Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/1520/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

за участю секретаря
Камінної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Житомирської міської ради,
третя особа - комунальне підприємство
„Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 11" Житомирської міської ради про
визнання права користування житловим
приміщенням на умовах житлового найму
за апеляційною скаргою виконавчого
комітету Житомирської міської ради на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 12 листопада 2013 року, -

в с т а н
о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом та в
обгрунтування вимог зазначила, що
листом відповідача від 19.12.2002 року №
18/4351 їй як працівнику КВЖРЕП № 11 було
надано дозвіл на проживання в кімнаті
АДРЕСА_1 На підставі листа відповідача
за № 25/х-1149 від 09.06.2006 року, їй було
надано дозвіл на продовження
проживання терміном на шість місяців.
Рішенням № 542 від 19.12.2012 року,
продовжено строк проживання ще на один
рік. З 1994 року вона перебуває у черзі на
отримання житла та більше десяти років
пропрацювала двірником у КВЖРЕП № 11. Не
зважаючи на те, що вона зі своєю сім"єю
тривалий час проживає у спірній
квартирі, оплачує квартирну плату та
комунальні послуги та здійснює
поточний ремонт, відповідач
відмовляється оформити її право на
постійне проживання на умовах
житлового найму. На підставі
наведеного просила задовольнити позов
в повному обсязі.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 12 листопада 2013 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача просить рішення суду
скасувати, ухваливши нове - про відмову
в задоволенні позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач з 16.09.1993
року по 20.05.2004 року працювала двірником
в КВЖРЕП № 11 (а.с. 20).

З 1994 року позивач перебуває у черзі на
отримання житла (а.с 34).

Листом відповідача від 19.12.2002 року №
18/4351 позивачці як працівнику КВЖРЕП № 11
було надано дозвіл на проживання в
кімнаті АДРЕСА_1 (а.с.127).

На підставі листа відповідача за №
25/х-1149 від 09.06.2006 року, позивачу було
надано дозвіл на продовження
проживання терміном на шість місяців.
Рішенням № 542 від 19.12.2012 року продовжено
строк проживання ще на один рік (а.с. 125,
126).

За таких обставин висновок суду про те,
що позивач вселилася у спірне житло з
дозволу власника є правильним.

Посилання апелянта на те, що позивач
вселилася в житлове приміщення не на
підставі ордеру, є безпідставним,
поскільки відповідач, дозволяючи
позивачу вселитися, сам порушив вимоги
ст. 58 ЖК України.

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції правильно вважав, що позивач
не забезпечена належним житловим
приміщенням, перебувала у трудових
відносинах з КВЖРЕП № 11 більше 10 років
на посаді двірника і їй не виділялося
службове житло, сплачує належні
платежі, щодо утримання наданого ії для
проживання приміщення, відтак має
право користування спірною кімнатою на
умовах договору найму.

Доводи апеляційної скарги про те, що
спірна кімната належить до маневрового
відселенського фонду безпідставні,
оскільки рішенням Корольовського
районного суду м.Житомира від 21 травня
2013 року, рішення Житомирської міської
ради № 537 від 23.07.2008 року в частині
включення кімнати, яку займає позивач
до фонду житла для тимчасового
проживання громадян, скасовано.

Наведені в апеляційній скарзі доводи,
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що підстави для
скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Житомирської міської ради
відхилити.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 12 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий Судді