Справа № 459/2044/13
Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1747/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого
судді Мікуш Ю.Р.

Суддів:
Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар Гацій
І.І.

З участю: представника відповідача
Горбачової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 06 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП
«Львіввугілля», ДП «ЦЗК
«Вуглеторфреструктуризація» про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров»я при виконанні
трудових обов»язків, внаслідок
професійного захворювання,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням
Червоноградського міського суду
Львівської області від 06 грудня 2013 року
відмовлено у позові ОСОБА_3 до ДП
«Львіввугілля», ДП «ЦЗК
«Вуглеторфреструктуризація» про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров»я при виконанні
трудових обов»язків внаслідок
професійного захворювання.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає рішення суду незаконним та
необґрунтованим, прийнятим на підставі
висновків, що не відповідають
обставинам справи.

З аналізу його трудового стажу на
момент встановлення йому стійкої
втрати працездатності він перебував у
трудових відносинах з виробничим
об»єднанням «Укрзахідвугілля»,
правонаступником якого на
сьогоднішній день є ДП «Львіввугілля».

Внаслідок отриманого професійного
захворювання та встановлення йому 50%
стійкої втрати працездатності, він не
зможе відновити своє здоров»я,
повністю соціально реабілітуватися.

Професійне захворювання призвело до
вимушених змін у його житті та втрати
нормальних життєвих зв»язків, що
спричиняє йому душевні страждання. Він
періодично потребує амбулаторного і
стаціонарного лікування, переносить
біль, незручність, обмеження у фізичній
роботі, переносить моральні
страждання, що позбавляє його
нормальних життєвих зв»язків і вимагає
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Судом при постановленні рішення не
враховано всіх цих обставин та п.1
Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров»я, пов»язаним з виконанням ним
трудових обов»язків затверджених
постановою КМУ №472 від 23.06.1993 року, де
зазначено, що власник підприємства,
установи і організації або
уповноважений ним орган несе
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну працівникові каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров»я, пов»язаним
з виконанням ним трудових обов»язків, а
також моральну шкоду, заподіяну
власником фізичного чи психічного
впливу небезпечних або шкідливих умов
праці.

Просить скасувати оскаржуване рішення
суду та ухвалити нове, яким
задовольнити його позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення на апеляційну скаргу
представника відповідача Горбачової
Н.О., вивчивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги немає.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що позивач з 1971 року по 1993
рік працював на підземних роботах у
підприємствах по видобутку вугілля, що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с.5-7).

З 1980 року по 1993 рік працював на різних
посадах на шахті імені Героя
Радянського союзу А.В. Лопатіна в/о
«Укрзахідвугілля», яка подальшому була
перейменована на шахту №1
«Червоноградська».

З акту розслідування професійного
захворювання проведеного на шахті №1
«Червоноградська» в/о УЗВ» вбачається,
що стаж роботи в умовах дії шкідливих
виробництв та факторів, які викликали
захворювання у позивача становить 25
років 7 місяців (а.с.12-13).

З виписок історії хвороби ОСОБА_3 видно,
що останній неодноразово перебував на
стаціонарному лікуванні з приводу
професійного захворювання (а.с.8-11).

Відповідно до довідки виданої
Львівським обласним центром
медико-соціальної експертизи ОСОБА_3
вперше був оглянутий Франківською МСЕК
19.11.1993 року та йому встановлено ІІІ
групу інвалідності.

Наступними переоглядами інвалідність
підтверджувалась та актом №259 від
20.02.1996 року встановлено ІІІ групу
профзахворювання та 60% втрати
професійної працездатності
безтерміново (а.с.14).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
дійшов висновку, що оскільки позивач
працював на шахті, яка відповідно до
наказу МВП від 18.07.1996 року №345 «Про
передачу структурних одиниць
об»єднання «Укрзахідвугілля» передана
в державну компанію
«Укрвуглерекструктуризація» для
здійснення фізичної ліквідації та
актом робочої комісії від 09.02.2000 року
№48 виконано фізичне закриття шахти
«Червоноградська», відтак за
відсутності правонаступника
ліквідованого підприємства відмовив у
позові.

Колегія суддів цілком погоджується з
таким висновком суду у зв»язку з
наступним.

Частина 4 ст.45 Закону України від 06.10.1999
року «Гірничий закон України»
передбачає, що питання
правонаступництва гірничих
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, вирішуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до
законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 280 від 28.03.1997 року затверджено Порядок
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств та
затверджено перелік підприємств, що
ліквідуються. До цього переліку
включена і шахта №1 «Червоноградська».

Згідно з п.7 «Порядку ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств» № 939 від
27.08.1997 року (далі Порядку) відповідними
наказами Мінвуглепрому визначаються
підприємства, на які покладаються
функції з проведення відповідно до
затвердженого проекту ліквідації
гірничого підприємства заходів,
спрямованих на подолання
соціально-економічних,
гідроекологічних та інших негативних
наслідків цієї ліквідації та із
здійснення постійного контролю стану
гірничого підприємства, що
ліквідується.

Пункт 18 цього ж Порядку надає виключний
перелік заходів, які повинні бути
здійснені замовником з подолання
негативних наслідків ліквідації
гірничого підприємства. Видатки
підприємства - відповідача, не включали
сум для покриття витрат відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи
професійним захворюванням.

Відповідач ДП "ЦЗК"
"Вуглеторфреструктуризація" є
замовником та виконавцем робіт,
передбачених Проектами ліквідації
збиткових вугледобувних,
вуглепереробних та торфодобувних
підприємств України, що виконуються за
рахунок бюджетного фінансування та зі
здійснення контролю стану гірничих
підприємств, що ліквідуються або
ліквідовані.

Такі висновки зроблені і в листі
Управління з реструктуризації та
закриття вугільних підприємств
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України від 12.05.2011 року
за № 21-01-156, в якому зазначено, що ДП "ЦЗК"
"Вуглеторфреструктуризація" не є
правонаступником шахти №1
«Черовноградська» (а.с.158).

Враховуючи, що ДП «ЦЗК
«Вуглеторфреструктуризація» не є
правонаступником ліквідованої шахти,
на якій працював постраждалий та на не
було і не є його роботодавцем, вказане
підприємство не несе будь-яких
зобов'язань перед позивачем, в тому
числі щодо відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи професійним
захворюванням.

Таким чином, з'ясувавши дійсні
обставини справи, перевіривши наявні у
справі докази, суд апеляційної
інстанції не приймає доводів
апеляційної скарги щодо
необґрунтованості рішення суду першої
інстанції, оскільки таке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів. -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 06 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Ю.Р.Мікуш

Судді:
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин