РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя
Золотарьова Л.І.,

за участю секретаря -
Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до 8 Харківської
державної нотаріальної контори
Головного управління юстиції у
Харківській області, державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова, Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа Перша Харківська
державна нотаріальна контора
Головного управління юстиції у
Харківській області про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню, та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить: визнати
виконавчий напис №І-727, виданий 23.03.2001
року нотаріусом 8 Харківської
нотаріальної контори про стягнення з
нього на користь Державної податкової
інспекції Київського району 25127 грн.
таким, що не підлягає виконанню;
зобов'язати Київський відділ ДВС ХМУЮ
закінчити виконавче провадження про
стягнення з нього на користь Державної
податкової інспекції Київського
району 25127 грн. та зняти арешт,
накладений на його майно постановою
від 18.04.2001 року.

В обґрунтування своїх вимог
посилаються на те, що 16.09.2013 року йому
стало відомо, що 23.03.2001 року нотаріусом
видано виконавчий напис № 1-727 про
стягнення з нього на користь ДПІ
Київського району м. Харкова грошових
коштів у розмірі 25127 грн. 18.04.2001 року на
підставі вказаного виконавчого напису,
державним виконавцем ДВС Київського
районного управління юстиції винесена
постанова про арешт майна боржника, та
оголошення заборони на його
відчуження, якою накладено арешт на все
майно, що йому належить, заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що йому належить. Виконавчий
напис підлягає визнанню судом таким, що
не підлягає виконанню, оскільки
вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не
врахував та не перевірив факту
наявності чи відсутності спору щодо
заборгованості, чим порушив
вищевказані вимоги ч. 1 ст. 88 Закону «Про
нотаріат» про безспірність
заборгованості. Крім того, він не був
проінформований про розмір існуючої
заборгованості як до моменту вчинення
виконавчого напису так і після його
вчинення. Однак доказів, які б
підтверджували безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності перед ДПІ як станом
на 23.03.2001 року, так і на теперішній час,
не вбачається.

В судове засідання позивач та його
представник не з'явилися, надали заяви
про розгляд справи у їх відсутність,
позовні вимоги підтримали.

Представник 8 ХДНК не з'явився, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутність, щодо вирішення спору
поклався на розсуд суду.

Представник Київського ВДВС не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи у його відсутність.

Представник 1 ХДНК не з'явився, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутність, щодо вирішення спору
поклався на розсуд суду.

Представник ДПІ у Київському районі м.
Харкова не з'явився, про день та місце
слухання справи повідомлений
своєчасно та належним чином, причину
неявки суду не сповістив.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

18.04.2001 року Постановою Київського
районного відділу Державної
виконавчої служби при примусовому
виконанні виконавчого напису №1-727,
виданого 23.03.2001 року нотаріусом 8-ї
Державної нотаріальної контори про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ДПІ
Київського району 25127 грн., - було
накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_1, та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що йому належить.(а.с.8)

Вказана постанова про арешт майна
боржника від 18.01.2001 року значиться в
реєстрі 1-ї Харківської державної
нотаріальної контори, про що позивачу
стало відомо в вересні 2013 року.(а.с.7)

Відповідно до листа начальника
Київського ВДВС ХМУЮ від 20.06.2013 року
№13373, у зв'язку з неодноразовою
ліквідацією та реорганізацією
установи встановлено, що виконавчі
документи де боржником є ОСОБА_1 на
теперішній час у Київському ВДВС ХМУЮ
на виконанні не перебувають. (а.с.9)

З витягу з Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень від 29.07.2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 боржником не
значиться (а.с.11).

З листа начальника ДПІ в Київському
районі м. Харкова від 18.12.2002 року
вбачається, що ОСОБА_1 знятий з обліку
як приватний підприємець згідно з
рішенням Київського ВИК м. Харкова від
10.12.2002 року (а.с. 13)

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру ЮО та ФОП від 11.06.2013
року, ОСОБА_1 в єдиному державному
реєстрі не значиться (а.с.12).

Згідно з довідками голови комісії з
проведення реорганізації ДПІ у
Київському районі м. Харкова від
19.06.2013,21.06.2013, ОСОБА_1 на обліку в ДПІ у
Київському районі м. Харкова як фізична
особа-підприємець не знаходиться.
Податковий борг станом на 21.06.2013 року
відсутній (а.с.14,15)

Відповідно до листа Київського
районного суду м. Харкова від 17.06.2013
року, справа за позовом податкової
інспекції Київського району м. Харкова
до ОСОБА_1 про стягнення боргу у період
з 01.01.2000 року по 31.12.2002 року до
Київського районного суду м. Харкова не
надходила та по реєстрації суду не
значиться (а.с.16).

Як на підставу своїх вимог про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню, представник
позивача посилається на порушення
нотаріусом при вчиненні виконавчого
напису вимог ч.1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»
щодо безспірності заборгованості
боржника перед стягувачем. Обґрунтовує
це відсутністю в матеріалах справи
доказів, які б підтверджували
безспірність заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про
нотаріат» від 02.09.1993 року, нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Разом з тим, представником позивача не
надано жодних доказів щодо порушення
нотаріусом при вчиненні виконавчого
напису вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».
Твердження представника позивача про
те, що нотаріус не перевірив
безспірність заборгованості
ґрунтується лише його припущеннях.
Відсутність виконавчого провадження з
приводу виконання виконавчого напису
нотаріуса від 23.03.2001 року зовсім не
свідчить про недодержання нотаріусом
при його вчиненні норм Закону України
«Про нотаріат».

У зв'язку з цим, позовні вимоги щодо
визнання виконавчого напису №І-727,
виданого 23.03.2001 року нотаріусом 8 ХНДК
таким, що не підлягає виконанню,
задоволенню не підлягає.

Як на підставу своїх вимог щодо
зобов'язання Київський ВДВС закінчити
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ДПІ заборгованості,
представник позивача посилається на п.
4 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі скасування рішення
суду або іншого органу (посадової
особи), на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документа таким, що
не підлягає виконанню.

Враховуючи, що у задоволенні вимог про
визнання виконавчого напису нотаріуса
відмовлено, то позовні вимоги щодо
зобов'язання Київський ВДВС закінчити
виконавче провадження на підставі п. 4
ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»
- задоволенню не підлягають, оскільки
заявлені безпідставно.

Представником заявника також заявлені
вимоги щодо зобов'язання Київський
ВДВС зняти арешт, накладений на майно
позивача, у зв'язку з зобов'язанням
закінчити виконавче провадження.

За принциповими положеннями ст.ст.10,11
ЦПК України, які встановлюють
змагальність та диспозитивність
цивільного процесу, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень, визначаючи коло
доказів, які надаються суду, відповідно
до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних осіб в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін.

Приймаючи до уваги позовні вимоги та
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх вимог, та
враховуючи, що в даному випадку вимоги
щодо зобов'язання Київський ВДВС зняти
арешт є похідними від вимог щодо
зобов'язання закінчити виконавче
провадження, то вказані вимоги
задоволенню також не підлягають.

Інших підстав в обґрунтування вимог
про зобов'язання зняти арешт з майна
представником позивача не зазначено,
тому суд постановляє рішення в межах
заявлених вимог з урахуванням підстав,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд, оцінивши належність, допустимість,
достатність доказів, вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Суд постановляє рішення в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
п. 4 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року, ч. 1 ст. 88 ЗУ
«Про нотаріат» від 02.09.1993 року, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до 8
Харківської державної нотаріальної
контори Головного управління юстиції у
Харківській області, державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова, Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа Перша Харківська
державна нотаріальна контора
Головного управління юстиції у
Харківській області про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню, та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Київський районний суд м. Харкова
протягом 10 днів з дня його отримання.

Головуючий -