АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Головачова Я.В.

при секретарі Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2013 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договорів про надання споживчого кредиту та договору іпотеки припиненим,

В С Т А Н О В И Л А

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором від 15.05.2008 № 0 у загальному розмірі 77290,47 доларів США та пеню у сумі 46118,92 грн., заборгованість за кредитним договором від 15.05.2008 № 0 у загальному розмірі 77792,80 доларів США, пеню у сумі 46654,92 грн., посилаючись на неналежне виконання взятих на себе обов'язків. Крім того, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту від 15.05.2008 № 0, № 0, звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, встановити спосіб реалізації нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності.

Справа № 756/1481/13
№ апеляційного провадження 22-ц-796/2128/2013
Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
До початку розгляду справи по суті судом прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_5 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договорів про надання споживчого кредиту та договору іпотеки припиненими.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2013 відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договорів про надання споживчого кредиту та договору іпотеки припиненим - задоволено частково.

Визнано припиненою іпотеку за договором іпотеки від 15.05.2008, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко A.B., зареєстрованого в реєстрі за № 2232.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк», на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 114 (сто чотирнадцять) гривень 71 копійку.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, представником позивача подано апеляційну скаргу, так як вважає рішення суду необґрунтованим, таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що при ухвалені рішення Оболонським районним судом м. Києва неповно та не всебічно з'ясовано дійсні обставини справи та застосовано норми правових актів, які не застосовуються до даного виду правовідносин, що свідчить про упередженість та необ'єктивність. Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, просить його скасувати в частині відмови в задоволенні первісного позову та задоволенні позовних вимог зустрічного позову та ухвалити нове, яким в частині відмови в задоволенні зустрічного позову залишити рішення суду без змін, первісний позов задовольнити в повному обсязі, у задоволені зустрічного позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення первісних позовних вимог і відмову у задоволенні зустрічного позову.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду законним і обгрнутованим, просили залишити його без змін.

Інші учасники процесу не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Проте, судове повідомлення направлене відповідачу ОСОБА_1, було повернуто з відміткою поштового відділення про відмову в отриманні, що в силу ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважається належними повідомленням. Судова повістка на імя ОСОБА_2 повернута поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання», як і всі попередні неодноразові судові повідомлення. Іншої адреси місця перебування відповідач ОСОБА_2 суду не повідомляла, а тому підлягають застосуванню положення ч.1 ст. 77 ЦПК України. Керуючись ст. ст. 303-1, 305 ч. 2 ЦПК України, колегія суддів вважає за доцільне розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 15.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_11 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позичальник ОСОБА_12 отримав від банку кредит в іноземній валюті у сумі 50000 доларів США, під 14% річних, строком до 15.05.2018. Кредит наданий позичальнику для його особистих потреб, на споживчі цілі.

Крім того, 15.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_11 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позичальник ОСОБА_12 отримав від банку кредит в іноземній валюті у сумі 50000 доларів США, під 14% річних, строком до 15.05.2018. Кредит наданий позичальнику для його особистих потреб, на споживчі цілі.

Зобов'язання позичальника за вказаними кредитними договорами забезпечені порукою та заставою нерухомого майна.

Так, 15.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки № 204088, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_11 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 15.05. 2008 (далі - Основний договір), укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

За умовами п.п. 1.3, 1.4 договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

Того ж дня, 15.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки № 203686, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_11 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 15.05.2008 (далі - Основний договір), укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до умов п.п. 1.3, 1.4 договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

Також 15.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах ОСОБА_7 на підставі довіреності, укладений договір іпотеки № 85338. (а.с. 45-48)

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки перебуває у власності іпотекодержателів в рівних частках на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва 20.10.1998.

Іпотекою вказаної квартири забезпечено виконання грошових зобов'язань в повному обсязі зі сторони позичальника - ОСОБА_11, у тому числі за кредитними договорами від 15.05.2008 № 0 та № 0.

Договір іпотеки укладений між сторонами у письмовій формі, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КияшкоA.B., зареєстрований в реєстрі за № 2232.

У день укладення договору іпотеки приватним нотаріусом КМНО Кияшко A.B. накладено заборону відчуження предмета іпотеки до припинення договору іпотеки.

10.02.2009 між позичальником - ОСОБА_12 та позивачем укладена додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 15.05. 2008.

Сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. Так, позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі 600 доларів США 25-го числа кожного календарного місяця строку кредитування. Крім того, сторонами продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 15.05. 2008.

Такі зміни погоджені з поручителем ОСОБА_6 шляхом підписання додаткової угоди / договору про внесення змін № 1 до договору поруки № 204088 від 15.05.2008.

10.02.2009 між позичальником - ОСОБА_12 та позивачем укладена додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 15.05.2008.

Сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. Так, позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі 600 доларів США 25-го числа кожного календарного місяця строку кредитування. Крім того, сторонами змінено кінцевий термін повернення кредиту - до 15.05. 2028.

Вказані вище зміни погоджені з поручителем ОСОБА_6 шляхом підписання додаткової угоди / договору про внесення змін № 1 до договору поруки № 203686 від 15.05.2008.

Позичальник ОСОБА_12 отримав кредит, однак неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості, припинив виконувати зобов'язання з погашення основної суми кредиту у березні 2009 року, а з погашення процентів за користування кредитними коштами - у листопаді 2009 року. (а.с. 58-65)

Проте, 22.04.2011 позичальник за договорами про надання споживчого кредиту ОСОБА_11 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.04.2011, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Як убачаться з копії спадкової справи № 1223/11 щодо майна померлого ОСОБА_11, єдиним спадкоємцем після його смерті є неповнолітня донька спадкодавця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Із заявою про прийняття спадщини, датованою 18.10.2011, до 11-ої Київської державної нотаріальної контори звернулася законний представник неповнолітньої ОСОБА_6 (а.с. 126-136)

Дружина спадкодавця - ОСОБА_6 заявила про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_12, про що свідчить заява від 18.10.2011.

До спадкової маси після смерті ОСОБА_12 увійшла 1/3 частина квартири АДРЕСА_3, яка перебувала у спільній частковій власності спадкодавця на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.11.2006, виданого відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації.

Свідоцтво про право на спадщину відповідачем ОСОБА_1 не отримано на час розгляду справи.

Про смерть позичальника за договорами про надання споживчого кредиту позивачу ПАТ «УкрСиббанк», в особі його уповноваженого представника, стало відомо у судовому засіданні 24.04.2013, яке було відкладено з метою з'ясування кола спадкоємців.

Претензія ПАТ «УкрСиббанк» щодо боргових зобов'язань померлого ОСОБА_11 отримана 11-ою Київською державною нотаріальною конторою, про що свідчить лист від 04.09.2013.

За приписами ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить право протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Отже, позивачем ПАТ «УкрСиббанк» не пропущено строк, встановлений для пред'явлення вимог до спадкоємця.

Відповідно до розрахунків суми боргу станом на 03.01.2013 розмір заборгованості позичальника ОСОБА_12 по договору про надання споживчого кредиту від 15.05.2008 № 0 складає 77290,47 доларів США, у тому числі заборгованість за кредитом - 47560,59 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами - 29729,88 доларів США, та пеня у сумі 46118,92 грн.; розмір заборгованості позичальника по договору про надання споживчого кредиту від 15.05.2008 № 00 складає 77792,80 доларів США, у тому числі заборгованість за кредитом - 47694,79 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами - 30098,01 доларів США, та пеня у сумі 46654,92 грн.

Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідача ОСОБА_13, спадкоємиці позичальника, та відповідача ОСОБА_6,

З урахуванням положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

На вимогу суду позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок суми боргу за договорами про надання споживчого кредиту станом на 22.04.2011, тобто на дату смерті позичальника ОСОБА_12 (а.с. 232-257)

Розмір заборгованості позичальника ОСОБА_12 по договору про надання споживчого кредиту від 15.05.2008 № 00 складає: числі заборгованість за кредитом - 47694,79 доларів США, що еквівалентно 379908,08 грн.; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами - 14195,32 доларів США, що еквівалентно 113071,4 грн.; пеня у сумі 2520,36 доларів США, що еквівалентно 20075,69 грн.; за договором № 0 заборгованість за кредитом становить 47560,59 доларів США, що еквівалентно 378839,12 грн.; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами - 13894,1 доларів США, що еквівалентно 110672,06 грн.; пеня у сумі 2454,02 доларів США, що еквівалентно 19547,26 грн..

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, підставою для відмови у задоволенні первісних позовних вимог стала відсутність належних доказів вартості отриманого відповідачем у спадщину майна. При цьому судом вказано, що представником позивача лише в дебатах заявлено клопотання про призначення судової експертизи з метою з'ясування вартості спадкового майна, тобто з порушенням встановленого законом порядку.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

Так, за правилами ч.1 ст. 193 ЦПК України у судових дебатах виступають з промовами особи, які беруть участь у справі. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Під час судових дебатів не можна подавати нові докази, заяву про залишення позову без розгляду, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог (ч.8 цієї статті).

Разом з тим, в силу ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 194 ЦПК України якщо під час судових дебатів виникає необхідність з'ясування нових обставин, що мають значення для справи, або дослідження нових доказів, суд постановляє ухвалу про повернення до з'ясування обставин у справі. Після закінчення з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами судові дебати проводяться в загальному порядку.

В порядку ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналіз вказаних процесуальних норм у сукупності дає підстави стверджувати, що за наведених обставин, коли визначальним для вирішення справи є визначення меж відповідальності, суд, з метою здійснення повного в всебічного дослідження, мав постановити ухвалу про повернення до з'ясування обставин у справі та розглянути заявлене клопотання.

З метою усунення неповноти дослідження обставин у справі, в порядку ч.2 ст. 303 ЦПК України, апеляційним судом було розглянуто клопотання представника позивача про призначення експертизи. Ухвалою апеляційного суду від 22.04.2014 була призначена судова будівельно-технічна експертиза з метою визначення вартості спадкового майна /т.2 а.с.99/.

Згідно з Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 5997/14-42 від 31.07.2014 загальна ринкова вартість 1/3 частини квартири № 4, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 4, яку успадкувала ОСОБА_1, станом на момент проведення оцінки становить 296769 (двісті дев'яносто шість тисяч сімсот шістдесят дев'ять) гривень /т.2 а.с.126-134/.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків встановлених ч.ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу.

В порядку ч. 2 ст. 31 ЦК України малолітня особа не несе відповідальності за завдану шкоду.

Положеннями ст. 1282 ЦК України визначений обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

А саме, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст.242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. І в силу представництва зобов'язані або мають право вчинити правочин від імені дитини. ОСОБА_6 здійснюючи таке представництво звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідно ОСОБА_1 набуває всіх прав і обов'язків, що випливають із інституту спадщини.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, вбачається, що обов'язок спадкоємця задовольнити вимоги кредитора є безумовним не залежно від особи, яка прийняла спадщину, оскільки вказаний обов'язок входить до складу спадщини і спеціальними нормами, що регулюють права малолітніх осіб, не виключається. Отже, висновок суду першої інстанції про те, що неповнолітня дочка боржника, не може відповідати за зобов'язаннями в силу відсутності цивільної дієздатності є необґрунтованим.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто посилання суду першої інстанції як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості на відсутність свідоцтва про право на спадщину є також помилковим.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, а саме в межах вартості спадкового майна - 296769 грн.

Що стосується вимог пред'явлених до поручителів, то висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване у тому числі у договорі поруки.

Вказані вище роз'яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 32 Постанови від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Як вбачається з матеріалів справи, поручитель ОСОБА_6 та іпотекодавці ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, які є майновими поручителями, шляхом підписання договорів поруки та іпотеки надали свою згоду відповідати за виконання умов кредитних договорів позичальником ОСОБА_12

Внаслідок смерті позичальника у кредитних правовідносинах відбулася заміна боржника у зобов'язанні. Згідно з положеннями договору поруки та договору іпотеки відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 не надали свою згоду відповідати за виконання кредитного договору будь-якою іншою особою, відмінною від позичальника.

За таких обставин, сума кредитної заборгованості не підлягає стягненню в солідарному порядку з поручителя ОСОБА_6, а також відсутні правові підстави для задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості за вказаними договорами про надання споживчого кредиту. З наведених вище підстав вбачається обґрунтованим і задоволення зустрічних позовних вимог. При цьому на висловлені в судовому засіданні заперечення представника позивача щодо відсутності повноважень ОСОБА_5 на представництво інтересів ОСОБА_4, ОСОБА_3, в зв'язку з чим є неправомірним припинення іпотеки в цілому, колегія суддів вважає необхідним вказати на те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 є майновими поручителями. Оскільки порука припинилась в зв'язку з відсутністю згоди поручителя відповідати за нового боржника, то підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки не вбачається. Крім того, як вбачається з договору іпотеки, предмет іпотеки належить власникам на праві спільної часткової власності, частки яких не виділені. А отже кожен із них володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Тобто припинення договору іпотеки в частині не вбачається можливим.

Отже, виходячи з положень чинного законодавства України, позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що рішення підлягає скасуванню лише в частині відмови від задоволення первісних позовних вимог про стягнення суми заборгованості, в іншій частині висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2013 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2, про стягнення суми заборгованості за договором кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення даних позовних вимог частково, в зв'язку з чим абзац 1 резолютивної частини змінити двома абзацами в наступній редакції:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: 03022, АДРЕСА_4) від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 (місце проживання: 03022, АДРЕСА_4; Ідентифікаційний номер:НОМЕР_1), на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) суму заборгованості в розмірі 296769 грн. та судові витрати в розмірі 2101,40 грн. а всього 298870 (двісті дев'яносто вісім тисяч вісімсот сімдесят) гривень 40 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: