Справа № 2-1933/11 Головуючий у І
інстанції Мостовий Р.П.Провадження №
22-ц/780/924/14 Доповідач у 2
інстанції ЛащенкоКатегорія 36
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Лащенка В.Д.,

суддів: Сушко Л.П., Кулішенка Ю.М.

при секретарі Микитенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 23 квітня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Українська міська державна
нотаріальна контора, про визнання
заповіту недійсним ,

встановила:

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про
визнання заповіту недійсним.

Позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати - ОСОБА_3, після
смерті якої відкрилася спадщина на
належне їй майно.

22 грудня 2010 року ОСОБА_3 склала заповіт
на користь відповідача по справі.

Позивач вказав, що заповіт на користь
відповідача підписаний померлою, коли
вона не могла усвідомлювати значення
своїх дій та знаходилась під впливом
дії ліків. Разом з тим, позивач
зазначив, що волевиявлення ОСОБА_3 не
було вільним та не відповідало її волі.
Враховуючи викладене, позивач просив
суд визнати недійсним вказаний
заповіт.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 23 квітня 2013 року
в задоволенні вказаного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
суд скасувати рішення Обухівського
районного суду Київської області від 23
квітня 2013 року з підстав порушення
судом норм процесуального права та
неповного з»ясування обставин, що
мають значення для справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 2010 року
ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до
якого все своє майно заповіла дочці
ОСОБА_2, відповідачці по справі. ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 5).

Відповідно до вимог ст.. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна особа вчинила
у момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

За клопотанням позивача апеляційним
судом була призначена посмертна
судово-психіатрична експертиза.
Відповідно до висновку експертів
ОСОБА_3 на протязі життя страждала на
порушення психічної діяльності
невротичного та церебрастенічного
спектру, які не заходили далі
невротичної чи неврозоподібної
симптоматики. Станом на 22 грудня 2010
року у неї мали місце порушення
психічної діяльності у вигляді
органічного емоційно-лабільного
(астенічного) розладу та легкого
когнітивного розладу в рамках
помірно-вираженого церебрастенічного
синдрому, що було обумовлене віковим
змінами, церебросклерозом та
віддаленими наслідками перенесеного в
1993 році струсу головного мозку. Ступінь
виразності психічних розладів у ОСОБА_3
станом на 22 грудня 2010 року був такий, що
вона могла усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними (а.с. 273-278).

За таких обставин відсутні підстав для
визнання заповіту недійсним з підстав
передбаченого ст.. 225 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 1257 ЦК України за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Позивачем не надано суду доказів того,
що при складанні ОСОБА_3 заповіту,
волевиявлення не було вільним і не
відповідало її волі.

Оскільки судом повно з'ясовані
обставини справи, що мають значення для
справи, надані сторонам можливості
представити докази на підтвердження
своїх вимог, правильно застосовані
норми матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що
відсутні підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції при розгляді
справи не була витребувана медична
документація та призначена посмертна
судово-психіатрична експертиза не
можуть бути враховані, оскільки
апеляційною інстанцією така
експертиза проведена, з направленням
експертам матеріалів цивільної справи
та медичної картки померлої.

Разом з тим на підставі вимог ст.. 88 ЦПК
України на користь відповідача
необхідно стягнути судові витрати за
проведену під час розгляду в
апеляційній інстанції посмертну
судово-психіатричну експертизу в сумі 2
843 грн.39 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Обухівського
районного суду Київської області від 23
квітня 2013 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 2 843 грн.
39 коп.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді