Справа № 753/9912/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/2347/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Лужецька
О.Р.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Пікало К.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка діє
на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 на рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 27 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
державного нотаріуса Двадцять другої
Київської нотаріальної контори Ковток
Алли Іванівни, ОСОБА_5 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, визнання права
на частинку спадкового майна, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом, внесення змін
до свідоцтва про право на спадщину,
видачу свідоцтва про право на частину
спадкового майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду
з позовом до державного нотаріуса
Двадцять другої Київської
нотаріальної контори Ковток А.І.,
ОСОБА_5 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, визнання права на частинку
спадкового майна, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, внесення змін до
свідоцтва про право на спадщину,
видачу свідоцтва про право на частину
спадкового майна.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 1
квітня 2003 року перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Весь цей час
вони постійно проживали в АДРЕСА_1 що
перебувала у власності його покійної
дружини. На день і час смерті дружини
він також проживав в квартирі,
сплачував комунальні послуги.
Перебуваючи в пригніченому стані він
не звертався до нотаріальної контори
для отримання свідоцтва про право на
спадщину. Проте, в кінці березня на
початку квітня 2013 року дізнався, що
батько покійної дружини ОСОБА_5 оформив
спадщину. У квітні 2013 року звернувся до
Двадцять другої Київської державної
нотаріальної контори м. Києва з заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом відповідно до його
долі у спадковому майні, але в усній
формі йому було відмовлено, отримав
усну відмову також і в травні 2013 року, і
лише 29 травня 2013 року нотаріус Ковток
А.І. прийняла від нього заяву, а
постановою від 30 травня 2013 року
відмовила у в видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_3

Визнано частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом,
зареєстроване в реєстрі за № 5-1095,
видане 11 вересня 2009 року державним
нотаріусом Двадцять другої Київської
державної нотаріальної контори м.
Києва на ім'я ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування за законом після
померлої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 року на 1/3
частину на спадкове майно у вигляді
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності
в інтересах ОСОБА_5, подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі, посилалась
на порушення та неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, неповне з'ясування обставин
справи, що призвело до неправильного її
вирішення.

В судове засідання не з»явилися
державний нотаріус Двадцять другої
Київської нотаріальної контори Ковток
А.І., ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4,
будучи повідомленими про день та час
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення ( а.с.180-183) , причини своєї
неявки суду не повідомили у зв»язку з
чим колегія суддів вважає можливим
розглянути справу у їх відсутність
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної
скарги заперечував і просив рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення, осіб, які з'явилися в судове
засідання, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого по
справі рішення, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3, постійно проживаючи із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
фактично прийняв спадщину. За таких
обставин видача свідоцтва про право на
спадщину за законом лише ОСОБА_5
порушує права та законні інтереси
позивача, у зв»язку з чим з огляду на
вимоги ст.1301 ЦК України таке свідоцтво
підлягає визнанню недійсним саме у
тій частці, право на спадкування якої
має один із подружжя, який пережив
спадкодавця.

Такий висновок є правильним з огляду на
таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7
перебували в зареєстрованому шлюбі з
01квітня 2003 року, що підтверджується
витягом з державного реєстру актів
цивільного стану громадян про шлюб та
відміткою в паспорті (а.с. 14, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 померла, про що
в Книзі реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис № 140 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_7 залишилось
спадкове майно, яке складалось із
квартири АДРЕСА_1, яка належала
померлій на праві приватної власності
на підставі договору дарування
квартири від 25 грудня 2003 р. Заповіту
ОСОБА_7 не склала. Спадкоємцями за
законом після її смерті є чоловік -
ОСОБА_3 та батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Заяви про відмову від спадщини ОСОБА_3 у
встановленому порядку не подавав.

Доводи апеляційної скарги щодо
недоведеності факту проживання
позивача однією сім»єю з ОСОБА_7 на
момент смерті останньої висновку суду
не спростовують і на його правильність
не впливають, оскільки спростовуються
встановленими судом обставинами і
дослідженими в судовому засіданні та
наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є її
батьки ОСОБА_5. та ОСОБА_7, а також
чоловік ОСОБА_3

У встановлений законом строк до
нотаріальної контори звернувся лише
ОСОБА_5, який в заяві про прийняття
спадщини зазначив про відсутність
інших спадкоємців.

11вересня 2009 року державним нотаріусом
Двадцять другої Київської державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на все спадкове майно, яке
складається з квартири АДРЕСА_1 яка
належала померлій на підставі договору
дарування від 25.12.2003 року (а.с. 71, 76).

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтованого дійшов
висновку, що видачею такого свідоцтва
порушені права ОСОБА_3 на спадкування
частки у майні померлої дружини
ОСОБА_7

За таких обставин, та виходячи із
положень ст.1301 ЦК України, за правилами
якої свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що права інших
осіб порушені у зв»язку з його видачею,
висновки суду про визнання частково
недійсним оспорюваного свідоцтва є
цілком обґрунтованими і законними.

Доводи апеляційної скарги щодо
пропуску ОСОБА_3 строку звернення до
суду як підстава для відмови у
задоволенні позову колегія суддів
відхиляє, оскільки в даному випадку
ОСОБА_3 спадщину прийняв, постійно
проживаючи разом із спадкодавцем на
час її відкриття і протягом шести
місяців після її відкриття від ненї не
відмовився.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 27 листопада 2013 року -
залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: