про архітектурну
діяльність" та ст. 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"

Задовільняючи позовні вимоги про
приведення квартири до попереднього
стану, суд першої інстанції вірно
виходив з того, що ОСОБА_2 самовільно,
без відповідного дозволу та документів
розпочала будівельні роботи по
здійсненні реконструкції квартири за
рахунок горища загального
користування, неодноразово була
попереджена про самовільне
будівництво, на попередження не
реагувала, а також за самовільне
будівництво притягалась до
адміністративної відповідальності. В
адміністративному порядку узаконення
самочинного будівництва відповідачем
не вирішувалося, а позивач проти такого
категорично заперечує.

При цьому судом враховано і ту
обставину, що даною самовільною
реконструкцією горища, порушуються
законні права передбачені ст. ст. 382, 383
ЦК України, інших власників квартир -
позивачів по справі.

Покликання апелянта є безпідставними
та спростовуються вищенаведеним.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура передбачена ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п.
1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 27 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з часу набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: