Справа № 301/2148/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р.
м. Іршава

Іршавський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючої судді Сойми М.М., при
секретарі Сак А.П., за участю
відповідача ОСОБА_1, третьої особи без
самостійних вимог ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Іршава цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1, яка діє
також в інтересах неповнолітніх дітей
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, де треті особи, що не
заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2,
служба у справах дітей Іршавської
районної державної адміністрації, про
виселення,

В С Т
А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом
до відповідача, де треті особи, що не
заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2,
служба у справах дітей Іршавської
районної державної адміністрації, про
виселення.

В позовній заяві позивачем
зазначено, що 28 лютого 2006 року між
позивачем та третьою особою ОСОБА_2
було укладено кредитний договір за
№МKIWGK00000007, згідно якого банк
зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит у
вигляді кредитної лінії у розмірі 22911,79
Доларів США строком до 25 лютого 2021 року,
а третя особа ОСОБА_2 зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та порядку, встановлених
кредитним договором. В забезпечення
виконання зобов'язань за вищевказаним
договором між позивачем та третьою
особою було укладено договір іпотеки.
ОСОБА_2 зобов'язання перед позивачем не
виконував, у зв'язку з чим рішенням
Іршавського районного суду
Закарпатської області від 27 лютого 2014
року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено, звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме житловий
будинок, загальною площею 60, 40 кв. м.,
житловою площею 55, 50 кв. м, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмета
іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» та
виселено ОСОБА_2. Після прийняття
вказаного рішення 19 березня 2014 року
позивачем було надіслано третій особі
письмове повідомлення - вимогу про
звільнення житлового будинку ОСОБА_2 та
всіма іншими зареєстрованими в ньому
особами. Згідно інформації, що
міститься в довідці Іршавської міської
ради, за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровані та проживають, окрім
третьої особи ОСОБА_3, його дружина
ОСОБА_1, яка є відповідачем по справі, а
також сини ОСОБА_3, 2007 року народження,
та ОСОБА_4, 2000 року народження. Оскільки
вимогу позивача про виселення не було
виконано ними добровільно, просить суд
позов задовольнити, виселити ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та стягнути судові
витрати з відповідача.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» в судове засідання не
з'явився, так як подав заяву про розгляд
справи у його відсутності, в заяві
вказує, що позов підтримує в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_1, яка діє також в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4, в судовому засіданні вимоги
позову не визнала та пояснила, що в
будинку, який є предметом іпотеки, вони
постійно проживають з двома
малолітніми дітьми, іншого житла у них
немає.

Третя особа без самостійних вимог
ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги
позову не визнав, просить відмовити в
задоволенні позову з тих підстав, що в
даному будинку вони проживають з
дружиною та двома малолітніми дітьми,
іншого житла вони не мають.

редставник третьої особи без
самостійних вимог - служби у справах
дітей Іршавської районної державної
адміністрації Манайло М.М. в судове
засідання не з'явилася, однак подала
суду заяву про розгляд справи у
відсутності представника служби у
справах дітей Іршавської РДА.

Заслухавши відповідача ОСОБА_1, третю
особу ОСОБА_2, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити, виходячи з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що 28 лютого 2006 року між позивачем та
третьою особою ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір за №МKIWGK00000007, згідно
якого банк зобов'язався надати третій
особі кредит у вигляді кредитної лінії
у розмірі 22911,79 Доларів США строком до 25
лютого 2021 року, а третя особа ОСОБА_2
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та порядку,
встановлених кредитним договором. (а. с.
5-6). В забезпечення виконання
зобов'язань за вищевказаним договором
між позивачем та третьою особою було
укладено договір іпотеки. (а. с. 7-9).
ОСОБА_2 зобов'язання перед позивачем не
виконував, у зв'язку з чим рішенням
Іршавського районного суду
Закарпатської області від 27 лютого 2014
року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено, звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме житловий
будинок, загальною площею 60, 40 кв. м., з
якої: житлова площа 55, 50 кв. м, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмета
іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» та
виселено ОСОБА_2 (а. с. 10-11).

Згідно інформації, що міститься в
довідці Іршавської міської ради, за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані та
проживають, окрім третьої особи ОСОБА_3,
його дружина ОСОБА_1 та неповнолітні
сини: ОСОБА_3, 2007 року народження, та
ОСОБА_4, 2000 року народження, які є
відповідачами у справі (а. с. 12).

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на переданий в іпотеку
житловий будинок на адресу третьої
особи та відповідача позивачем 19
березня 2014 року та 11 червня 2014 року за
вихідним номером №30.1.0.0/2- 076
направлялися письмові вимоги про
виселення, проте останні добровільно
помешкання не звільнили (а. с. 13-19).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і порядку,
передбачених законом.

У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку»
зазначено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Порядок виселення мешканців з будинку,
який є предметом іпотеки передбачений
ч. 2 і 3 ст.40 Закону України «Про
іпотеку», відповідно до якого після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк,
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що
вимоги зазначені у ч. 3 ст. 109 ЖК України
та частинах 2 та 3 ст.40 Закону України
«Про іпотеку» позивачем виконані.

03 червня 2014 року прийнятий Закон
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», який набув чинності 07 червня
2014 року. Даний закон розповсюджує свою
дію на правовідносини, які склались між
сторонами даного спору, позаяк
звернення стягнення на предмет іпотеки
є підставою для виселення всіх
мешканців, як це передбачено ст. 40
Закону України «Про іпотеку».

Пунктом 1 частини 1 даного Закону
передбачено, що протягом дії цього
Закону: не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови: що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового
поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно; загальна площа такого
нерухомого житлового майна (об'єкта
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна) не перевищує 140 кв.
метрів для квартири та 250 кв. метрів для
житлового будинку.

Як встановлено в судовому засіданні
належними доказами, спірні відносини
склалися у зв'язку з тим, що третій
особі було надано споживчий кредит в
іноземній валюті, при цьому загальна
площа спірного будинку становить 60,40
кв. м (житлова 55.50 кв.м). Згідно наданої
на запит суду відповіді Іршавського
РС ГУ ДМС України в Закарпатській
області за вих. №19/1473 від 21 серпня 2014
року відповідач зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, (а. с. 25), і відповідно
це є єдиним місцем її з дітьми
проживання, доказів про наявність
іншого нерухомого майна у відповідача
суду не представлено.

Вказаний закон від 03 червня 2014 року
підлягає застосуванню незалежно від
того, на якому етапі заходиться
виконання рішення Іршавського
районного суду Закарпатської області
від 27 лютого 2014 року, яким звернено
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості по
кредитному договору, а отже, протягом
дії цього Закону накладено тимчасовий
мораторій на примусове виконання таких
рішень і на стадії виконавчого
провадження.

Вимога про виселення є похідною від
вимоги про звернення стягнення на
предмет іпотеки та ґрунтується на
нормах матеріального права, однак, є
передчасною з огляду на дію Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», який є самостійною підставою
для відмови в задоволенні позову,
незважаючи на його обґрунтованість, а
тому в позові слід відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
на підставі ст.88 ЦПК України не стягує з
відповідача на користь позивача
понесені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 224-226
ЦПК України, ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу
України, Законом України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» , суд

Р
І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" до ОСОБА_1, яка діє також в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4, де треті особи, що не
заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2,
служба у справах дітей Іршавської
районної державної адміністрації, про
виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Іршавський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча суддя :
М. М. Сойма