Справа №666/3862/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2014 року Дніпровський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого судді

Заболотного В.М.

при секретареві

Крамчанін О.В.

за участю адвокатів

ОСОБА_1,ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в
приміщенні суду у м. Херсоні цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про
усунення спадкоємця від права на
спадкування спадщини за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом,
посилаючись на те, що його матері
ОСОБА_5 належала на праві власності
квартира АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її
смерті відкрилася спадщина на вказане
нерухоме майно, а спадкоємцями були
позивач та його брат ОСОБА_6 На
теперішній час позивач є власником 1/2
частини квартира АДРЕСА_2 Іншу частину
спадкового майна успадкував його брат
ОСОБА_6, однак не отримав спадщину,
оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після
смерті ОСОБА_6 його донька звернулася
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, однак до цього час нею
спадщина не оформлена. Позивач вважає,
що відповідачку, як спадкоємця,
необхідно усунути від права на
спадкування після смерті ОСОБА_6
виходячи з наступного. Так, ОСОБА_6 було
встановлено другу групу інвалідності
(загальне захворювання), він страждав
розладом психіки. До дня смерті
знаходився на стаціонарному лікуванні
в Херсонській міській
психоневрологічній поліклініці.
Внаслідок хвороби брат позивача не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними та потребував постійного
догляду та матеріальної допомоги.
Відповідачка достовірно знала про
тяжку хворобу батька, однак не надавала
вказаної допомоги своєму батьку в той
час, коли той перебував у тяжкому,
безпорадному стані та потребував
лікування як стаціонарного так і
амбулаторного, не надавала йому
допомоги по догляду в період повної
непрацездатності, не відвідувала та не
цікавилася його здоров'ям як вдома, так
і в лікарні. На підставі
вищевикладеного просить суд усунути
відповідачку від права на спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути судовий
збір на його користь.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали заявлені
вимоги з підстав, викладених в позові
та просили суд їх задовольнити.

Відповідач та її представник позов не
визнали, посилаючись на те, що він є
необґрунтований та таким, що не
підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши сторони, допитавши
свідків, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов є
обґрунтованим, законним та таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що мати позивача
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
ОСОБА_2 НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина
на нерухоме майно, а саме на квартиру
АДРЕСА_2, що належала їй згідно
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого Управління
комунальної власності м. Херсон
Херсонської міської ради 02.04.2012
року.(а.с.6), спадкоємцями якого являлись
позивач та його брат ОСОБА_6

Згідно Свідоцтва про право на спадщину
за законом від 03.05.2014 року, позивач
являється власником 1/2 частини
квартири АДРЕСА_2

Іншу частину спадкового майна
успадкував позивача брат ОСОБА_6, однак
відповідного свідоцтва про право на
спадщину він не отримав, оскільки помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 НОМЕР_2
від 11.11.2013 року.(а.с.10).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина та спадкоємцем стала його
донька (відповідачка по справі). Слід
зазначити, що до складу спадщини, у
відповідності до ст.1218 ЦК України
ввійшли всі права та обов'язки ОСОБА_6,
що належали йому на момент відкриття
спадщини й не припинилися внаслідок
його смерті, а саме майнові права на
нерухоме

майно 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

З пояснень сторін вбачається, що після
смерті ОСОБА_6 його донька ОСОБА_4
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, однак до цього час
нею спадщина не оформлена.

З матеріалів справи судом встановлено,
що за життя ОСОБА_6 перебував у
безпорадному стані, тяжко хворів, йому
було встановлено другу групу
інвалідності (загальне захворювання),
він страждав розладом психіки
відповідно до довідки МСЕК (а.с.11). До
дня смерті він знаходився на
стаціонарному лікуванні в Херсонській
міській психоневрологічній
поліклініці. Внаслідок хвороби,
останній не міг усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними, а тому
потребував постійного догляду та
матеріальної допомоги яку постійно
надавав ОСОБА_3, що підтверджується
довідкою від 22.06.2013 року, виданою
головою правління ЖБК «Верховина»
(а.с.13) та листом головного лікаря
Херсонської обласної психіатричної
лікарні (а. с. 91).

Судом з матеріалів справи та пояснень
сторін встановлено, що відповідачка
достовірно знала про тяжку хворобу
батька, однак не надавала вказаної
допомоги своєму батьку в той час коли
він перебував у тяжкому стані та
потребував лікування як стаціонарного
так і амбулаторного, не надавала йому
допомоги по догляду в період повної
непрацездатності, не відвідувала та не
цікавилася його здоров'ям. Вказаний
факт не заперечувався самою
відповідачкою в судовому засіданні.

Зазначені факти були підтверджені у
судовому засіданні також показами
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які
зокрема зазначили, що останні роки
життя ОСОБА_6 перебував у безпорадному
стані, тяжко хворів та потребував
догляду, який йому надавав його брат
ОСОБА_3 При цьому свідки зазначили, що
ОСОБА_4 ухилялась від виконання
покладених на неї обов'язків по
утриманню свого батька, хоча знала що
він тяжко хворів і перебував у
безпорадному стані.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги. В даному
випадку відповідачкою грубо було
порушено свої зобов'язання по догляду
за батьком.

Також факт не надання допомоги
відповідачкою своєму батьку в той час,
коли він перебував у тяжкому стані та
потребував постійного догляду та
лікування підтверджується листом №3426
від 21.08.2014 року, виданого головним
лікарем Комунального закладу
«Херсонської обласної психіатричної
лікарні» Херсонської обласної ради
відповідно до якого ОСОБА_6 знаходився
на лікуванні КЗ «Херсонської обласної
психіатричної лікарні» ХОР з 18.09.2013
року по ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом
органічне враження ЦНС/ хронічний
церебральний арахноїдит/ зі
слабоумством. Помер ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_2 від набряку головного
мозку. За час перебування в лікарні
померлий регулярно відвідувався його
братом ОСОБА_3,який турбувався та дбав
про стан здоров'я ОСОБА_6, передавав
додаткові медикаменти та продукти
харчування. (а.с.91).

Згідно до листа №3426 від 21.08.2014 року,
виданого головним лікарем
Комунального закладу «Херсонська
обласна психіатрична лікарня»
Херсонської обласної ради встановлено,
що у з'язку з недостатнім фінансуванням
лікарні, гроші на загальну суму 16025.8
грн. на придбання ліків для ОСОБА_6
передавав ОСОБА_3, він же додатково
приносив всі необхідні для лікування
медикаменти. Крім того за висновком
судової медичної експертизи ОСОБА_6 за
психічним станом був визнаний
недієздатним та рекомендовано
оформлення над ним опіки.(а.с.125).

Крім того з пояснень сторін та
досліджених матеріалів справи а також
показам свідків судом встановлено, що
після смерті ОСОБА_4 похованням
займалася не його донька, а брат
померлого ОСОБА_3, який піклувався про
нього до смерті, що підтверджується
листом №28023/06 від 13.10.2014 року, виданим
заступником начальника управління
Пенсійного Фонду України в м. Херсоні
(а.с.129).

Відповідно до ст. 1224 ЦК України не
мають права на спадкування за законом
батьки повнолітні діти, які ухилялися
від виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця, якщо ця обставина
встановлена судом. За рішенням суду
особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги

спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Положення цієї
статті поширюються на всіх
спадкоємців, у тому числі й на тих, хто
має право на обов'язкову частку у
спадщині, а також на осіб, на користь
яких зроблено заповідальний відказ.

Згідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року за № X, яким суд
роз'яснив, що правило абзацу другого
частини третьої статті 1224 ЦК
стосується особи, яка зобов'язана була
утримувати спадкодавця згідно з
нормами Сімейного кодексу України.
Факт ухилення особи від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця
встановлюється судом за заявою
заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого

невиконання такою особою
встановленого законом обов'язку.
Непред'явлення спадкодавцем, який мав
право на утримання, позову про
стягнення аліментів до особи, яка
претендує на спадщину, не є достатньою
підставою для відмови в позові про
усунення від права на спадкування.
Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК
стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до СК не були зобов'язані утримувати
спадкодавця. Безпорадним слід розуміти
стан особи, зумовлений похилим віком,
тяжкою хворобою або каліцтвом, коли
вона не може самостійно забезпечити
умови свого життя, потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

До показів свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_14 займалась
утриманням ОСОБА_6 суд відноситься
критично та прийняти їх до уваги не
може, оскільки вони не конкретні та
суперечливі, про вказані факти їм
відомо зі слів відповідачки, крім того
вони спростовуються матеріалами
справи, дослідженими судом.

З даних підстав суд вважає доведеним
той факт, що відповідачка, яка є донькою
спадкодавця ОСОБА_6, не приймала участі
в матеріальному утриманні свого батька
в період часу, коли він був
непрацездатним (встановлено
інвалідність) та який потребував
матеріального забезпечення в зв'язку
із тяжким захворюванням та їх
ускладнень, які супроводжувались
постійним перебуванням на лікарняному
та подальшим визнання його
недієздатним. Крім того, відповідачка
не приймала участі в догляді за хворим,
не цікавились станом його здоров'я, не
відвідувала його та не вчиняла жодних
інших дій щодо утримання та надання
будь-якої допомоги, байдуже віднісшись
до стану здоров'я свого батька,
усвідомлюючи необхідність надання
невідкладної допомоги та підтримки,
зволікала своїми обов'язками,
передбаченими законом та не надала
жодної матеріальної підтримки під час
проведення організації поховання
ОСОБА_6

Таким чином, аналізуючи зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку про те, що
відповідачка ОСОБА_4 ухилялася від
надання допомоги по утриманню та
догляду за спадкодавцем ОСОБА_6, який
через тяжку хворобу знаходився у
безпорадному стані, а відтак позов є
законним та підлягає задоволенню в
повному обсязі, в зв'язку з чим
необхідно усунути відповідачку від
права на спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст.16, 202,1224 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 214, 215, 295 ЦПК України,
п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30 травня 2008 року,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про усунення
від права на спадкування -
задовольнити.

Усунути ОСОБА_4 від права на
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
сплачений судовий збір в сумі 243,60грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Дніпровського
районного суду м. Херсона.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

Заболотний В.М.