У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Нагорняка
В.А., Писаної Т.О.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом
Комунального підприємства
«Будинкоуправління» до ОСОБА_6 про
зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Комунального
підприємства «Будинкоуправління» на
рішення апеляційного суду Рівненської
області від 19 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року Комунальне
підприємство «Будинкоуправління»
(далі - КП «Будинкоуправління»)
звернулось до суду із зазначеним
позовом, мотивуючи його тим, що 4 квітня
2008 року між позивачем та
ОСОБА_6 було укладено договір про
надання послуг з утримання будинку і
споруд та прибудинкових територій,
відповідно до умов якого відповідачка
зобов'язувалась дотримуватися вимог
нормативно-правових актів у сфері
житлово-комунальних послуг, вимог
житлового та містобудівного
законодавства щодо здійснення ремонту
чи реконструкції приміщень або їх
частин, не допускати порушень законних
прав та інтересів інших учасників у
сфері житлово-комунальних послуг.

Всупереч умовам
договору та вимогам житлового
законодавства відповідачкою у
приміщенні АДРЕСА_1 було самовільно
збудовано прибудову (веранду) та
встановлено в приміщенні опалювальну
піч.

Оскільки дозволів на
проведення зазначених реконструкцій
відповідачка не отримувала, позивач
просив суд зобов'язати ОСОБА_6 за
власний рахунок демонтувати пічне
опалення та знести самовільно
збудовану прибудову (веранду).

Рішенням
Дубровицького районного суду
Рівненської області від 23
грудня 2013 року позов КП
«Будинкоуправління» задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_6 за
власний рахунок привести приміщення
АДРЕСА_1 в попередній стан, шляхом
демонтажу пічного опалення та знесення
самовільно збудованої прибудови
(веранди).

Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного
суду Рівненської області від 19 лютого
2014 року рішення Дубровицького
районного суду Рівненської області від
23 грудня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову КП
«Будинкоуправління» відмовлено.

У касаційній скарзі КП
«Будинкоуправління» просить суд
касаційної інстанції скасувати
рішення апеляційного та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову КП «Будинкоуправління»,
апеляційний суд виходив із того, що
позивач не є власником гуртожитку, а
тому підстави для пред'явлення
зазначеного позову відсутні.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Проте висновки апеляційного суду не
ґрунтуються на нормах матеріального
закону та не відповідають наявним у
справі доказам.

Судами встановлено, що відповідачка на
підставі ордера від 9 червня 2005 року,
виданого Відкритим акціонерним
товариством «Дубнотекс», правомірно
вселилась до приміщення АДРЕСА_1 (а. с.
63).

Зазначений гуртожиток
АДРЕСА_1 на підставі акта
приймання-передачі відомчого
житлового фонду в комунальну власність
передано Дубровицькій міській раді (а.
с. 99-101).

Рішенням Дубровицької
міської ради Рівненської області від 6
жовтня 2006 року № 78 затверджено акт
приймання-передачі будівлі № 27 по
вул. Шкільній у м. Дубровиця в
комунальну власність міста та передано
зазначений гуртожиток на баланс КП
«Будинкоуправління» (а. с. 103).

4 квітня 2008 року між КП
«Будинкоуправління» та ОСОБА_6 було
укладено договір про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій № 298 (а. с. 9)

Пунктом 11.8
вищезазначеного договору було
встановлено, що відповідачка
зобов'язується дотримуватися вимог
нормативно-правових актів у сфері
житлово-комунальних послуг, вимог
житлового та містобудівного
законодавства щодо здійснення ремонту
чи реконструкції приміщень або їх
частин, не допускати порушень законних
прав та інтересів інших учасників у
сфері житлово-комунальних послуг.

За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦК України
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства.

Суд може відмовити в захисті
цивільного права та інтересу особи в
разі порушення нею положень частин 2-5
ст. 13 цього Кодексу (ч. 3 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 статті 15 ЦК України
встановлено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» балансоутримувач будинку,
споруди, житлового комплексу або
комплексу будинків і споруд - власник
або юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Частиною 2 статті 23 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що власник має право доручати повністю
або частково розпоряджатися та
управляти належним йому майном
відповідно до закону та договору
балансоутримувачу або управителю.

Відмовляючи у задоволенні позову КП
«Будинкоуправління», апеляційний суд
вищезазначених положень Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» не врахував та дійшов
передчасного висновку, що позивач не є
особою, права якої порушено, не звернув
уваги на те, що гуртожиток АДРЕСА_1
передано на баланс КП
«Будинкоуправління».

Враховуючи зазначене, рішення
апеляційного суду не може залишатися в
силі, допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права
призвели до неправильного вирішення
справи, рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства «Будинкоуправління»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 19 лютого 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А.
Макарчук

Судді:

А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана