У х в а л а

іменем україни

24 вересня 2014 року м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.Суддів:Коротуна В.М.,Ступак О.В.,
Попович О.В., Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», треті
особи: ОСОБА_8, Управління ДАІ УМВС
України в Чернівецької області,
Іванівський РВ ГУ МВС України в
Одеській області, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 14 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_7, приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія»
(далі - ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія») про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 18 листопада 2011 року
сталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої був пошкоджений
автомобіль позивача - Wolksvagen LT46,
державний номер НОМЕР_1.
Постановою Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 03 травня 2012 року
винним у вчиненні вказаної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_7 Цивільно-правова
відповідальність останнього була
застрахована в ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія». Відповідно
до експертного висновку вартість
матеріальних збитків, заподіяних
власнику автомобіля Wolksvagen LT46,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент
пошкодження становить 22826,18 грн,
вартість матеріальних збитків,
заподіяних власнику автомобіля
Wolksvagen LT46, реєстраційний номер НОМЕР_1,
на момент пошкодження, з врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу становить
11149,01 грн. При цьому, розмір страхової
суми за шкоду, заподіяну майну
потерпілого, становить 50000,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд задовольнити позов
і стягнути з ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» на його
користь вартість матеріального збитку
з урахуванням фізичного зносу за
мінусом франшизи у розмірі 10649,01 грн
(11149,01 грн - 500,00 грн), стягнути з ОСОБА_7 на
користь позивача частину вартості
відновлювального ремонту, яка не
покрита страховим відшкодуванням у
розмірі 12213,17 грн (22862,18 грн - 10649,01 грн) та
суму моральної шкоди в розмірі 6000,00 грн.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 10 квітня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнено з приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_9 суму страхового відшкодування у
розмірі 10649,01 грн.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9
суму матеріального збитку, яка
заподіяна внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі 12213,17 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 14 травня 2014
року скасовано рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 10 квітня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9
суми матеріального збитку, яка
заподіяна внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалено в цій частині нове рішення,
яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 14 травня 2014 року і
залишення в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
на таких підставах.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з
відповідача суми матеріального збитку,
яка заподіяна внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди й
ухвалюючи нове рішення в цій частині,
суд апеляційної інстанції виходив із
того, що зношеність пошкодженого майна
враховується при стягненні з винної
особи вартості такого майна (у
разі відшкодування збитків), однак,
позивачем не доведено, що встановлення
нових деталей на його автомобіль
замість зношених призвело до
погіршення стану транспортного засобу
і завдало йому збитки, а тому позов в
цій частині задоволенню не підлягає.

Проте цей висновок суперечить вимогам
закону й матеріалам справи.

Судами встановлено, що 18 листопада 2011
року сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
наслідок якої був пошкоджений
автомобіль позивача - Wolksvagen LT46,
державний номер НОМЕР_1.

Постановою Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 03 травня
2012 року винним у вчиненні вказаної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_7

Відповідно до поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА72279157 від 19
червня 2011 року відповідальність ОСОБА_7
за шкоду третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю його автомобіля була
застрахована у ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія».

Згідно з пунктом 2 вказаного поліса
розмір страхової суми за шкоду,
заподіяну майну потерпілого, становить
50000,00 грн.

Відповідно до висновку № 99 експертного
автотоварознавчого дослідження від 30
листопада 2011 року вартість
матеріальних збитків, заподіяних
власнику автомобіля Wolksvagen LT46,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на
момент пошкодження становить 22826,18 грн.
Вартість матеріальних
збитків, заподіяних власнику
автомобіля Wolksvagen LT46, реєстраційний
номер НОМЕР_1, на момент пошкодження, з
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу становить 11149,01 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, зокрема, шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою (пункт 1
частини 1 статті 1188 ЦК України).

Правовідносини щодо відшкодування
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та
майну потерпілих при експлуатації
наземних транспортних засобів на
території України регулюються,
зокрема, Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон).

Відповідно до статті 6 Закону страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Згідно пунктом 9.1. статті 9 Закону
страхова сума - це грошова сума, у межах
якої страховик зобов'язаний здійснити
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування.

За положеннями пункту 12.1. статті 12
Закону страхове відшкодування
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22
Закону у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до висновку № 99 експертного
автотоварознавчого дослідження від 30
листопада 2011 року вартість
матеріальних збитків, заподіяних
власнику автомобіля Wolksvagen LT46,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на
момент пошкодження, з врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу становить
11149,01 грн.

Тому, суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано виходили з
того, що з ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
позивача підлягає стягненню страхове
відшкодування у розмірі 10649,01 грн, яке
відповідає вартості матеріальних
збитків, заподіяних потерпілому з
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу за мінусом суми франшизи.

Однак, з висновком суду апеляційної
інстанції про відмову у позові
в частині стягнення з відповідача суми
матеріального збитку, яка заподіяна
позивачу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
погодитись не можна з огляду на
наступне.

З висновку № 99 експертного
автотоварознавчого дослідження від
30 листопада 2011 року вбачається, що
загальна сума вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля Wolksvagen LT46, реєстраційний
номер НОМЕР_1, становить 22826,18 грн.

Тобто, сума збитків, які завдані
потерпілому в результаті
дорожньо-транспортної пригоди і не
включені до суми страхової виплати
становить 12213,17 грн (22862,18 грн - 10649,01 грн).

За положеннями статті 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Крім того, пунктом 14 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» судам
роз'яснено, що якщо для відновлення
попереднього стану речі, що мала
певну зношеність (наприклад,
автомобіля), було використано нові
вузли, деталі, комплектуючі частини, у
тому числі іншої модифікації, що
випускаються в обмін знятих із
виробництва однорідних виробів, особа,
відповідальна за шкоду, не має права
вимагати врахування зношеності майна
або меншої вартості пошкоджених частин
попередньої модифікації. Зношеність
пошкодженого майна враховується у
випадках стягнення на користь
потерпілого вартості такого майна (у
разі відшкодування збитків).

Вирішуючи спір в частині стягнення з
відповідача суми матеріального збитку,
яка заподіяна позивачу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що сума збитків, які завдані
потерпілому в результаті
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі 12213,17 грн підлягають
стягненню з ОСОБА_7 для повного
відшкодування завданої ним шкоди,
оскільки ці збитки не включені до суми
страхової виплати, яка підлягає
стягненню з ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія».

До таких висновків суд першої
інстанції дійшов на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погоджується з такими висновками
суду першої інстанції.

Натомість визнати законними та
обґрунтованими висновки суду
апеляційної інстанції не можливо.

Відповідно до статті 339 ЦПК України
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону, то рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню,
а рішення районного суду -
залишенню в силі.

Керуючись статтями 336, 339, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 14 травня
2014 року скасувати, а рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 10 квітня 2014 року залишити
в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун О.В. Ступак О.В. Попович С.П.
Штелик