Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4307/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Воробйової
І.А.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою державного
підприємства «Дзержинськвугілля» в
особі відокремленого підрозділу
«Шахта «Північна»

на рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 10 червня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє
також в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до державного
підприємства «Дзержинськвугілля» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю працівника при
виконанні трудових обов'язків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_3 в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом до ДП
«Дзержинськвугілля» про стягнення
моральної шкоди, завданої смертю
працівника при виконанні трудових
обов'язків.

В позові зазначала, що 06.02.2012 року у ВП
«Шахта «Північна» ДП
«Дзержинськвугілля» через вибух
метаноповітряної суміші стався
груповий нещасний випадок. Під час
даного нещасного випадку був
травмований і в наслідок отриманих
травм ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік та
батько її дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який працював забійником на відбійних
молотках. До теперішнього часу
позивачам було відшкодовано лише
матеріальну шкоду, що не може вважатися
повним відшкодуванням шкоди в
розумінні вимог Конституції України,
Закону України «Про охорону праці» та
інших нормативно-правових актів
України. Загибель ОСОБА_6 стала для них
сильним потрясінням, вони залишились
без опори, матеріальної підтримки,
вважають, що мають право на стягнення з
відповідача моральної шкоди.

Посилаючись на викладені обставини,
просила суд стягнути з ДП
«Дзержинськвугілля» у відшкодування
моральної шкоди по 50 000 грн. на неї та на
кожного неповнолітнього сина.

Рішенням Дзержинського міського суду
Донецької області від 10 червня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ДП «Дзержинськвугілля» на
користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування
моральної шкоди 20 000 грн. Стягнуто з ДП
«Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_3
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, у відшкодування завданої їм
моральної шкоди по 20 000 грн. кожній
дитині. Стягнуто з ДП
«Дзержинськвугілля» на користь
держави судовий збір в розмірі 600 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ДП Дзержинськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
«Північна» подало апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на незаконність,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Відповідно до розпорядження ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну
територіальної підсудності судових
справ, у відповідності до Закону
України «Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції», підсудність даної справи
визначено апеляційному суду
Запорізької області.

У засіданні апеляційного суду сторони
не з'явилися.

Представником відповідача надано
листа №01/2100 від 20.10.2014р. (вх.№26880 від
21.10.2014р.), в якому зазначено про
підтримання апеляційної скарги та
висловлено прохання про розгляд справи
за його відсутності.

Колегія суддів на місці ухвалила про
розгляд справи у відсутності сторін.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 19 серпня 1995р. уклала
шлюб з ОСОБА_6

У шлюбі народилися діти: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які
на час пред'явлення позову та вирішення
справи судом першої інстанції є
неповнолітніми, а позивач є їх законним
представником.

ОСОБА_6 працював у ДП
Дзержинськвугілля», відокремлений
підрозділ «Шахта «Північна»
забійником на відбійних молотках
(підземний).

06 лютого 2012р. на місці роботи ОСОБА_6
стався нещасний випадок внаслідок
якого останній зазнав термічних опіків
70% поверхні тіла, ускладнених опіковою
токсемією, набряком легенів та
головного мозку (акт ф.Н-1, акт
розслідування групового нещасного
випадку).

Від отриманих пошкоджень ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час апеляційного розгляду
встановлено, що суд першої інстанції з
дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про часткове задоволення
позову.

Суд першої інстанції для вирішення
справи правильно застосував ст.ст. 16, 23
ЦК України, якими до способу захисту
цивільних прав віднесено
відшкодування моральної шкоди та
вказано, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Суд першої інстанції правильно
послався на ст. 1 Гірничого Закону
України, якою визначено: особливо
небезпечні підземні умови - умови в
шахтах і рудниках, пов'язані з дією
важкопрогнозованих проявів
гірничогеологічних і газодинамічних
факторів, що створюють небезпеку для
життя та здоров'я їх працівників
(виділення та вибухи газу та пилу,
раптові викиди, гірничі удари,
обвалення, самозаймання гірничих
порід, затоплення гірничих виробок
тощо);

Саме вказані цим Законом обставини
малі місце і призвели до смерті
працівника ОСОБА_6, що правильно
встановлено та оцінено судом.

Суд першої інстанції правильно вказав,
що згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
охорону праці", відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
смерті працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності". Проте, виплата членам
сім'ї працівника моральної шкоди у
зв'язку з його смертю, внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
зазначеним законом не передбачена.

Суд першої інстанції належним чином
застосував ч.2 ст. 1167 ЦК України, за якою
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Є вірним застосування для вирішення
справи ч. 2 ст.1168 ЦК України, де вказано,
що моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

При вирішенні питання про визначення
розміру грошових сум, що мають бути
стягнути на відшкодування моральної
шкоди суд першої інстанції врахував
глибину фізичних і душевних страждань
удови та синів загиблого, те, що ці
страждання у них довічні, втрата
чоловіка та батька незворотна і
трагічна, врахував ступінь вини
відповідача, а також виходив з засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Правова оцінка суду першої інстанції
відповідає роз'ясненням п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 (зі
змінами, внесеними постановою від 25
травня 2001 року № 5), де вказано, що
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Врахувавши обставини справи у їх
сукупності, суд першої інстанції
правильно задовольнив позовні вимоги
частково і стягнув з відповідача на
користь позивачки у відшкодування
моральної шкоди 20 000 грн. за заподіяну
їй моральну шкоду та 20 000 грн. за
моральну шкоду, заподіяну кожному сину
загиблого працівника.

Доводи апеляційної скарги про
недоведеність факту спричинення
моральної шкоди не мають свого
підтвердження.

Згідно ст. ст. 3, 27 Конституції України
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю, кожна людина має
невід'ємне право на життя, а тому є
доведеним спричинення моральної шкоди
вказаним особам фактом загибелі ОСОБА_6
внаслідок нещасного випадку на
виробництві відповідача під час
виконання службових обов'язків та,
відповідно, зміна соціального статусу
родини загиблого, втрата чоловіка та
батька, що згідно ст. 1168 ЦК України
надає їм право на відшкодування
моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставні позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 150000грн. не мають свого
підтвердження, оскільки безпосередньо
з оскарженого рішення видно, що суд
першої інстанції врахував обставини
справи, вимоги норм матеріального
права, які регулюють питання
відшкодування моральної шкоди та
задовольнив позовні вимоги частково
майже втричі зменшивши суму
відшкодування, стягнувши загалом по
20000грн. на кожного члена родини
загиблого працівника (удову та двох
синів).

Доводи апеляційної скарги про
необ'єктивність ухваленого рішення не
мають обґрунтування, чому саме рішення
є необ'єктивним, чим це
підтверджується. Вказані доводи
проаналізовані колегією суддів і
повністю спростовані з підстав,
наведених вище у цій ухвалі.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Дзержинськвугілля» в
особі відокремленого підрозділу
«Шахта «Північна» відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 10 червня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: