Справа №
Провадження № 2/200/2/1410/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі
Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення безпідставно
набутих коштів, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом до відповідача. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що у листопаді 2012
року ОСОБА_2 звернувся до нього з
проханням надати йому грошову позику у
сумі 60 300,00 грн. Оскільки їх пов'язували
тривалі робочі відносини, він
погодився провести через банк
необхідну грошову суму на користь
відповідача за умови, що відповідач
зобов'язався скласти необхідні
документи, а саме договір позики та
розписку, підтверджуючи факт отримання
грошової позики, та згодом віддасть
гроші. Так як він не міг надати одразу
відповідачу всю необхідну йому суму, то
він перерахував її декількома
платежами за допомогою програми
«Приват24» зі свого карткового рахунку -
НОМЕР_4 на картковий рахунок
відповідача - НОМЕР_2 наступним чином:
20.11.2012 року двома платежами по 10 000,00 грн.
на загальну суму 20 000,00 грн.; 30.11.2012 року
двома платежами по 10 075,00 грн. на
загальну суму 20 150,00 грн.; 05.12.2012 року
двома платежами по 10 075,00 грн. на
загальну суму 20 150,00 грн. Всього ним було
перераховано 60 300,00 грн. В кінці грудня
2012 року відповідач повідомив його у
телефонній розмові, що не збирається
повертати гроші і відмовився пояснити
причини. 07.02.2013 року він звернувся з
цінним листом до відповідача з
проханням в термін до 18.02.2013 року
повернути отримані кошти. На
сьогоднішній день у нього відсутній
зв»язок з відповідачем, грошові кошти
йому не повернуті та відповідач,
отримавши ці грошові кошти, як позику,
фактично відмовився оформити договір
позики у письмовій формі та написати
розписку про отримання коштів,
фактично обманувши його. Позивач
посилається на те, що, враховуючи те, що
між позивачем та відповідачем була
домовленість про те, що відповідач
зобов»язується скласти документи про
позику та віддати грошові кошти до
кінця 2012 року, та зобов»язань своїх не
виконав, слід вважати, що передані
позивачем кошти в сумі 60 300,00 грн. набуті
відповідачем безпідставно.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2
на його користь суму безпідставно
отриманих коштів в розмірі 60 300,00 грн. та
понесені судові витрати в розмірі 603,00
грн.

В судове засідання позивач не
з»явився, про день, місце та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином, його представник в
окремій заяві, поданій до суду,
підтримав п0зовні вимоги просив
розглянути справу у його відсутність.

Відповідач з представником в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, посилаючись на те, що
відповідач перебував у трудових
відносинах з позивачем і грошові кошти
у розмірі 60300,00 грн. є власністю ОСОБА_2 В
дане судове засідання відповідач не
з»явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, тому суд вважає можливим
розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до змісту ст.ст. 11,
509, 526 ЦК України однією з підстав
виникнення зобов»язання є договори,
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов»язковим для виконання
сторонами.

У відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України
якщо строк (термін) виконання боржником
зобов»язання обов»язку не
встановлений або визначений моментом
пред»явлення вимоги, кредитор має
право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов»язок у семиденний строк від
дня пред»явлення вимоги, якщо
обов»язок негайного виконання не
випливає із договору або актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно,
зобов»язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов»язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

У відповідності до ч.2 ст.1212 ЦК
України положення глави 83
застосовуються незалежно від тоо, чи
безпідставне набуття або збереження
майнп було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Згідно до ч.3 цієї статті
положення вказаної глави
застосовуються також до вимог про: 1)
повернення виконаного за недійсним
правочином; 2) витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов»язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, при
цьому кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, у
листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
позивача з проханням надати йому
грошову позику у сумі 60 300,00 грн.

За домовленістю з відповідачем позивач
погодився перерахувати на банківський
картковий рахунок відповідача
необхідну грошову суму за умови, що він
зобов'язався скласти необхідні
документи, а саме договір позики та
розписку, підтверджуючи факт отримання
грошової позики, та до кінця 2012 року
поверне грошові кошти.

Грошові кошти в сумі 60 300,00 грн.
були перераховані позивачем
декількома платежами за допомогою
програми «Приват24» з його карткового
рахунку № НОМЕР_4 на картковий рахунок
відповідача № НОМЕР_2 наступним чином:

- 20.11.2012 року двома платежами по 10
000,00 грн. на загальну суму 20 000,00

грн., що підтверджується платіжними
дорученнями №Р24А81657 та
№Р24А79877 від 20.11.2012 року;

- 30.11.2012 року двома платежами по 10 075,00
грн. на загальну суму 20 150,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №Р24А49997 та
№Р24А48484 від 30.11.2012 року;

- 05.12.2012 року двома платежами по 10 075,00
грн. на загальну суму 20 150,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №Р24А38097 та
№Р24А36817 від 05.12.2012 року.

В кінці грудня 2012 року відповідач
повідомив позивача у телефонній
розмові, що не збирається повертати
гроші і відмовився пояснити причини. В
зв»язку з зазначеним позивач 07.02.2013
року звернувся з цінним листом до
відповідача з проханням в термін до
18.02.2013 року повернути йому отримані
кошти.

Встановлено, що на час розгляду справи
відповідач грошові кошти позивачу не
повернув, відмовився оформити договір
позики у письмовій формі та написати
розписку про отримання коштів.

За таких обставин, суд вважає, що
грошові кошти у розмірі 60300,00 грн., які
відповідач без достатньої правової
підстави утримує, тому вони підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

В обґрунтування своїх заперечень
проти позову відповідач посилався на
те, що він з позивачем перебував у
тривалих трудових відносинах, грошові
кошти у розмірі 60300,00 грн. належать йому
і ця сума була передана позивачем йому
для покупки обладнання, яке придбано не
було, будь-якого договору позики цих
грошових коштів між ним та позивачем не
укладалося.

Разом з цим, будь-яких належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх заперечень, а також того, що право
відносини між сторонами виникли не з
договору позики та того, вказані
грошові кошти на будь-якій законній
правовій підставі утримуються
відповідачем ним суду не надано.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 603 грн. 00 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, іпн.НОМЕР_3, на
користь ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, грошові
кошти в сумі 60 300,00 грн. та понесені ним
витрати по справі - сплачений судовий
збір в сумі 603 грн. 00 коп., а всього 60 903,00
грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня отримання копії
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.О. Кудрявцева