У х в а л а

29 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Колодійчука В.М.,
Леванчука
А.О.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості по
аліментам та неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по аліментам
та неустойки (пені) за прострочення
сплати аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що
згідно з рішенням Оріхівського
районного суду Запорізької області від
07 вересня 1993 року з ОСОБА_3 стягнуто на
її користь на утримання доньки Марії
аліменти в розмірі ј частини заробітку
щомісячно, починаючи з 17 березня 1993
року і до повноліття дитини. Вказувала,
що вказане рішення відповідачем
виконується не в повному обсязі, а тому
просила стягнути з ОСОБА_3 на свою
користь заборгованість по аліментам та
неустойку (пеню) за прострочення їх
сплати.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 10 квітня 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 10 липня 2014 року
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 10 квітня 2013 року
скасовано в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів та в цій
частині ухвалено нове рішення, яким
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів за період з 01 січня 2010 року по
01 жовтня 2012 року в розмірі 8 тис. грн. В
іншій частині рішення залишено без
змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 серпня 2014 року
у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 10 липня 2014 року у вищевказаній
справі відмовлено.

29 серпня 2014 року ОСОБА_3 надіслав поштою
на адресу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ заяву про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 серпня 2014 року
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема ч. 1 ст. 196 СК України, що
спричинило ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявник долучив до заяви копії
ухвал колегій суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08 лютого 2012 року, 11
травня 2012 року та копії рішення колегії
суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 10
червня 2009 року, постановлених за
результатом розгляду аналогічних
справ.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки зі змісту заяви та долучених
до заяви копій ухвал колегій суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08 лютого 2012 року, 11 травня
2012 року та копії рішення колегії
суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 10
червня 2009 року не вбачається
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема,
правовідносини є подібними, але різні
фактичні обставини справи, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
аліментам та неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 серпня 2014 року
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:
В.М.
Колодійчук

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк