Провадження № 2/522/8472/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши в судовому засіданні в
залі Приморського районного суду м.
Одеси цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 15.09.2014 року звернулася до
Приморського районного суду м. Одеси з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила, що 24.11.1990 року вона
та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Від
спільного шлюбу мають повнолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне
життя з ОСОБА_2 з часом погіршилося
через різні погляди на життя,
втратилися почуття та любов. Подружні
стосунки, ведення спільного
господарства та спільне проживання
фактично припинено вже близько трьох
років. Суперечок про поділ майна не
мають. Подальше спільне життя як
подружжя та збереження шлюбу буде
суперечити її інтересам, так як ОСОБА_2
має іншу жінку разом з якою сумісно
проживає. При таких обставинах вважає,
що їх шлюб підлягає розірванню та
примирення між ними неможливе. До суду
звернулася з причини небажання
відповідача подати заяву про
розірвання шлюбу до органів ДРАЦС.

В судове засідання 28.10.2014 року
з'явилися представник позивачки ОСОБА_1
- ОСОБА_4 (діє на підставі ордеру від
13.10.14), який позов підтримав та
позивачка ОСОБА_1, яка також підтримала
позов та зазначила, що з відповідачем
не проживають три останні роки, просила
залишити за нею шлюбне прізвище ОСОБА_1.

В судове засідання з'явився
представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 (діє на підставі ордеру від
28.10.14), який позов визнав та просив його
задовольнити.

В судове засідання не з'явився
відповідач ОСОБА_2, але надав суду
письмову заяву про розгляд справи без
його участі в якій зазначив, що на
розірвання шлюбу згоден.

Суд, вислухавши пояснення та думки
осіб присутніх в судовому засіданні,
дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 (надалі сторони) 24.11.1990 року
зареєстрували шлюб у Палаці урочистих
подій Виконкому Одеської міської ради
народних депутатів, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1,
виданого вказаним органом 24.11.1990 року,
актовий запис № 2518 (а.с.4). З свідоцтва
вбачається, що дошлюбне прізвище
позивачки ОСОБА_1.

Від шлюб сторони мають повнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя сторін не склалося,
про що зазначено у позовній заяві.

Останні три роки сторони не
підтримують шлюбних відносин, не
ведуть разом спільного господарства та
спільно не проживають.

Відповідач має стосунки з іншою
жінкою, з якою разом мешкає.

На час розгляду справи майнові
вимоги, будь кого з сторін, суду не
пред'явлені. Питання щодо проживання та
утримання дитини сторонами узгоджено.

Відповідно до вищезазначеного суд
вважає, що майнового спору між
сторонами не має, примирення між ними
неможливе.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідач визнав позов та не
заперечував проти винесення судового
рішення.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказами.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

З урахуванням викладеного,
оцінивши шлюбні взаємовідносини
сторін суд вважає, що між сторонами
склалися відносини, при яких
збереження сім'ї неможливо, подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як
це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу
України, тому шлюб між сторонами носить
формальний характер і підлягає
розірванню.

Після всебічного, повного
дослідження й оцінки наявних
матеріалів справи суд дійшов висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 169, 174
ч.4, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України; ст.ст..
104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 24.11.1990 року
зареєстрували шлюб у Палаці урочистих
подій Виконкому Одеської міської ради
народних депутатів, свідоцтво про шлюб
серії НОМЕР_1, актовий запис № 2518, -
розірвати.

Залишити за позивачкою ОСОБА_1
шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення, згідно ч.1 ст.294 ЦПК України.

Суддя:
Домусчі Л.В.

28.10.2014