АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/499/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 628/3454/13ц
Категорія - стягнення боргу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Трішкової І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 13
листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про перерахунок боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним
позовом до ОСОБА_3, просив стягнути з
відповідача на його користь пеню від
простроченої суми в період часу з 18.01.2013
року по 18.03.2013 року в розмірі 22318,00 грн.
за несвоєчасне виконання зобов'язань
та судові витрати, сплачені ним при
подачі позову до суду.

Рішенням Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 13
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 пеню від простроченої
суми в період часу з 18.01.2013 року по 18.03.2013
року в розмірі 5000 грн. за несвоєчасне
виконання зобов'язань та 229,41 грн.
судового збору, сплаченого при подачі
позову до суду.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказане рішення суду,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм права. Зазначає, що суд
неправильно застосував норми
матеріального права, безпідставно
зменшив суму стягнення.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги. Вислухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу, що
з'явились, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судовим розглядом встановлено, що
02.04.2008 року відповідач, визнавши борг,
видав позивачу розписку, згідно якої
він зобов'язався оплатити ремонт
автомобіля у сумі 2800 доларів США та
пеню у розмірі 3% за кожен день
прострочення виконання зобов'язання у
разі, якщо не віддасть основний борг до
01.05.2008 р. Своїх зобов'язань ОСОБА_3 не
виконав до теперішнього часу.

Рішеннями Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 31.01.2012
року та апеляційного суду Харківської
області від 10.04.2012 року з відповідача на
користь позивача стягнуто суму боргу в
розмірі 22318 грн., пеню за несвоєчасне
виконання зобов'язання у сумі 22318 грн., 3%
річних за несвоєчасне виконання
зобов'язань у сумі 2209,48 грн. та судові
витрати по справі.

Заочним рішенням Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 01.08.2012 року стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню від
простроченої суми з 10.04.2012 року по 27.06.2012
року у сумі 51695,49 грн. за несвоєчасне
виконання зобов'язань та судовий збір
по справі. Оскільки свої зобов'язання
відповідач не виконує, за період з
28.06.2012 року по 16.11.2012 року розрахунок
прострочення виконання зобов'язання
складає 94669,08 грн..

Рішенням Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 27.12.2012
року, залишеним без змін ухвалою
судової колегії судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 05.02.2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 03.07.2013 року ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 05.02.2013 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції. Рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 08.08.2013 року рішення Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 27.12.2012 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 22318
грн. за період з 28.06.2012 року по 16.11.2012
року за несвоєчасне виконання
зобов'язань та судові витрати - 223,18 грн.
та в задоволенні позовних вимог в іншій
частині - відмовлено.

Згідно наданого позивачем розрахунку
від 23.09.2013 року (а.с. 6) за період з 18.01.2013
року по 18.03.2013 року сума з урахуванням 3%
за кожен день прострочення виконання
зобов'язань становить 39613,31 грн.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Належним є
виконання зобов'язання, яке прийняте
кредитором і в результаті якого
припиняються права та обов'язки сторін.

Ухвалення судом рішення про
задоволення вимог кредитора, виконання
якого не здійснено, не припиняє
зобов'язальних відносин сторін
договору, не звільняє боржника від
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК
України в разі порушення грошового
зобов'язання боржник, який прострочив
його виконання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За змістом цієї норми закону
нарахування інфляційних втрат на суму
боргу та трьох процентів річних є
особливою мірою відповідальності
боржника за прострочення грошового
зобов'язання, оскільки виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від ухвалення
рішення суду про присудження суми
боргу, відкриття виконавчого
провадження чи його зупинення. Саме до
цього зводиться правова позиція, що
висловлена Верховним Судом України в
постановах від 20 грудня 2010 року у
справі №3-57 гс10 і від 4 липня 2011 року у
справі №3-65 гс11.

Згідно вимог ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею» є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Таким чином, пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення виконання зобов'язання й
до того дня, доки зобов'язання не буде
виконано.

Аналіз правових норм, дає підстави для
висновку про те, що проценти,
передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, як
плата боржника за користування чужими
грошима, та неустойка є різними
правовими інститутами.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Із змісту прохальної частини позовної
заяви вбачається, що позивач просив
стягнути на його користь саме пеню від
простроченої суми за період з 18.01.2013
року по 18.03.2013 року.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано застосував ч. З ст. 551 ЦК
України, згідно якої розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків та за наявності інших обставин,
які мають значення.

Сума стягнення визначена із
врахуванням принципу розумності і
справедливості.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 13
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -