Справа № 297/257/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Фейіра О. О., при
секретарі Когутич О.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Берегово цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Бенянської
сільської ради Берегівського району та
Управління Держземагенства в
Берегівському районі Закарпатської
області, третя особа без самостійних
вимог: реєстраційна служба
Берегівського районного управління
ютиції, про визнання права власності на
земельні ділянки,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський
районний суд Закарпатської області із
позовом до виконавчого комітету
Бенянської сільської ради
Берегівського району та Управління
Держземагенства в Берегівському
районі Закарпатської області, третя
особа без самостійних вимог:
реєстраційна служба Берегівського
районного управління ютиції, про
визнання права власності на земельну
ділянку площею 0, 1550 га за цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства та на
земельну ділянку площею 0, 0770, за
цільовим призначенням для будівницва і
обслуговування житлового будинку,
розташовиних по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги позивачем
мотивовано тим, що 20 травня 2000 року
згідно договору купівлі-продажу він
придбав у ОСОБА_2 незакінчений
будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1,
а також земельну ділянку розміром 0, 232
га, яка належала останньому на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ЗК №020472
від 17 травня 2000 року. Рішеннями
державного реєстратора прав на
нерухоме майно від 24 січня 2014 року йому
відмовлено в реєстрації права
власності на земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :10:000:0012 та на земельну
ділянку, розташовану по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :10:000:0013,
оскільки в договорі купівлі-продажу
від 20 травня 2000 року не вказано цільове
призначення та місце розташування
придбаної земельної ділянки. А тому
просить суд визнати за ним право
власності на земельну ділянку площею 0,
1550 га за цільовим призначенням для
ведення особистого селянського
господарства та на земельну ділянку
площею 0, 0770, за цільовим призначенням
для будівницва і обслуговування
житлового будинку, розташовиних по
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним
чином повідомленим про день, час та
місце судового розгляду справи, в
судове засідання не з"явився, однак
подав до суду клопотання, згідно якого
просить справу розглянути без його
участі, позовні вимоги підтримує
повністю, просить позов задоволити
(а.с. 26).

Представники відповідачів в
судове засідання не з"явилися, однак
виконавчий комітет Бенянської
сільської ради Берегівського району та
начальник Управління Держземагенства
в Берегівському районі Закарпатської
області, подали до суду заяви, згідно
яких просять справу розглянути без їх
участі, проти позову не заперечуюють
(а.с. 27, 32, 35).

Представник третьої особи в
судове засідання не з"явився, однак в.о.
начальника реєстраційної служби
Берегівського районного управління
ютиції Пир"єва В.М. подала до суду
заяву, згідно якої просить справу
розглянути без участі її представника,
проти позовних вимог не заперечують
(а.с. 31).

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивач посилався, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає позов
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 392 ЦК України,-
власник майна може пред"явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії ІІІ
ЗК №020472, виданого головою Бенівської
сільської ради народних депутатів 17
травня 2000 року, земельна ділянка
розташована на території Бенівської
сільської ради Берегівського району,
площею 0, 232 га передана ОСОБА_2
для обслуговування житлового будинку
та ведення особистого підсобного
господарства (а.с. 12).

Згідно п. а ч. 1 ст. 81 ЗК України, -
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки в тому
числі і на підставі придбання за
договором купівлі-продажу.

Так, згідно договору
купівлі-продажу від 20 травня 2000 року,
посвідченого державним нотаріусом
Берегівської державної нотаріальної
контори Кун І.П., зареєстрованого в
реєстрі №1-1705, ОСОБА_1 придбав у
ОСОБА_2 незакінчений будівництвом
житловий будинок АДРЕСА_1, а також
земельну ділянку розміром 0, 232 га, яка
належала продавцю на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ ЗК №020472,
виданого Бенівською сільською радою
17 травня 2000 року (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 Земельного
кодексу України,- громадяни та юридичні
особи України, а також територіальні
громади та держава мають право
набувати у власність земельні ділянки
на підставі міни, ренти, дарування,
успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Як встановлено з матеріалів
справи, рішеннями державного
реєстратора прав на нерухоме майно від
24 січня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено в
державній реєстраціїї права власності
на земельні ділянки, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:10:000:0012 та кадастровий номер
:10:000:0013, у зв"язку з тим, що в
цивільно-правовій угоді не вказано
цільове призначення та місце
розташування земельної ділянки (а.с.
9-10).

Згідно витягів з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку №НВ-013
від 06 серпня 2013 року, та №НВ-013 від
06 серпня 2013 року, земельна ділянка по
АДРЕСА_1 площею 0, 1550, кадастровий номер
:10:000:0012 призначена для ведення
особистого селянського господарства,
та відповідно землельна по АДРЕСА_1
площею 0, 0770, кадастровий номер
:10:000:0013 призначена для
будівництва і обслуговування
житлового будинку (а.с. 13-22).

Виконавчий комітет Бенянської
сільської ради Берегівського району та
Управління Держземагенства в
Берегівському районі Закарпатської
області не заперечує проти визнання
права власності на вищевказані
земельні ділянки за позивачем (а.с. 27, 32,
35).

Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Обставин, які б свідчили про те,
що визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, по
справі не встановлено.

За таких обставин, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 392 ЦК України, ст. ст.
81, 131, 152 ЗК України, ст.ст.15, 57-60, ч. 4 ст. 174,
ч. 2 ст. 197, 208, 209, 218, 292, 294 ЦПК України,-

рішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на:

- земельну ділянку площею 0, 1550 га,
розташовану по АДРЕСА_1, за цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, кадастровий
номер :10:000:0012

- на земельну ділянку площею 0, 0770 га,
розташовану по АДРЕСА_1, за цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
кадастровий номер :10:000:0013

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії, до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей районний суд.

Суддя: Фейір О. О.