РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/7309/13-ц

12.02.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим у складі

головуючого, судді - Заболотної Н.М.,

при секретарі - Корольковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті
особи - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК, Виконавчий комітет Центральної
районної ради м. Сімферополя, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про знесення самочинного
будівництва, відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до
суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа
Інспекція ДАБК в АР Крим, Виконавчий
комітет Центральної районної ради м.
Сімферополя, про знесення самочинного
будівництва, відшкодування моральної
шкоди. Свої вимоги мотивують тим, що
ОСОБА_1 є власником 50/100 часток
домоволодіння з відповідною часткою
надвірних прибудов, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва
про спадкування за заповітом. За даною
адресою також зареєстровані та
проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3 Біля їх
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
проживає ОСОБА_4 зі своєю родиною. У 2010
році відповідач почала здійснювати
самовільне будівництво нерухомого
майна впритул до їх сараїв літери Д, Б.
Однак, їх законі інтереси та вимоги, як
користувачів земельної ділянки та
власників будівлі, не були враховані
відповідачами при самовільному
будівництві нерухомого майна. З цього
приводу вони зверталися зі скаргою до
Інспекції ДАБК в АР Крим, на яку їм
надана відповідь про те, що дозвіл на
виконання будівельних робот за
адресою: АДРЕСА_1 інспекцією не
видавався, декларація не
реєструвалась. При здійснені
самочинного будівництва ОСОБА_4 не
були враховані протипожежні розриви
між будинками, що підтверджується
відповіддю начальника Центрального РВ
ГУ МЧС України в АР Крим. Відповідачу
було вручено припис із вимогами по
посиленню протипожежної безпеки.
Також відповідачем не дотримана
інсоляція і норми освітленості
будинку. Внаслідок затемнення їх двір
постійно вогкий та покритий грибком, що
може негативно відбитися на їх
здоров'ї. Також вони змушені витрачати
вдвічі більше електроенергії, так як
новозбудована будівля відповідача
створює їх будинку затемнення.
Внаслідок будівництва вони позбавлені
можливості обслуговувати господарські
будівлі. Також відповідачка позбавила
їх приватного життя, оскільки з другого
поверху відповідач має можливість
оглядати весь їх двір. Крім того, всі
опади з самочинно зведеного будинку
стікають до їхнього сараю. ОСОБА_4 у
зв'язку з конфліктом відключала їх
будинок від електропостачання.
Вищенаведеними діями відповідачка
причинила їм також моральну шкоду, яку
вони оцінюють в 22000 грн. На підставі
наведеного, позивачі просять
зобов'язати ОСОБА_8 за власний рахунок
знести самовільно зведену будівлю,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та
привести належне їй домоволодіння в
первісний стан відповідно до
технічного паспорту, а також стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 22
000 грн. та судовий збір.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Сімферополя від 27.01.2014 року залучено до
участі у справі в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору - ОСОБА_6, ОСОБА_7, в
якості співвідповідача - ОСОБА_5

Представник позивачів ОСОБА_3 у
судовому засіданні позов підтримала та
просила задовольнити з вищевикладених
підстав.

Представник відповідачів - ОСОБА_9 у
судовому засіданні позов не визнала та
пояснила, що 03.11.2004 року між ОСОБА_10 та
ОСОБА_4 укладений договір купівлі -
продажу 2/3 часток домоволодіння
АДРЕСА_1. 12.10.2010 року відповідачка
оформила договір дарування на 19/100
домоволодіння АДРЕСА_1 на свої доньку
ОСОБА_5 У жовтні 2010 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 отримали згоду ОСОБА_11 та
ОСОБА_12, які є власниками по 1/6 частці
домоволодіння на здійснення
будівництва. Вважає, що позивачкою не
доведені вимоги про порушення її права
щодо користування прибудинковою
територією та затемнення будівництвом
їх будинку. Просила врахувати, що знос
будинку потягне руйнування вже
існуючого будинку, оскільки знов
зведена будівля збудована впритул до
колишньої будівлі.

Заслухавши представника позивачів,
представника відповідачів, вивчивши
матеріали справи суд дійшов до
наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.
Обравши способом захисту права подання
позову про знесення самочинно
збудованого об'єкту, позивач в силу ст.
10 ЦПК України зобов'язаний довести
правову та фактичну підставу своїх
вимог.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 22.11.2002 року ОСОБА_1 є
власником 50/100 часток домоволодіння з
відповідними частками надвірних
споруд, розташованих за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.14).

ОСОБА_6 є власником 50/100 часток
житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.105).

Будинок АДРЕСА_2 фактично поділений на
дві частини та має два різних входи.
Однією часткою будинку фактично
користуються позивачі, іншою ОСОБА_6

ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу
03.11.2004 року придбала у ОСОБА_10 2/3 частки
двох житлових будинків (з відповідними
частками прибудованих будівель), що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.74).

12.10.2006 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_5
19/100 часток житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.72).

В будинку АДРЕСА_1 зареєстровані також
неповнолітні діти - онуки ОСОБА_13 -
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.180).

ОСОБА_7 є власником 1/6 частки
домоволодіння із відповідною часткою
надвірних побудов, в АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом (а.с.71).

Згідно з повідомленням Інспекції
Архітектурно-будівельного контролю в
АРК від 06.09.2012 року ОСОБА_4 здійснила
надбудову над належним їй гаражем та
збудувала на межі сарай (а.с.16).

Згідно з висновком експерта № 33 від
23.12.2013 року ОСОБА_4 при будівництві
жилого будинку за адресу: АДРЕСА_1
порушені будівельні, протипожежні
норми та правила п.3.25 * та додаток 3.1 ДБН
360-92** «Планування та забудова міських
та сільських поселень» в частині
недотримання відстані між будівлями. У
зв'язку з тим, що в матеріалах справи
відсутній розрахунок інсоляції жилого
приміщення домоволодіння АДРЕСА_2, а в
компетенцію експерта не входить
визначення інсоляції приміщення, даний
розрахунок виконується проектним
інститутом, у зв'язку з чим визначити
чи порушені ОСОБА_4 при будівництві
жилої прибудови за адресою: АДРЕСА_1
інсоляційні норми не представляється
можливим. Зіставивши схематичні плани
земельних ділянок домоволодіння №55 та
55а та дані проведеного огляду
встановлено, що будівництво здійснене
ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 межує із
домоволодінням, яке належить ОСОБА_17,
ОСОБА_2, ОСОБА_18 та ОСОБА_6 по АДРЕСА_2
(а.с.51-58).

З висновку експерта слідує, що ОСОБА_4
збудувала одноповерхову будівлю і
двоповерхову будівлю над гаражем літ.
«Г», на місті навісу літ. «Д» і частково
на вільній земельній ділянці
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Сімферополі.
Частка одноповерхової будівлі
розташована вздовж межі земельних
ділянок домоволодінь № 55 та № 55а.
Відстань від одноповерхової частки
будівлі до жилого будинку літ «А», а
саме кв. № 1 будинку № 55а складає 2,50 м.
Впритул до стіни сараю літер «Д» і
сараю літер «Б» будинків № 55а ОСОБА_4
збудувала двоповерхову будівлю
висотою 4,40м. Двоповерхова будівля має
односкатний дах.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачі не надали суду належних
доказів на підтвердження порушення
своїх прав.

З фотознімків та висновку експерта
слідує, що будівлі, збудовані
відповідачем мають односкатний дах зі
стоком в бік домоволодіння
відповідача. Одноповерховий сарай
збудований вздовж межі земельних
ділянок домоволодінь № 55 та № 55а на
місті навісу літ. «Д» і частково на
вільній земельній ділянці
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Сімферополі,
відстань від сараю до жилого будинку
залишилася колишньою - 2,50м.
Двоповерхова будівля збудована над
гаражем, який належить відповідачу,
впритул до сараїв позивачів, на яких
відсутній водостік.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснила, що відповідач
пропонувала позивачам влаштувати стік
води з сараїв, однак вони відмовилися.

Доказів порушення вимог щодо інсоляції
суду не надано.

За правилами частин 1, 2 статті 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотним порушенням
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

Разом з тим, стаття 376 ЦК України,
передбачає можливість знесення
самочинного будівництва за позовом
відповідного органу державної влади
або органу місцевого самоврядування
лише у разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил, та в разі неможливості
проведення відповідної перебудови або
відмови особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво від її проведення.

Таким чином, зазначена норма закону
передбачає можливість знесення
самочинного будівництва в разі
неможливості проведення відповідної
перебудови або відмови особи, яка
здійснила будівництво від її
проведення.

Пленум ВССУ в пункті 22 постанови № 6 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий статус
самочинного будівництва)» роз'яснив, що
знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Пунктом 24 вищенаведеної постанови
Пленуму ВССУ передбачено, що знесення
нерухомості, збудованої з істотним
відхиленням від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотним порушенням
будівельних норм і правил (у тому числі
за відсутності проекту), можливе лише
за умови, що неможлива перебудова
нерухомості відповідно до проекту або
відповідно до норм і правил, визначених
державними правилами та санітарними
нормами, або якщо особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від такої перебудови.

Як пояснив експерт в судовому
засіданні, знесення двоповерхової
будівлі, яка невідривно пов'язана з
іншими архітектурними елементами
будівлі літ. «А» може потягнути
руйнування всього будинку відповідача,
внаслідок якого всі особи, які
проживають в ньому, в тому числі
неповнолітні діти, залишаться без
житла.

Позивачами не доведені свої вимоги про
порушення права щодо користування
прибудинковою територією, затемнення
внаслідок будівництва його будинку.
Вимоги про здійснення відповідачем
відповідної перебудови позивачем не
заявлялися, докази, що перебудова
неможлива або відповідач
відмовляється від проведення
перебудови суду також не надано. Також,
ставлячи питання про знесення
самовільної будівлі позивачами не
надано конкретних розмірів будівлі, не
зазначені конкретні ознаки споруди.

Оскільки суд не вбачає підстав для
задоволення позову про знесення
самочинного будівництва, отже підстав
для задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди, які є
похідними від первісних також немає.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 214 ЦПК
України, суд -

в и р і
ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи -
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК, Виконавчий комітет Центральної
районної ради м. Сімферополя, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про знесення самочинного
будівництва, відшкодування моральної
шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через Центральний
районний суд м. Сімферополя АР Крим
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Н. М. Заболотна