Справа № 175/2002/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 жовтня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі - Єльшиній А.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, 3-тя особа: Державна
реєстраційна служба України, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі та набуття у власність,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне Акціонерне
Товариство «Дельта Банк» звернувся до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_1, 3-тя особа: Державна
реєстраційна служба України, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі та набуття у власність.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, відповідно до
письмової заяви просив суд слухати
справу за його відсутності, та винести
рішення, яким у рахунок виконання
основного зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 46071,88 дол. США,
що згідно курсу НБУ складає 465749,85 грн.
за Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 21.02.2008, укладеним
між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: на квартиру: місце знаходження
застави: АДРЕСА_1; загальна площа: 31,4
кв.м; житлова площа: 22,2 кв.м. (на підставі
Договору іпотеки № 0/0/3 від
21.02.2008) шляхом передачі
Іпотекодержателю Публічному
акціонерному товариству «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
обл., 01001) права власності на вказане
майно; визнати за Публічним
акціонерним товариством «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
обл., 01001) право власності на предмет
іпотеки, а саме: на квартиру: місце
знаходження застави: АДРЕСА_1; загальна
площа: 31,4 кв.м; житлова площа: 22,2 кв.м.;
припинити право власності
Іпотекодавця ОСОБА_1 на квартиру: місце
знаходження застави: АДРЕСА_1; загальна
площа: 31,4 кв.м; житлова площа: 22,2 кв.м., в
тому числі право володіння,
користування та розпорядження
вказаною квартирою; виселити з
квартири, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 Іпотекодавця ОСОБА_1 та усіх
інших мешканців, які проживають і
зареєстровані за вказаною адресою;
витребувати від ОСОБА_1 та передати ПАТ
«Дельта банк» (,
місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36,
корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001)
технічний паспорт, правовстановлюючі
документи (або їх дублікати) на
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1; стягнути з відповідача ОСОБА_1
на користь ПАТ «Дельта банк» (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд.
36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3654,00 грн. Проти винесення
заочного рішення суду не заперечував.

Так, згідно ст. 74 ЦПК України судові
виклики здійснюються судовими
повістками про виклик. Судові
повідомлення здійснюються судовими
повістками-повідомленнями. Судові
повістки про виклик у суд надсилаються
особам, які беруть участь у справі, а
судові повістки-повідомлення - особам,
які беруть участь у справі з приводу
вчинення процесуальних дій, у яких
участь цих осіб не є обов'язковою.
Судова повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. Стороні чи її
представникові за їх згодою можуть
бути видані судові повістки для
вручення відповідним учасникам
цивільного процесу. Судова повістка
може бути вручена безпосередньо в суді,
а у разі відкладення розгляду справи
про час і місце наступного засідання
може бути повідомлено під розписку. У
разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається:
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином,
причину своєї неявки у судове
засідання суду повідомив. Зі згоди
представника позивача суд проводить
розгляд справи у заочному порядку, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Представник 3-ї особи у судове
засідання не з'явився, відповідно до
письмової заяви просив суд слухати
справу за відсутності представника
реєстраційної служби.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані сторонами докази та
наведені ними доводи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 21
лютого 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_1 укладено Договір про надання
споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов вказаного договору
ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 31940,00 дол.
США, який зобов'язувався повернути у
повному обсязі в строк до 20.02.2035 року
або достроково зі сплатою 12,40 відсотків
річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вказаним
Кредитним договором Іпотекодавець
ОСОБА_1 передав у іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру: місце
знаходження застави: АДРЕСА_1; загальна
площа: 31,4 кв.м; житлова площа: 22,2 кв.м., що
підтверджується Договором іпотеки №
0/0/3 від 21.02.2008, укладеним між
АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1. Предмет
іпотеки належить Іпотекодавцю на
підставі Договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстром №669. Обтяження нерухомого
майна іпотекою було зареєстровано
Банком у Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та у Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення Загальних зборів
акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ
«УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне
акціонерне товариство «УКРСИББАНК».

08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК»
та Публічним акціонерним товариством
«Дельта банк» було укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами.

На підставі вказаного Договору до
позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору та
договору іпотеки у обсязі та на умовах,
що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов
Договору про надання споживчого
кредиту у позичальника утворилась
заборгованість у розмірі 46071,88 дол. США,
що згідно курсу НБУ складає 465749,85 грн.,
яка складається з: 30650,26 дол. США, що
згідно курсу НБУ складає 309849,61 грн. -
заборгованість за кредитом; 15421,62 дол.
США, що згідно курсу НБУ складає 155900,24
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом.

Позивач, як новий кредитор та
Іпотекодержатель має право вимагати
виконання зобов'язання на свою користь
та звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Законом України "Про іпотеку", а саме:
статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки
визначено спосіб звернення стягнення
на предмет іпотеки, а саме: передачу
Іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки та набуття
Іпотекодержателем права власності на
нього за вартістю, визначеною суб'єктом
оціночної діяльності.

Зареєстроване за Іпотекодавцем право
власності на предмет іпотеки, яке не
припинено, може стати підставою для
відмови у реєстрації права власності
за Іпотекодержателем, що вбачається із
змісту ст. 19, п.6 ч.1 ст. 24 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно".

З метою захисту прав та інтересів
позивача, у зв'язку із зверненням
стягнення на предмет іпотеки, існують
всі підстави для припинення права
власності Іпотекодавця ( в т.ч. право
володіння, користування і
розпорядження) на предмет іпотеки.

Так, відповідно до ст. 317 ЦК України,
змістом права власності є право
володіння, користування та
розпорядження майном.

Відповідно до ст.346 ЦК України, право
власності припиняється у разі
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника.

Крім того, для проведення реєстрації
права власності до реєстраційної
служби необхідно подати документи, які
відсутні у Іпотекодержателя та
перебувають у Іпотекодавця.

Необхідний перелік документів
передбачено "Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", затвердженим Постановою КМУ
від 22.06.2011 року №703 та ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Так, відповідно до п.2б, п.27 вказаного
Порядку, для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності, а саме:
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат; свідоцтво про право
власності, інші документи.

Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно ' у випадках, передбачених
законодавством України, державна
реєстрація прав проводиться після
технічної інвентаризації об'єкта
нерухомого майна, права стосовно якого
підлягають державній реєстрації.

За умовами Договору іпотеки,
Іпотекодавець зобов'язувався не
порушувати права Іпотекодержателя.

Таким чином, з метою захисту прав та
інтересів позивача, існують всі
підстави для витребування від
Іпотекодавця технічного паспорту та
правовстановлюючого документу на
предмет іпотеки (або їх дублікати).

Також через неможливість реалізувати
права Іпотекодавця за відсутності
ключів від квартири, існують всі
підстави для їх витребування у
відповідача та передачі позивачу.

Крім того, мешканці спірної квартири
чинять перешкоду у доступі до предмету
іпотеки, використовують квартиру для
проживання, що є порушенням та
обмеженням прав Іпотекодержателя.

Відповідно до вимог законодавства
позивачем було направлено письмову
вимогу про виконання зобов'язання,
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки, вимогу про
виселення мешканців (у зв'язку із
зверненням стягнення) та вимогу про
направлення Іпотекодержателю усієї
наявної документації на предмет
іпотеки разом з ключами.

Однак вимоги позивача не виконано, що є
підставою для виселення мешканців та
задоволення позову у повному обсязі з
урахуванням наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до 4.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася. Та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є нра повідношено я, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриватися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу
застави кредитор має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою.
Одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами

Відповідно до ст. 575 ЦК України,
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до ст. 585 ЦК України, право
застави виникає з моменту укладання
договору застави, а у випадках, коли
договір підлягає нотаріальному
посвідченню, - з моменту його
нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про іпотеку", за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про іпотеку",
сторони іпотечного договору можуть
вирішити питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Позасудове врегулювання
здійснюється згідно із застереженням
про задоволення вимог
іпотекодержателя, що міститься в
іпотечному договорі, або згідно з
окремим договором між іпотекодавцем і
іпотекодержателем про задоволення
вимог іпотекодержателя. Договір про
задоволення вимог іпотекодержателя,
яким також вважається відповідне
застереження в іпотечному договорі,
визначає можливий спосіб звернення
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до цього Закону. Визначений
договором спосіб задоволення вимог
іпотекодержателя не перешкоджає
іпотекодержателю застосувати інші
встановлені цим Законом способи
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі,
яке прирівнюється до такого договору
за своїми правовими наслідками, може
передбачати: передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання у порядку,
встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до ст.37 ЗУ "Про іпотеку",
Іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.
Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності. У разі
набуття права власності на предмет
іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний
відшкодувати іпотекодавцю перевищення
90 відсотків вартості предмета іпотеки
над розміром забезпечених іпотекою
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 ЗУ "Про іпотеку", у
разі порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Відповідно до СТ.39 ЗУ «Про іпотеку»,
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд за
заявою іпотекодержателя виносить
рішення про виселення мешканців за
наявності підстав, передбачених
законом, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Відповідно до СТ.40 ЗУ "Про іпотеку",
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Особи, які проживають у зазначених
приміщеннях на умовах договору найму
(оренди), не підлягають виселенню, якщо:
договір найму (оренди) був укладений до
моменту укладення іпотечного договору
і про наявність такого договору було
доведено до відома іпотекодержателя
або такий договір був зареєстрований у
встановленому законом порядку; договір
найму (оренди) був укладений після
укладення іпотечного договору за
згодою іпотекодержателя.

Відповідно до СТ.109 ЖК України,
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні
права особа здійснює у межах, наданих
їй договором або актами цивільного
законодавства. Не допускаються дії
особи, що вчиняються з наміром завдати
шкоди іншій особі, а також зловживання
правом в інших формах.

Відповідно до ст. 14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до п. 39 Постанови пленуму
ВСУ №5 від 30.04.2012 року, суди мають
виходити з того, що не виключається
можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки і набуття
іпотекодержателем права власності на
нього за рішенням суду. В разі
встановлення такого способу звернення
стягнення на предмет іпотеки в
договорі, іпотекодержатель на підставі
частини другої статті 16 ПК має право
вимагати застосування його судом.

Відповідно до п.43 Постанови Пленуму ВСУ
№5 від 30.03.2012року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, суд ухвалює
рішення про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення.

Таким чином, враховуючи розмір
заборгованості, обставину, що борг
відповідача за основним зобов'язанням
є значним, наявна стабільна тенденція
до збільшення суми заборгованості, яка
не погашена тривалий час, а також
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань погашенню кредиту, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову у повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути на
користь держави судовий збір у розмірі
3654,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 215, 223,
224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 193, 509, 512,
514, 525, 526, 527, 530, 533, 536, 549, 550, 551, 572, 575, 585, 589,
590, 610, 611, 612, 615, 624, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК
України, ст. 12, 33, 35, 38, 39, 40 Закону України
«Про іпотеку», ст. ст. 109, 116 Житлового
кодексу України, ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
Акціонерного Товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, 3-тя особа: Державна
реєстраційна служба України, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі та набуття у власність,
- задовольнити у повному обсязі.

У рахунок виконання основного
зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 46071,88 дол. США,
що згідно курсу НБУ складає 465749,85 грн.
за Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 21.02.2008, укладеним
між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: на квартиру: місце знаходження
застави: АДРЕСА_1; загальна площа: 31,4
кв.м; житлова площа: 22,2 кв.м. (на підставі
Договору іпотеки № 0/0/3 від
21.02.2008) шляхом передачі
Іпотекодержателю Публічному
акціонерному товариству «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
обл., 01001) права власності на вказане
майно.

Визнати за Публічним акціонерним
товариством «Дельта банк» (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд.
36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001)
право власності на предмет іпотеки, а
саме: на квартиру: місце знаходження
застави: АДРЕСА_1; загальна площа: 31,4
кв.м; житлова площа: 22,2 кв.м.

Припинити право власності
Іпотекодавця ОСОБА_1 на квартиру: місце
знаходження застави: АДРЕСА_1; загальна
площа: 31,4 кв.м; житлова площа: 22,2 кв.м., в
тому числі право володіння,
користування та розпорядження
вказаною квартирою.

Виселити з квартири, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 Іпотекодавця ОСОБА_1
та усіх інших мешканців, які проживають
і зареєстровані за вказаною адресою.

Витребувати від ОСОБА_1 та передати ПАТ
«Дельта банк» (,
місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36,
корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001)
технічний паспорт, правовстановлюючі
документи (або їх дублікати) на
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Дельта банк» (,
місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36,
корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3654,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, а саме рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
С.А. Борисов