Справа №490/6210/13-ц 05.11.2014 05.11.2014 05.11.2014
Провадження №22-ц/784/2781/14
Провадження 22ц-/784/2781/14
Головуючий по 1 інстанції
Доповідач апеляційного
суду Колосовський С.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2014р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання
Богуславської О.М., представника
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 11 вересня 2014р.

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання майна особистою
власністю,

встановила:

У червні 2013р. ОСОБА_4 пред'явила
позов до ОСОБА_3 і з врахуванням
подальших уточнень кінцево просила
установити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з липня 2007р.
по 25 липня 2009р., визнати об'єктами права
спільної сумісної власності подружжя:
квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, 1/2
частку квартири АДРЕСА_3 визнавши за
нею право власності на половину цього
майна, а також на половину автомобіля
марки КIA BESTA, реєстраційний номер
НОМЕР_1, яке було придбано як в період
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, так і в період
перебування у шлюбі.

У лютому 2014р. ОСОБА_3 пред'явив
зустрічний позов до ОСОБА_4 про
визнання 1/2 частки квартири АДРЕСА_3
його особистою власністю у зв'язку з
придбанням цього майна за власні кошти
і після фактичного припинення шлюбних
відносин.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 11 вересня 2014р.
первісний позов задоволено частково.
Постановлено визнати квартиру АДРЕСА_1
об'єктом спільної сумісної власності
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 право власності по 1/2 частці на
квартиру АДРЕСА_1; по 1/4 частці квартири
АДРЕСА_3, по 1/2 частці автомобіля марки
КIA BESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1. У
задоволенні решти вимог первісного
позову, а також зустрічного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на
незаконність рішення суду в частині
вимог про визнання квартири АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю та про
поділ цього майна, просив його
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні цих вимог.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Рішення суду в частині поділу квартири
АДРЕСА_2, квартири АДРЕСА_3 та
автомобіля марки КIA BESTA, реєстраційний
номер НОМЕР_1 не є предметом перевірки
на законність і обґрунтованість в
апеляційному порядку згідно з
положеннями ч.1 ст.303 ЦПК.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з
весни 2008р. по 25 липня 2009р. проживали
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

25 липня 2009р. сторони зареєстрували
шлюб, який рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва від 17
лютого 2014р. було розірвано.

05 червня 2009р. сторони придбали
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу цього майна оформлено
на ОСОБА_3

Враховуючи те, що спірну квартиру
придбано сторонами в період проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд
правомірно на підставі ст.ст.70,74 СК
ухвалив рішення про поділ цього майна.

Аргументи апелянта стосовно того, що
квартира АДРЕСА_1 придбавалась за
рахунок його дошлюбного майна -
квартири АДРЕСА_4 не можна визнати
обґрунтованими, так як відчуження
останньої відбулось не шляхом обміну, а
за договором купівлі-продажу і до того
ж 14 липня 2009р., тобто більш ніж на місяць
від часу придбання спірної квартири.

Доводи апелянта стосовно не проживання
однією сім'єю до реєстрації шлюбу теж є
безпідставними, тому що цей факт було
встановлено судом як на підставі
письмових доказів: спільна закордонна
путівка, заповіт, так і пояснень самого
відповідача та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
які свідчать, що сторони і до
реєстрації шлюбу були пов'язані
спільним побутом, спільно проживали і
між ними склалися усталені відносини,
що притаманні подружжю.

Оскільки суд ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, то апеляційна
скарга в силу ч.1 ст.308 ЦПК підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити, а рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 11 вересня 2014р. залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: