Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4547/14
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Ломейко В.О.

При секретарі: Остащенко
О.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 17 вересня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з зазначеним позовом посилаючись
на те, що 11 жовтня 2009 року вона дала у
борг відповідачу кошти у сумі 3000
доларів США, що у еквіваленті складає
35280 грн. 78 коп. Відповідач зобов'язалась
повернути борг до 11 жовтня 2012 року,
однак свої зобов'язання до цього часу
не виконала.

Посилаючись на зазначені обставини
просила суд стягнути з відповідача на
її користь суму боргу.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 17 вересня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 358 грн. 81 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що рішення суду постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
позов задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну
скаргу та матеріали справи, колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
письмового доказу, оригіналу розписки
позичальника, позивачем не надано.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон їх
регулює.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що 11 жовтня 2009 року
між сторонами було укладено договір
позики, у сумі 3000 доларів США, які
відповідач зобов'язалась повернути до
11 жовтня 2012 року. На підтвердження
договору позики, відповідач власноруч
написала та передала позивачу письмову
розписку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
договір позики з боку відповідача
виконаний, оскільки у неї знаходиться
оригінал боргової розписки.

З такими висновками погоджується і
колегія, а тому підстав для скасування
рішення не вбачає.

Посилання у апеляційній скарзі на те,
що відповідач без відома позивача
взяла боргову розписку, при цьому
грошей не віддавала є голослівними,
оскільки не підтверджені ніякими
доказами. Крім того, погоджуючись з тим,
що оригінал боргової розписки
знаходиться у відповідача, у
апеляційній скарзі чомусь зазначає, що
вона відповідає ксерокопії боргової
розписки.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 17 вересня 2014 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: