АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Процько Я.В. Провадження №
22-ц/789/1212/14 Доповідач - Храпак
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Парандюк Т. С., Дикун С. І.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - прокурора Осядач Н.А.,
представника апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника Тернопільського
обласного управління лісового та
мисливського господарства - Абрамчука
А.О. та представника державного
підприємства "Тернопільське лісове
господарство" - Мартищук Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 15 вересня 2014
року по справі за позовом
Тернопільського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі
Тернопільського обласного управління
лісового та мисливського господарства,
державного підприємства
"Тернопільське лісове господарство" до
ОСОБА_1 про розірвання договору про
довгострокове тимчасове користування
лісовою ділянкою та повернення
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

в серпні 2014 року Тернопільський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Тернопільського
обласного управління лісового та
мисливського господарства, державного
підприємства «Тернопільське лісове
господарство» (далі ДП «Тернопільське
лісове господарство») звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
договору про довгострокове тимчасове
користування лісовою ділянкою та її
повернення. В обґрунтування вказаних
вимог зазначає, що 06 вересня 2013 року між
ОСОБА_1 та ДП «Тернопільське лісове
господарство» було укладено договір
про довгострокове тимчасове
користування та акт прийому-передачі
лісової ділянки площею 0,3290 га для
рекреаційних цілей (організація місця
відпочинку), що знаходиться у
постійному користуванні Державного
підприємства «Тернопільське лісове
господарство» (квартал 24, виділ 1) і
розташована на території
регіонального ландшафтного парку
«Загребелля». Пунктом 5 цього договору
передбачено, що умовами передачі
вказаної лісової ділянки в
довгострокове тимчасове користування
є: використовувати лісову ділянку
відповідно до заявленої мети з
дотриманням вимог законодавства; не
передавати лісову ділянку в тимчасове
користування іншим особам; не
проводити на лісовій ділянці
капітального будівництва та рубок.
Відповідач в порушення цих умов
договору, упродовж квітня-березня 2014
року допустив рубку дерев та
викорчовування пнів на цій земельній
ділянці. Крім того, 04 березня 2014 року, на
цій ділянці за допомогою спеціальної
техніки знято верхній родючий шар
ґрунту площею 0,134 га для встановлення
підпірної стіни та лотка для відводу
поверхневих вод зі схилу. Вказані
порушення позивач вважає такими, що
дають право на розірвання зазначеного
договору оренди та повернення
земельної ділянки ДП «Тернопільське
лісове господарство».

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 15 вересня 2014
року позов задоволено.

Розірвано договір на право
довгострокового тимчасового
користування лісами від 6 вересня 2013
року, укладений між державним
підприємством "Тернопільське лісове
господарство" та ОСОБА_1.

Повернуто державному
підприємству "Тернопільське лісове
господарство" лісову ділянку, площею
0,3290 га, яка розташована в кварталі 24,
виділі 1, урочищі "Пронятин"
Тернопільського лісництва державного
підприємства "Тернопільське лісове
господарство" за межами м. Тернополя.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь
держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у позові відмовити,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, порушено норми
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав, зіславшись на доводи,
викладені в ній.

Прокурор, представник Тернопільського
обласного управління лісового та
мисливського господарства і
представник державного підприємства
"Тернопільське лісове господарство"
апеляційної скарги не визнали
вказавши, що рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов прокурора, суд
першої інстанції виходив з того, що на
земельній ділянці, яка надана
відповідачу в користування, здійснено
незаконну рубку дерев, викорчовування
пнів та знято верхній родючий шар
грунту площею 0,134 га, що суперечить
умовам договору, а тому згідно з п.2 ч.1
ст.651 ЦК України слід розірвати спірний
договір.

Колегія суддів з даним висновком суду
погодитись не може, оскільки обставини,
на які позивач посилається як на
підставу своїх вимог, зокрема
істотність порушення орендарем умов
договору, що значною мірою позбавило
другу сторону отримати очікуване при
укладенні договору, не підтверджені
належними та допустимими доказами, а
тому відповідно до ч.1 п.п.2, 4 ст.309 ЦПК
України рішення суду слід скасувати і
ухвалити нове рішення, яким в позові
відмовити, виходячи з наступного.

Пунктом 2 частини 1 статті 651 Цивільного
кодексу України передбачено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

При цьому істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Тобто, йдеться про таке порушення
договору однією із сторін, яке тягне
для другої сторони неможливість
досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як
істотного здійснюється судом
відповідно до критеріїв, що
встановлені указаною нормою.

Вирішальне значення для
застосування зазначеного положення
закону має співвідношення шкоди з тим,
що могла очікувати від виконання
договору сторона.

За загальними положеннями ЦПК
обов"язок суду під час ухвалення
рішення вирішити, чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

У кожному конкретному випадку
питання про істотність порушення має
вирішуватися з урахуванням усіх
обставин, що мають значення. Так, суди
мають встановити не лише наявність
істотного порушення договору, але і
наявність шкоди, завданої цим
порушенням другою стороною, яка може
бути виражена як у вигляді реальних
збитків та (або) упущеної вигоди, її
розмір, який не дозволяє потерпілій
стороні отримати очікуване при
укладенні договору; а також установити,
чи є дійсно істотною різниця між тим, на
що вправі розраховувати сторона,
укладаючи договір, і тим, що в дійсності
вона змогла отримати. При цьому йдеться
не лише про грошовий вираз завданої
шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли
потерпіла сторона не зможе використати
результати договору.

Як вбачається із матеріалів справи, що
розпорядженням голови Тернопільської
обласної державної адміністрації від 04
вересня 2013 року № 396-од відповідачу
виділено лісову ділянку, площею 0,3290 га
у довгострокове тимчасове
користування терміном на 49 років для
рекреаційних цілей (організація місця
відпочинку), що знаходиться у
постійному користуванні Державного
підприємства «Тернопільське лісове
господарство» (квартал 24, виділ 1) та
розташована на території
регіонального ландшафтного парку
«Загребелля».

Доводи позивача, що постановою
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 8.08.2014р. у
справі № 819/1259/14-а за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
Тернопільської обласної державної
адміністрації скасовано дане
розпорядження не заслуговують на
увагу, оскільки ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 7.10.2014р. дану постанову скасовано і
вказаний адміністративний позов
залишений без розгляду.

06 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ДП
«Тернопільське лісове господарство»
укладено договір на право
довгострокового тимчасового
користування вказаною лісовою
ділянкою терміном на 49 років, а 18
вересня 2013 року складено акт
приймання-передачі цього об'єкта.

В пункті 1 даного договору
зазначено, що постійний
лісокористувач, власник лісів виділяє,
а тимчасовий лісокористувач приймає у
платне довгострокове тимчасове
користування лісову ділянку для
рекреаційних цілей (організація місця
відпочинку).

Пунктом 14 зазначеного договору
передбачено, що умовами передачі
лісової ділянки в довгострокове
тимчасове користування є:
використовувати лісову ділянку
відповідно до заявленої мети з
дотриманням вимог законодавства; не
передавати лісову ділянку в тимчасове
користування іншим особам; не
проводити на лісовій ділянці
капітального будівництва та рубок.

Відповідно до умов вказаного
договору невід"ємною його частиною є
план-схема облаштування території,
згідно якої передбачено облаштування
на спірній земельній ділянці зони
літньої тераси, навісу, альтанки,
встановлення підпірної стіни з метою
недопущення зсуву та змиву ґрунтів в
озеро та влаштування лотка для відводу
поверхневих вод зі схилу, в місцях
зачищення земельної ділянки -
насадження декоративних дерев (а.с.71-72).

Дана план-схема погоджена
постійним лісокористувачем - державним
підприємством "Тернопільське лісове
господарство", про що свідчить на ній
підпис керівника даного підприємства,
скріплений печаткою того ж
підприємства та архітектором ОСОБА_10

Відповідно до ст.74 ЛК України,
використання корисних властивостей
лісів для культурно-оздоровчих,
рекреаційних, спортивних, туристичних
і освітньо-виховних цілей та
проведення науково-дослідних робіт
здійснюється з урахуванням вимог щодо
збереження лісового середовища і
природних ландшафтів з додержання
правил архітектурного планування
приміських зон і санітарних вимог.

У лісах, що використовуються для
відпочинку, лісокористувачі повинні
здійснювати роботи щодо їх
благоустрою.

16 вересня 2013 року між ОСОБА_1
(замовником) та приватним
підприємством «Креатор-Буд»
(підрядником) укладено договір підряду
№ 16/09/13 на виконання робіт в
рекреаційних цілях (облаштування місця
відпочинку та розваг).

Згідно з п.п.9.1.3., 9.1.4 даного
договору замовник зобов"язав
підрядника використовувати лісову
ділянку відповідно до вимог чинного
законодавства та договору про право
довгострокового тимчасового
користування лісами від 6.09.2013р., а також
- не проводити на лісовій ділянці,
заг.площею 0,3290 га в урочищі "Пронятин"
Тернопільського лісництва,
капітального будівництва та рубок
дерев.

Отже, ОСОБА_1, як сторона в
договорі, не вчиняв жодних дій, які б
свідчили про порушення ним умов
договору, тим більше істотних порушень,
а навпаки зобов"язав підрядника
використовувати лісову ділянку
відповідно до вимог чинного
законодавства та договору про право
довгострокового тимчасового
користування лісами від 6.09.2013р., не
проводити на лісовій ділянці,
заг.площею 0,3290 га в урочищі "Пронятин"
Тернопільського лісництва,
капітального будівництва та рубок
дерев.

Однак, з метою встановлення
підпірної стіни та лотка для відводу
поверхневих вод зі схилу, ОСОБА_11, який
на підставі наказу по ПП "Креатор-Буд"
за № 23-В від 14.01.2014р. закріплений за
вказаним об"єктом як виконувач робіт,
було проведено зачищення території
шляхом порубки 29 дерев, а також знято
верхній родючий шар ґрунту площею 0,134
га, за що його було притягнуто до
кримінальної відповідальності у
вигляді 2 років 6 місяців позбавлення і
на підставі Закону України "Про
амністію у 2014 році" звільнено від
відбуття призначеного покарання
(а.с.24-26).

Проте ОСОБА_11 повністю
відшкодовані збитки завдані державі
внаслідок незаконної рубки дерев та
зняття верхнього шару, в зв"язку з чим
прокурор цивільний позов в інтересах
держави, в особі Державної екологічної
інспекції у Тернопільській області,
залишив без розгляду.

Жодних доказів того, що вказане
порушення, скоєне виконробом
підрядного підприємства, значною мірою
позбавило державне підприємство
"Тернопільське лісове господарство"
отримати очікуване при укладенні
договору, зокрема, рекреаційних цілей
(організація місця відпочинку) в
судовому засіданні не було здобуто.

Як пояснила в судовому засіданні
представник державного підприємства
"Тернопільське лісове господарство", що
основна мета укладення спірного
договору була отримання прибутку у
вигляді орендної плати і не заперечила
того факту, що заборгованості по
орендній платі у відповідача не має.

Таким чином, колегія суддів
прийшла до висновку, що позивачем не
доведено належними та допустимими
доказами істотного порушення
орендарем умов договору, що значною
мірою позбавило другу сторону отримати
очікуване при укладенні договору, а
тому в позові Тернопільського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Тернопільського
обласного управління лісового та
мисливського господарства, державного
підприємства "Тернопільське лісове
господарство" до ОСОБА_1 про розірвання
договору про довгострокове тимчасове
користування лісовою ділянкою та
повернення земельної ділянки слід
відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 15 вересня 2014
року скасувати і ухвалити нове рішення,
яким в позові Тернопільського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Тернопільського
обласного управління лісового та
мисливського господарства, державного
підприємства "Тернопільське лісове
господарство" до ОСОБА_1 про розірвання
договору про довгострокове тимчасове
користування лісовою ділянкою та
повернення земельної ділянки
відмовити за недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Н.М. Храпак