Справа № 703/5675/13-ц р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2014 року Смілянський міськрайонний
суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді
Калашника В.П.

при секретарі
Холодняк Л.П.

з участю адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Сміла цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та визнання права власності на 1/2
частину будинку, -

встановив:

ОСОБА_3, посилаючись на те, що з червня
2001 по 10 грудня 2011 року він проживав з
ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу і в цей період за спільні кошти
вони придбали будинковолодіння на
АДРЕСА_1, звернувся до суду з позовом і
просить встановити цей факт та визнати
за ним право власності на 1/2 частину
будинковолодіння.

Відповідачка позов не визнала та
пояснила, що відносини між нею та
позивачем не мали ознак, притаманних
подружжю, а будинок придбаний нею за її
власні кошти і не є спільним майном.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з червня
2001 року почали спільно проживати в м.
Москва і стали пов'язані спільним
побутом: вели спільне господарство,
мали взаємні права і обов'язки та
спільний бюджет. Вказані обставини
підтверджуються фототаблицею. На
спільно зароблені гроші придбали
будинковолодіння на АДРЕСА_1, право
власності на яке зареєстрували на
відповідачку, що підтверджується
договором купівлі-продажу від 15 травня
2007 року, та з 2008 року почали в ньому
проживати. Згідно довідки квартального
комітету № 19 від 28 травня 2013 ОСОБА_3 з
квітня 2008 року по даний час проживає за
адресою: АДРЕСА_1. Крім цього, сторони
придбали автомобіль «Fiat Doblo» д/н НОМЕР_1,
який спочатку намагалися
зареєструвати на ОСОБА_5, що вбачається
з довідки експерта № 001505, а в
подальшому, згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу від 5
липня 2008 року, зареєстрували на ОСОБА_3

Зазначені факти встановлені в судовому
засіданні, підтверджуються письмовими
доказами у справі, а також показами
допитаних в судовому засіданні свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Зокрема, свідок ОСОБА_7 показала, що
вона за 14000 доларів США продала будинок
на АДРЕСА_1 чоловіку ОСОБА_3 та жінці,
ім'я якої не пам'ятає. Гроші за будинок
давав ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що позивач
по справі - її рідний дядько. З
відповідачкою він познайомився в м.
Москва у 2001 році. Сторони проживали
разом та вели спільне господарство.
Вона познайомилася з ОСОБА_4 у 2003 році
на річницю дитини. У відносинах ОСОБА_3
та ОСОБА_4 були злагода та спокій, вони
поважали один одного, двічі на рік
приїжджали в м. Хмельницький до родичів
ОСОБА_3. ОСОБА_4 мріяла про дитину, про що
їй особисто говорила.

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона є
сусідкою сторін по справі. У 2007 році
сторони придбали будинок на АДРЕСА_1, а
з 2008 року почали у ньому проживати. До
будинку провели газ, добудували другий
поверх. Тримали господарство. ОСОБА_4
торгувала молочними продуктами. Про те,
що вони не одружені навіть не
здогадувалась.

Аналогічні покази дали свідки ОСОБА_8
та ОСОБА_10

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Враховуючи, що в судовому засіданні
знайшов підтвердження факт спільного
проживання сторін, ведення спільного
господарства та побуту, наявності
взаємних прав та обов'язків, суд вважає,
факт проживання сторін однією сім'єю з
2001 по 10 грудня 2011 року доведеним. Таким
чином позов в цій частині підлягає
задоволенню, оскільки іншим шляхом,
окрім судового порядку, встановити
факт спільного проживання неможливо.
Встановлення цього факту має для
позивача юридичне значення, оскільки
дає можливість захистити своє право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою, або в будь-якому іншому шлюбі,
майно набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Оскільки будинковолодіння на АДРЕСА_1
придбано сторонами за час спільного
проживання на спільні кошти - суд
вважає за можливе визнати його об'єктом
спільної сумісної власності та визнати
за ОСОБА_3 право власності на його 1/2
частину.

Вимоги щодо понесених судових витрат
сторонами не заявлялись.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 70, 71, 74
СК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 109, 213,
215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5
проживали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з 2001 по 10 грудня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину будинковолодіння на АДРЕСА_1,
що є спільним майном жінки та чоловіка,
які проживали однією сім'єю, але не
пербували у шлюбі між собою.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не
буде скасовано.

Головуючий:
В. П. Калашник