22-ц/795/416/2014 Головуючий у I інстанції
-Супрун О. П. Доповідач - Литвиненко І.
В.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко І.В.
суддів:Страшного М.М., Шарапової О.Л.при
секретарі:Герасименко Ю.О.за
участю:представника ОСОБА_5 ОСОБА_6,
Ільченка Р.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
Деснянського районного суду
м.Чернігова від 9 січня 2014 року по
справі за скаргою ОСОБА_5 на дії
головного державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Ільченка
Руслана Олексійовича,

заінтересована особа - Публічне
акціонерне товариство „УкрСиббанк",

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалу суду через
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
постановити нову ухвалу про
задоволення скарги.

Ухвалою суду в задоволенні скарги було
відмовлено .

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що поза увагою суду залишився той
факт, що виконавчі документи повернуті
стягувачеві, строк пред'явлення до
виконання цих документів пропущено, і
тому державний виконавець повинен був
закінчити виконавче провадження і
зняти арешт з майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у головного державного
виконавця Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ Ільченка Р.В.
перебувають виконавче провадження №
25600822 щодо примусового стягнення з
ОСОБА_5 на користь ПАТ „УкрСиббанк"
1166741,68 грн. та виконавче провадження №
25601282 щодо примусового стягнення з
ОСОБА_5 на користь ПАТ „УкрСиббанк" 910
грн.

05.04.2011 року головний державний
виконавець Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ Дмитрієв С.А. виніс
постанову ВП № 25600822 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

21.11.2012 року головний державний
виконавець Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ Ільченко Р.В. виніс
постанови, якими повернув вказані
виконавчі документи стягувачу і надав
строк для повторного пред'явлення
виконавчих документів до 21.11.2013 року.

Оскільки, до вказаної дати стягувач не
пред'явив документи до виконання, то
22.11.2013 року ОСОБА_5 звернувся до
головного державного виконавця
Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ
Ільченка Р.В. з заявою про винесення
постанов про закінчення виконавчих
проваджень на підставі ст.49 Закону
України „Про виконавче провадження" з
застосуванням наслідків, передбачених
ст.50 вказаного Закону.

02.12.2013 року ОСОБА_5 отримав відповідь
від головного державного виконавця
Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ
Ільченка Р.В. про відмову у знятті
арешту з майна боржника.

ОСОБА_5 вважає такі дії державного
виконавця незаконними та просив
зобов'язати головного державного
виконавця Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ Ільченка Р.В.
закінчити виконавчі провадження №
25600822 та № 25601282 і зняти арешт із усього
майна.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що
заходи примусового виконання рішення
скасовуються у випадку закінчення
виконавчого провадження і законом не
передбачено скасування таких заходів у
випадку повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Такі висновки суду відповідають
наданим сторонами доказам та
положенням ст.ст.47, 49, 50 Закону України
„Про виконавче провадження".

Вказані норми передбачають можливість
повернення виконавчого документа
стягувачу і можливість закінчити
виконавче провадження, з наслідками,
вказаними у ст.50 Закону України „Про
виконавче провадження".

Оскільки виконавчі документи про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ
„УкрСиббанк" були саме повернуті
стягувачу, то в цьому разі не можуть
застосовуватись наслідки, передбачені
ст.50 Закону України „Про виконавче
провадження", зокрема зняття арешту з
майна і відповідь державного виконавця
на заяву ОСОБА_5 про відсутність
підстав для зняття арешту є
правомірною.

Сам апелянт в апеляційній скарзі не
заперечує того факту, що у зв'язку з
поверненням виконавчих листів
відсутні підстави для зняття арешту.
Доводи про необхідність винесення
постанов про закінчення виконавчих
проваджень при наявності постанов про
повернення виконавчих документів
стягувачу не ґрунтуються за
законодавстві.

За таких обставин апеляційний суд
вважає, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з додержанням
вимог закону, а тому відсутні підстави
для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, ст.ст. 314,
315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду
м.Чернігова від 9 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:Судді: