Справа № 639/9580/14-ц
Пров.: 2/639/2242/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого-судді Рубіжного С.О.

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Харковіцивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року позивач звернулася
до суду із зазначеним позовом, у якому
просила, згідно уточненої заяви
визнати відповідача такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням будинком за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач ОСОБА_2 зазначає, що вона є
співвласником квартири за адресою
АДРЕСА_1, а також співвласниками
квартири є ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3.

У 2010 році відповідач добровільно
покинула місце свого проживання за
адресою АДРЕСА_1, також позивач вказує,
що особистих речей в квартирі ОСОБА_3
не має.

На даний момент, відповідач ніяких
витрат по утриманню квартири, у якій
вона зареєстрована не несе, у сплаті
комунальних платежів участь не
приймає.

У судовому засіданні позивач уточнені
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, та просила їх задовольнити,
надала пояснення аналогічні
вищевикладеним. Наполягала на
правовому обґрунтуванні вимог
викладених у позовнійзаяві.

Відповідач по справі ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилась, про день, час та
місце слухання справи повідомлена
належним чином, причина неявки суду не
відома. Клопотання про відкладення
справи до суду не надходили. У зв'язку з
цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та
ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим
провести заочний розгляд справи,
протии чого не заперечувала і позивач
посправі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 15, 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого порушеного, невизнаного
або оспорюваного права у спосіб
передбачений законом.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач є співвласником квартири за
адресою АДРЕСА_1, також ОСОБА_4 та ОСОБА_3
є співвласником вищезазначеної
квартири, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло. Квартира належить зазначеним
особам на праві спільної сумісної
власності.(а.с.7-9)

Згідно довідки від 05.09.2014 року з місця
проживання, яка видана ОСОБА_2, за
адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5. (а.с.10)

Із довідки Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВС
України в Харківській обл. від 09.09.2014
року, вбачається, що ОСОБА_3, 1986 року
народження за адресою АДРЕСА_1 не
проживає з 2010 року. (а.с.11)

Із відповіді АДБ роботи ГУМВС України в
Харківській області вбачається, що
станом на 13.10.2014 р. відповідач
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
19).

Усе вищезазначене дає суду підстави
вважати, що відповідач ОСОБА_3 за
місцем своєї реєстрації не проживає.

Попри це, відмовляючи позивачу у
задоволенні позовних вимог, суд
виходить із того, що відповідно до ч. 1
ст. 317 ЦК України власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном і він
реалізовує їх на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ ( майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Ст. 321 ЦК України передбачено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Глава 28 ЦК України визначає житло
об'єктом права приватної власності.
Права власника квартири визначені ст..
383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання в права власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.

Згіднозі ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги викладене що
відповідач ОСОБА_3 є співвласником
спірної квартири, тому вона не може
бути визнана як особа, яка втратила
право на користування житловим
приміщенням за вказаною адресою,
оскільки порушується її право
власності.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 1,16, 316,321, 383, 391, 405 ЦК України ст..ст. 209,
212-215,224-226 ЦПК України , суд,-

В И Р І
Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області шляхом
подачі апеляційноїскарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданною протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Відповідачем заочне рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку
у разі залишення його заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
С.О.Рубіжний