РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 414/2758/13-ц

Провадження № 2/414/40/2014

10 січня 2014 року

Кремінський районний суд Луганської
області в складі головуючого

судді Акулова
Є.М.

при секретарі
Дегтяренко Т.В.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу ДВС Кремінського РУЮ
про виключення майна з акту опису та
арешту

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суду з позовом про
виключення майна з акту опису та
арешту, накладеного державним
виконавцем ВДВС Кремінського
районного управління юстиції. В
обґрунтування заявленого позову,
позивач посилається на те, що 27.11.2013
року державним виконавцем ВДВС
Кремінського РУЮ Сіроштан Л.С., згідно
виконавчого листа № 1кп/414/4/2013 виданого
02.04.2013 року Кремінським районним судом
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 боргу в сумі 150700 грн. було
проведено опис і арешт майна, що
знаходиться за адресою мешкання
ОСОБА_3, батька позивача, а саме АДРЕСА_1.
Згідно Акту опису й арешту майна від
27.11.2013 року було описано й накладено
арешт на таке майно: телевізор та м'який
куток (диван та кресло) коричневого
кольору, однак позивач стверджує, що це
майно не належить ОСОБА_3, а належить
йому, оскільки це майно, а саме м'який
куток та телевізор, було подаровано
батьками його дружини та його батьками
відповідно, на їх весілля та
знаходилось на зберіганні у ОСОБА_6 -
його матері. Вважає, що державний
виконавець неправомірно вніс до акту
опису й арешту вищезазначене майно,
тому воно повинно бути виключене з
цього акту.

В судовому засіданні позивача позов
підтримав, уточнивши його, що описаний
телевізор не Самсунг а ДЕУ. Він
особисто присутній при проведенні
опису, але зауважень щодо описуваного
майна не робив, оскільки на час опису не
мав документів на майно.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову посилаючись на те,
що при виконанні рішення суду було
проведено виконавчі дії правомірно,
оскільки боржник, батько позивача,
добровільно свої боргові зобов'язання
не виконав, що є ухиленням від
виконання зобов'язань, тому державний
виконавець скористався наданим
Законом правом та винес постанову про
арешт майна боржника. Також зазначив,
що в ході проведення виконавчих дій
йому не було надано документів щодо
приналежності вищезазначеного майна
іншим особам, крім боржника. Відповідно
до копії свідоцтва про шлюб від 20.09.2008
року та копії рахунка № 023 від 11.08.2008
року - не має заперечень, що м'який куток
належить іншій особі, а не боржнику.
Відповідно до гарантійного талону № 1052
від 24.03.2001 року - по перше придбано
телевізор «DAEWOO», а позивач в позовній
заяві зазначає про телевізор «SAMSUNG»,
окрім цього телевізор придбаний в 2001
році, а шлюб позивачем укладено в 2008
році.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справу, суд вважає позов
необґрунтованим виходячи з наступного.

Статтею 55 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено,
що арешт на

майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Відповідності до ч. 1 ст. 60 цього
Закону, особа, яка вважає, що майно, на
яке було накладено арешт, належить їй, а
не боржникові, може звернутися до суду
із позовом про звільнення майна з-під
арешту.

Статтею 60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона зобов»язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків встановлених
ст 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до
Акту опису й арешту майна від 27.11.2013
року (а.с.6-7), державним виконавцем ВДВС
Кремінського РУЮ Сіроштан Л.С., згідно
виконавчого листа № 1кп/414/4/2013 виданого
02.04.2013 року Кремінським районним судом
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 боргу в сумі 150700 грн., було
проведено опис і арешт майна, а саме
телевізор «DAEWOO» та м'який куток (диван
та кресло) світло-коричневого кольору,
що знаходиться за адресою мешкання
боржника ОСОБА_3, батька позивача, у
будинку АДРЕСА_1. Акт опису й арешту
майна підписано понятими та ОСОБА_6 без
зауважень або заяв осіб, що були
присутніми під час опису майна.

Як вбачається з оскаржуваного акту
опису й арешту майна та власних
пояснень позивач особисто був
присутнім при проведенні виконавчих
дій та не надавав жодних зауважень.
Мати позивача, ОСОБА_6, під час
підписання акту також не надала жодних
зауважень про те, що майно належить не
боржнику, а іншій особі, тобто ОСОБА_1.
Тому твердження позивача про те, що у
ході опису та арешту майна державним
виконавцем було неправомірно описано
та арештоване вищезазначене майно, суд
відноситься критично.

Крім того, позивачем пропущено
п»ятиденний строк для оскарження акту
опису й арешту майна, про який позивач
був належним чином повідомлений, що
випливає із заперечень державного
виконавця ( лс15).

Відповідно до гарантійного талону № 1052
від 24.03.2001 року (а.с.8) придбано телевізор
«DAEWOO», а позивач в позовній заяві
зазначає про телевізор «SAMSUNG», окрім
цього телевізор придбано в 2001 році, а
шлюб позивачем укладено в 2008 році (а.с.9).
Відповідно до світлокопії рахунка № 023
від 11.08.2008 року (а.с.10) м'який куток (диван
та кресло) світло-коричневого кольору
був придбаний ОСОБА_7.

Проаналізувавши докази надані
сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК
України, суд приходить до висновку, що
твердження позивача, щодо належності
арештованого майна саме йому, з
посиланням на гарантійний талон на
телевізор та світлокопію рахунку
сплати за меблі, та на те, що
вищевказане майно було подароване на
весілля є необґрунтованими, оскільки
зазначені документи підтверджують
лише факт реалізації майна, а не їх
належність позивачу, так як у
гарантійному талоні на телевізор
відсутнє прізвище покупця, та
позивачем не надано ні яких доказів про
те що, меблі та телевізор були
подаровані батьками на весілля.

За таких обставин суд вважає позов
необґрунтованим і тому не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 55, ч.1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження»,

ст.ст. 10, 60, 212-215, ч1 ст.294, ст. 296 ЦПК
України суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Відділу ДВС Кремінського РУЮ про
виключення майна з акту опису та арешту
- відмовити за недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення, протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Є.М. Акулов