У Х В А Л А

Справа № 183/6699/14

№ 2-з/183/82/14

20.10.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді Березюк В.В,

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1
– ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу будинку в частині
визначення покупця та визнання майна
особистою приватною власністю.

Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2
звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з заявою, в якій в якості
забезпечення позову просить накласти
арешт на житловий будинок загальною
площею 87,70 кв.м., житловою площею 53,70
кв.м., з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область,
Новомосковський район, с. Піщанка, вул.
Набережна, 103, розташований на
земельній ділянці місцевої сільської
ради загальною площею 0,18 га,
кадастровий номер :03:006:0592,
власником якого є ОСОБА_3, РНОКПП
НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява мотивована тим, що накладення
арешту на спірний будинок необхідне
для недопущення подальшої реалізації
нерухомості, що може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, адже їй стало відомо, що
відповідач ОСОБА_3 в силу того, що є
власником даного будинку має намір і
може продати це домоволодіння.

Сторони, у відповідності до
ч.1 ст.153 ЦПК України, в судове засідання
не викликалися, у зв’язку з чим, на
підставі ст.197 ЦПК України, фіксування
судового процесу технічними засобами
не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву,
дослідивши матеріали позову, прийшов
до наступного висновку.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені ЦПК України
заходи забезпечення позову. Згідно з п.1
ч.1 ст.152 ЦПК України одним із способів
забезпечення позову є накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» позов майнового
характеру дозволяється забезпечувати
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 9 від
22.12.2006 року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами виник спір з приводу
договору купівлі-продажу будинку № 103
розташованого по вул. Набережна в с.
Піщанка Новомосковського району
Дніпропетровської області в частині
визначення покупцем ОСОБА_3 При цьому, в
силу того, що відповідачу на праві
власності належать даний будинок,
останній може розпорядитися ним на
свій власний розсуд і відчужити його,
що в майбутньому може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду по даній цивільній справі.

Все зазначене дає підстави припускати,
що невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду в
разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне
задовольнити подане клопотання і вжити
заходи забезпечення позову шляхом
накладення арешту на будинок № 103
розташований по вул. Набережна в с.
Піщанка Новомосковського району
Дніпропетровської області, адже вжиття
заходів забезпечення позову в даному
випадку є доцільним, обґрунтованим та
співрозмірним заявленим вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.
151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про
забезпечення позову – задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок
загальною площею 87,70 кв.м., житловою
площею 53,70 кв.м., з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: Дніпропетровська область,
Новомосковський район, с. Піщанка, вул.
Набережна, 103, розташований на
земельній ділянці місцевої сільської
ради загальною площею 0,18 га,
кадастровий номер :03:006:0592,
власником якого є ОСОБА_3, РНОКПП
НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію ухвали направити для відома
сторонам, для виконання – у відділ ДВС
Новомосковського МУЮ
Дніпропетровській області.

На підставі ч. 9 ст. 153 ЦПК
України ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень. Оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області, протягом 5 днів з дня її
проголошення, а у разі її постановлення
без участі особи, яка її оскаржує,
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

В.
В. Березюк