Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1733/13-ц
Провадження № 2/321/18/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

при секретарі: Рикун І.В.

за участю прокурора: Чорноблавської В.М.

за участю представників відповідачів: ОСОБА_1, адвоката Ганюкова В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Михайлівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 про скасування розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Михайлівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 про скасування розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації.

В позові зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_11 померла донька позивача - ОСОБА_5, яка разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала в належному позивачу житловому будинку АДРЕСА_1. Після смерті доньки, 22 листопада 2011 року до позивача додому приїхали представники органу опіки та піклування - Оріхівської районної державної адміністрації і Оріхівського притулку для дітей, які забрали онуків до притулку. В подальшому інша її донька ОСОБА_9 збирала документи для оформлення усиновлення дітей, однак їй в цьому було відмовлено, оскільки право власності на будинок, в якому вона проживає, не зареєстроване належним чином. Тоді позивач почала збирати документи для оформлення опіки над малолітніми онуками. Однак, коли 01 червня 2012 року вона прийшла з усіма необхідними документами до служби у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації, її було повідомлено, що малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 25 травня 2012 року влаштовані в сім'ю опікуна ОСОБА_4. Позивач вважає зазначене розпорядження незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки дітей було влаштовано в чужу сім'ю, яка проживає в іншому районі, при наявності живих родичів. Позивач зазначає, що вона має родинний зв'язок з малолітніми дітьми, є їх бабусею та може бути їх піклувальником. Позивач просить суд скасувати розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 25 травня 2012 року № 309 про передачу дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до сім'ї ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що вона теж має право на опіку над онуками і бажає, аби діти проживали разом з нею, а також хоче приймати участь у їх вихованні.

В судовому засіданні представник відповідача - Михайлівської районної державної адміністрації позов не визнала та пояснила, що малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували в Оріхівському притулку, а у них на обліку була кандидат на опікунство - ОСОБА_4, яка поїхала до притулку поспілкувалася з дітьми і між ним відразу ж встановився контакт. Прийняте розпорядження повністю відповідає нормам чинного законодавства України, відповідач під час вирішення цього питання діяв в межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством. Жодних порушень прав позивача допущено не було, оскільки рішення про встановлення опіки приймалось колегіально на засіданні комісії. Службою у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації постійно контролюється та перевіряється стан виховання, утримання і розвитку малолітніх дітей в родині ОСОБА_4, підопічні діти виховуються в належних умовах, за необхідної турботи з боку опікуна, яка забезпечує матеріальне та фінансове утримання дітей. Вважає, що підстав для скасування розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 25 травня 2012 року № 309 немає, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Ганюков В.Д. позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що малолітні діти були передані під опіку ОСОБА_4 правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства. ОСОБА_4 не чинить позивачу жодних перешкод у спілкуванні з дітьми.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідчення свідка, думку прокурора, яка позов не визнала в повному обсязі та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що відсутні жодні передбачені законом підстави для скасування розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 25 травня 2012 року № 309, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про неможливість задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ст. 61 ЦК України, орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Відповідно до ст. 75 ЦК України,суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦК України, опіка припиняється у разі передачі малолітньої особи батькам (усиновлювачам). Опіка припиняється у разі досягнення підопічним чотирнадцяти років. У цьому разі особа, яка здійснювала обов'язки опікуна, стає піклувальником без спеціального рішення щодо цього.

Відповідно до ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 250 СК України, опіка, піклування над дитиною припиняється у випадках, встановлених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 251 СК України, особа може бути звільнена від обов'язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно довідки виконавчого комітету Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_3 народила та виховала семеро дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 24 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_16 та ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації народжень 24 травня 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 84.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 01 жовтня 2007 року виконкомом Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_17 та ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації народжень 01 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 08.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 21 листопада 2011 року виконкомом Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_11, про що в книзі реєстрації смертей 21 листопада 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 15.

Згідно витягу з рішення № 4 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Михайлівській районній державний адміністрації Запорізької області від 16 травня 2012 року, члени комісії одноголосно вирішили підготувати проект розпорядження голови райдержадміністрації про призначення ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, опікуном над малолітніми дітьми-сиротами ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації «Про призначення ОСОБА_4 опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2» від 25 травня 2012 року № 309, призначено ОСОБА_4, яка проживає: АДРЕСА_2 опікуном яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, опікуном над малолітніми дітьми-сиротами ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов'язано ОСОБА_4 піклуватись про підопічних, створювати належні умови для їх розвитку та виховання.

ОСОБА_4 того, в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_18.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона є рідною донькою позивача та тіткою малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Після смерті їх матері - її сестри ОСОБА_5 вона хотіла усиновити дітей, але довго збирала документи, оскільки спочатку їй треба було розлучитися з колишнім чоловіком та зареєструвати шлюб з нинішнім чоловіком. Потім виявилось, що в них немає документів на будинок і їй відмовили в наданні згоди на усиновлення дітей. До племінниць вона приїздила один раз разом зі своєю матір'ю. Мати протягом останнього часу після звернення до суду із цим позовом до онуків не їздила, оскільки каже, що не знає, чи дадуть їй побачити та поспілкуватися з дітьми, чи ні.

Таким чином, зі свідчень допитаного в судовому засіданні свідка вбачається, що дійсно свідок мала наміри усиновити малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак в цьому їй не було надано згоди. Однак, відповідач ОСОБА_4 не чинить не чинить позивачу перешкод у спілкуванні та участі у вихованні малолітніх дітей, це позивач на власний розсуд не приїздить до своїх малолітніх онуків.

Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти свідченням допитаного в судовому засіданні свідка, її свідчення не суперечать іншим встановленим по справі обставинам, жодного суперечливого факту в судовому засіданні свідком надано не було.

ОСОБА_4 того, згідно повідомлення прокуратури Запорізької області, направленого на адресу ОСОБА_3, від 28 січня 2013 року, за розпорядженнями голови Оріхівської районної державної адміністрації від 24 листопада 2012 року № 452, № 453, № 454 її онукам надано правовий статус дітей-сиріт. Працівниками служби у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації ОСОБА_3 та її доньці ОСОБА_9 було роз'яснено порядок збору та надання відповідних документів для оформлення опіки над дітьми. Оскільки тривалий час необхідний пакет документів до органу опіки та піклування надано не було, опікуном малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначено ОСОБА_4, а малолітнього ОСОБА_8 влаштовано до родини усиновлювачів за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Порушень законодавства при проведенні процедури усиновлення та передачі онуків під опіку не встановлено.

Згідно пояснень служби у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, направлених на адресу уповноваженого Президента України з прав дитини Павленка Ю.О., від 11 листопада 2013 року, в службі у справах дітей на первинному обліку перебували діти-сироти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, мати яких ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 (відомості про батька дітей в актових записах про народження всіх дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України). За відповідними розпорядженнями голови Оріхівської районної державної адміністрації від 24 листопада 2012 року № 452, № 453, № 454 дітям було надано правовий статус дітей-сиріт, а їх самих влаштовано до відповідних установ. 28 листопада 2012 року до служби у справах дітей звернулась бабуся дітей ОСОБА_3 щодо подальшої долі дітей, їй було надано перелік необхідних документів та роз'яснено процедуру влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, в існуючі форми сімейного виховання дітей. З аналогічним питанням до служби у справах дітей 30 листопада 2012 року звернулась тітка дітей ОСОБА_9, яка пояснила, що вирішила всиновити всіх трьох дітей. Їй також було надано перелік необхідних документів та роз'яснено відповідну процедуру. Однак, з квітня 2012 року ОСОБА_9 весь пакет необхідних документів не надала, жодної зацікавленості у вирішенні цього питання та наданні необхідних документів не виявляла. Наприкінці квітня 2012 року до служби у справах дітей вдруге звернулась ОСОБА_3 стосовно переліку документів, необхідних для влаштування дітей під опіку. Їй було вдруге надано перелік необхідних документів та попереджено, що час перебування дітей у притулку вже давно вичерпаний (на той час діти перебували у притулку понад п'ять місяців). Разом із цим питання щодо призначення самої ОСОБА_3 опікуном над дітьми може бути вирішене тільки за позитивного розгляду на комісії з питань захисту прав дитини, але виховні якості ОСОБА_3 є не найкращими. В зв'язку з тим, що діти перебували на регіональному обліку дітей, які можуть бути усиновленими, до них направлялися кандидати в усиновлювачі та опікуни. Так, 18 травня 2012 року з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 встановила контакт кандидат в опікуни ОСОБА_4 та діти дали згоду на проживання і виховання в її сім'ї за адресою: АДРЕСА_2. На підставі відповідного розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 25 травня 2012 року діти вибули з притулку в сім'ю опікуна, де перебувають і до теперішнього часу. На час вибуття дітей із дитячого закладу в сім'ю опікуна служба у справах дітей не мала ані заяви, ані будь-якого іншого документа від ОСОБА_3, які б давали можливість винести на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дітей питання щодо призначення її опікуном над дітьми. ОСОБА_8 був усиновлений в червні 2012 року за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя. За час перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під опікою ОСОБА_4 до служби у справах дітей не надходили скарги, звернення, повідомлення про неналежне їх утримання та виховання. За два роки перебування дітей під опікою, бабуся ОСОБА_3 декілька разів приїздила до сім'ї опікуна. Вона вільно спілкувалася з дітьми, її позитивно прийняли в сім'ї опікуна ОСОБА_4. Бабуся дітей жодного разу не звернулася до служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації щодо будь-яких порушень прав та законних інтересів влаштованих під опіку онуків.

Згідно висновку про стан виховання, утримання і розвитку малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають під опікою у ОСОБА_4, за 2012 рік, затвердженого начальником служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації 18 січня 2013 року, підопічні діти виховуються в належних умовах, за необхідної турботи з боку опікуна, яка забезпечує матеріальне та фінансове утримання дітей. В сім'ї добрі, дружні стосунки, повністю забезпечується належний рівень виховання, розвитку, утримання та здоров'я дітей.

Згідно висновку про стан виховання, утримання і розвитку малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають під опікою у ОСОБА_4, за 2013 рік, затвердженого начальником служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації 10 січня 2014 року, підопічні діти виховуються в належних умовах, за необхідної турботи з боку опікуна, яка забезпечує матеріальне та фінансове утримання дітей. В сім'ї добрі, дружні стосунки, повністю забезпечується належний рівень виховання, розвитку, утримання та здоров'я дітей.

Разом із цим, нормативно-правовим актом, який визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини є Постанова Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» від 24 вересня 2008 року № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини.

Так, відповідно до п. 6 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, служба у справах дітей, а у разі, коли дитина виявлена на території села, селища, - виконавчий орган сільської, селищної ради разом з працівниками органів внутрішніх справ та охорони здоров'я протягом доби після надходження повідомлення про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, проводять обстеження умов її перебування, стану здоров'я та з'ясовують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування. За результатами обстеження умов перебування дитини складається акт, в якому зазначається дата, місце проведення обстеження, відомості про дитину, її батьків, інших осіб, з якими вона проживає, умови утримання дитини та стан її здоров'я, за яких обставин та з яких причин дитина залишилась без батьківського піклування, а також заходи, що були вжиті для захисту прав дитини. Тимчасове влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, проводиться відповідно до пункту 31 цього Порядку.

Відповідно до п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та кримінальна міліція у справах дітей органів внутрішніх справ. Дитина, у якої є родичі або інші особи, з якими у неї на момент залишення без батьківського піклування склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) і які бажають залишити її на виховання у своїй сім'ї, може перебувати у їх сім'ї до прийняття рішення про влаштування дитини. Підставою для тимчасового перебування дитини в сім'ї родичів, інших осіб, з якими у неї склалися близькі стосунки, є заява цих осіб про згоду на її тимчасове проживання, акт обстеження житлово-побутових умов заявників та рішення служби у справах дітей про тимчасове влаштування дитини.

Тобто, як було встановлено під час судового розгляду, оскільки службою у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були тимчасово влаштовані до дитячого притулку в зв'язку з тим, що вони залишилась без батьківського піклування, позивач звернулася до служби у справах дітей із питанням щодо вирішення подальшої долі дітей. Однак, при цьому відповідну заяву про згоду на тимчасове проживання малолітніх дітей у її сім'ї позивач не надавала, акт обстеження її житлово-побутових умов не складався, в зв'язку з чим рішення служби у справах дітей про тимчасове влаштування дітей в сім'ю позивача не приймалось.

Також, відповідно до п.п. 40, 42 - 44 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання: заяву (від подружжя приймається спільна заява, підписана обома подружжями); довідку про доходи за останні шість місяців або копію декларації про доходи, засвідчену в установленому порядку; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням; копію свідоцтва про шлюб (для осіб, які перебувають у шлюбі); довідку про проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і рекомендацію центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо включення кандидатів до єдиного банку даних; копію паспорта; висновок про стан здоров'я заявника, складений за формою згідно з додатком 5; довідку від нарколога та психіатра для осіб, які проживають разом із заявниками; довідку про наявність чи відсутність судимості для кожного заявника, видану органами внутрішніх справ за місцем проживання заявника; письмову згоду всіх повнолітніх членів сім'ї, що проживають разом з особою, яка бажає взяти дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, під опіку, піклування, утворити прийомну сім'ю або на власній житловій площі - дитячий будинок сімейного типу, засвідчену нотаріально або написану власноручно в присутності посадової особи, яка здійснює прийом документів, про що робиться позначка на заяві із зазначенням прізвища, ім'я, по батькові, підпису посадової особи та дати. Опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. У разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівником служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка. Рішення про встановлення опіки, піклування приймається у місячний строк після подання заяви і документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку.

Однак, всупереч вимогам п. 40 зазначеного вище порядку, позивачем на час прийняття рішення про призначення опікуном над малолітніми дітьми відповідача ОСОБА_4 не було надано повного пакету необхідних документів згідно визначеного цим пунктом переліку, як потенційний опікун позивача зареєстровано не було.

При цьому, відповідач ОСОБА_4 була зареєстрована як кандидат в опікуни, тобто нею були надані всі необхідні документи відповідно до визначеного переліку, під час прийняття рішення щодо призначення її опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були враховані особисті стосунки між дітьми та кандидатом в опікуни, оскільки між ними встановився контакт, а також враховані інтереси та бажання дітей, які погодились на проживання та виховання в сім'ї опікуна ОСОБА_4.

Тобто, оскаржуване розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 25 травня 2012 року № 309 було прийняте відповідно до положень Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» від 24 вересня 2008 року № 866.

Посилання позивача на те, що оскаржуване розпорядження підлягає скасуванню в зв'язку з тим, що під час його винесення не було враховано, що у дітей є рідні, вона як рідна бабуся дітей також може бути їх опікуном, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки питання щодо права позивача бути опікуном малолітніх дітей не вирішується. При цьому, як вбачається, законодавство не встановлює виключних вимог про встановлення опіки над дитиною особами, які перебувають в сімейних, родинних відносинах. І це спрямоване на забезпечення інтересів саме дитини, адже головне не наявність виключно таких відносин між дитиною та опікуном. ОСОБА_4 того, право позивача щодо спілкування з малолітніми онуками та участі у їх вихованні ніхто не оспорює, жодних перешкод їй в реалізації таких прав не чиниться.

Таким чином, суд не вбачає жодних порушень законних прав та інтересів позивача з боку відповідачів.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 25 травня 2012 року № 309 було прийняте відповідачем - Михайлівською районною державною адміністрацією в межах наданих законом повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, розсудливо та добросовісно, оскільки відповідачем були дотримані всі вимоги чинного законодавства щодо вчинення таких дій, і встановлені в судовому засіданні докази у своїй сукупності повністю це підтверджують.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову, оскільки відсутні передбачені законом підстави для скасування голови Михайлівської районної державної адміністрації «Про призначення ОСОБА_4 опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2» від 25 травня 2012 року № 309, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 58, 60, 61, 62, 63, 75, 76 ЦК України, ст.ст. 243, 250, 251 СК України, Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» від 24 вересня 2008 року № 866, ст.ст. 10, 11, 15, 57, 59, 60, 61, 107, 208, 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до Михайлівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 про скасування розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

13.02.2014