Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1488/14-ц

22 жовтня 2014 року
Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області
в складі головуючого судді
Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Богородчани, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
відповідача про стягнення в її користь
10435,79 грн. понесених витрат на лікування
старшого сина.

Свої вимоги позивачка в судовому
засіданні мотивує тим, що відповідач є
батьком трьох малолітніх дітей - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, синів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 За рішенням
Богородчанського районного суду від
20.12.2010 року відповідач має сплачувати
аліменти у розмірі ? частки від всіх
видів заробітку, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Протягом кількох
останніх років вони практично однією
сім'єю не проживали і відповідач жодної
матеріальної допомоги в утриманні
дітей не давав. Разом з тим, хитрістю та
шантажем відповідач ухилявся від
сплати аліментів протягом тривалого
часу і лише у серпні 2014 року один раз
перерахував 1540 грн. аліментів. Старший
син ОСОБА_3 з 2009 року перебуває на
диспансерному обліку з приводу
бронхіальної астми, хвороба прогресує
і потребує постійного лікування, на яке
необхідні значні кошти. Так в період з
07.03. по 18.03.2013 р., з 27.05 по 10.06.2013 року, з
14.10.по 25.10.2013 р., з 26.08. по 08.09.2014р, з 18.09. по
29.09.2014 року син перебував на
стаціонарному лікуванні з діагнозом
бронхіальна астма, атонічна форма,
персистуючий перебіг, приступний
період, у стадії тяжкого загострення. В
цей час лише на придбання медикаментів
нею було витрачено 10435,79 грн. Відповідач
за весь цей час лише одного разу
відвідав дитину у лікарні і дав для
лікування дитини 200 грн. Разом з тим,
крім цих коштів, нею витрачались і інші
кошти, які не можуть бути підтверджені
документально, на оплату за окремі
процедури, внески на утримання
лікувального закладу та ін. Крім того,
протягом останнього року тричі вона
перебувала на лікуванні в умовах
стаціонару і з молодшими дітьми, яким
також діагностовано подібне
захворювання. Через те, що діти часто
хворіють, і потребують догляду, вона не
може знайти постійну роботу і має змогу
лише інколи протягом літнього періоду
підробити сезонно. Кошти, які вона
витрачає на лікування дітей дають їй
родичі. Крім того, як малозабезпечена
сім'я отримує матеріальну допомогу у
органах соціального захисту населення
близько 3 тис.грн. Разом з тим,
відповідач має змогу підтримувати
дітей матеріально, платити аліменти і
брати участь у додаткових витратах на
лікування дітей, оскільки постійно
виїжджає на роботу в Тюменську область
Російської Федерації, де працює
вахтовим методом. Однак місце своєї
роботи і заробітки він приховує, від
утримання дітей ухиляється, обов'язок
нести додаткові витрати на лікування
дітей заперечує. У зв'язку з цим просила
стягнути з відповідача, понесені нею
витрати в розмірі 10435,79 грн. на
лікування старшого сина ОСОБА_3
протягом 2013-2014 років.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся про час і місце
розгляду справи належним чином, однак
відмовився від одержання
кореспонденції суду. У зв'язку з цим суд
постановив провести розгляд справи у
порядку заочного провадження.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши письмові докази, які подані
у розпорядження суду, з'ясувавши
фактичні обставини справи, суд прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що за рішенням
Богородчанського районного суду від
20.12.2010 року з ОСОБА_2 постановлено
стягувати в користь позивачки аліменти
в розмірі ? частки від його заробітку на
утримання трьох малолітніх дітей.

Разом з тим, відповідно до ст. 185 СК
України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою, тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину у разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

З представлених позивачем документів
з'ясовано, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
хворіє на бронхіальну астму атопічної
форми, персистуючого перебігу,
перебуває з цього приводу на
диспансерному обліку. Періодично (6
разів протягом 2013-2014 років) у періоди
приступів і тяжких загострень
лікувався стаціонарно в
Богородчанській ЦРЛ та
Івано-Франківській ОДКЛ. З медичних
документів встановлено, що базисну
терапію отримує короткими курсами,
через скрутне матеріальне становище
сім'ї. Постійно користується
міметиками та аерозолями. Крім того,
під час стаціонарного лікування
позивачкою витрачаються значні кошти
на придбання медикаментів, що
підтверджено виписками з карт
стаціонарного хворого. Зокрема,
протягом вказаних періодів відповідно
до представлених накладних на
придбання медикаментів було витрачено
10435,79грн. Враховуючи той факт, що
відповідач не бере жодної участі у
додаткових витратах, які несе
позивачка на лікування сина, а
позивачка, через вимушені обставини
(необхідність догляду за дітьми) не
може мати самостійного заробітку,
достатнього для забезпечення потреб
сім'ї, отримувані кошти в якості
соціальної допомоги від держави
недостатні, на відповідача слід
покласти відшкодування понесених
витрат на придбання медикаментів для
лікування сина ОСОБА_3 у повному обсязі
у сумі сумі 10435 грн.

На підставі наведеного, ст.185 СК
України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК
України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 10435 грн.
на відшкодування понесених додаткових
витрат на лікування сина ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави
243,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Головуючий
Битківський
Л.М.