справа № 179/1457/14-ц
провадження № 2/179/488/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 р. Магдалинівський районний
суд Дніпропетровської області
в складі:

головуючого - судді
Живоглядова А.М.

при секретарі - Горбаченко
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Магдалинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що 08 вересня 2007 року
він уклав шлюб з відповідачем у
Виконкомі Личківської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, про що
зроблено актовий запис № 08. Від
спільного життя з відповідачем у них є
неповнолітня дитина: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не
склалося, по причині
несумісності характерів. Шлюб існує
лише формально, стосунки припинені
з червня 2014 року.

У судове засідання позивач не з'явився,
до суду надійшла заява (а. с. 12), згідно
якої він позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач проти позову не
заперечувала, прохала шлюб розірвати.
Після розірвання шлюбу бажає залишити
прізвище "ОСОБА_2".

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення згідно ст. 174
ЦПК України, а також відповідно до ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу технічними засобами.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб
08 вересня 2007 року, про що в у
Виконкомі Личківської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області того ж дня
зроблено запис за № 08. (а. с. 4).

Від спільного сімейного життя у сторін
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дитина -
син ОСОБА_3 (а. с. 5).

Відповідно до положень статті 51
Конституції України та частини першої
статті 24 Сімейного
кодексу України, шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як
визначено нормою статті 112 СК України,
суд постановляє якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення. При цьому суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
припинили шлюбні відносини, спільно не
проживають, сумісного господарства не
ведуть та фактично не спілкуються між
собою. За цей час подружжя не здійснили
дій щодо збереження родинних
стосунків, сторони не мають наміру
зберегти сім'ю.

Враховуючи викладене, суд визнає, що
надання подружжю додаткового строку
для примирення у даному випадку
суперечить моральним засадам
суспільства.

Згідно до положень статті 3 СК України,
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають спільні права та обов'язки.

Проаналізувавши встановлені конкретні
обставини по справі, оцінивши надані
сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК
України докази в їх сукупності,
приймаючи до уваги існуючі взаємини
між подружжям, ступінь конфліктних
стосунків та причини розлучення,
небажання сторін продовжувати шлюбні
відносини, суд дійшов висновку, що
подальше подружнє життя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, збереження їх сім'ї є неможливе
та суперечить їх інтересам.
Заяви відповідають дійсній волі
дружини та чоловіка, тому позов
про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 11, 60, 88, 197, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 3, 110-112 Сімейного кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 08 вересня
2007 року у Виконкомі Личківської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області,
актовий запис № 08, - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу
залишити прізвище - "ОСОБА_2".

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Магдалинівський районний суд протягом
десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.М. Живоглядов