Справа № 755/903/14-ц
У Х В А Л А

про
повернення заяви

"24" лютого 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 389-7,
389-8, 389-10 ЦПК України за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр» до
ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду,-

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла заява Товариства з
обмеженою відповідальністю «Споживчий
центр» до ОСОБА_1 про видачу
виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду.

Ухвалою судді Дніпровського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр» до
ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду, була залишена без
руху та надано строк для усунення
недоліків не більше ніж три дні з дня
отримання заявником ухвали.

Копію ухвали судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 20 січня 2014
року заявником було отримано 11 лютого
2014 року, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення.

21 лютого 2014 року До Дніпровського
районного суду м. Києва, а 24 лютого 2014
року до судді, надійшла заява заявника
про усунення недоліків.

Вивчивши зміст поданої заяви та
документи до неї, суддя приходить до
висновку, що заявником не було усунуто
недоліки, викладені в ухвалі суду від 20
січня 2014 року.

Так, підставами для залишення заяви без
руху слугувало те, що надана заявником
копія рішення постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків засвічена підписом
та печаткою голови третейського суду
при АУБ ОСОБА_2, що не відповідає
вимогам ст. 46 Закону України «Про
третейські суди». Доказів того, що
ОСОБА_2 є Головою третейського суду при
Асоціації українських банків, до
матеріалів заяви також додано не було.
Також, матеріали заяви про видачу
виконавчого листа не містять доказів
щодо невиконання боржником рішення
третейського суду в добровільному
порядку та/або відмови боржника
виконати рішення третейського суду, що
є визначальним для видачі виконавчого
листа на примусове виконання рішення
третейського суду, а також доказів
направлення боржнику листа-пропозиції
про добровільне виконання рішення
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків, у разі
якщо відповідач не був присутній при
розгляді справи в Постійно діючому
третейському суді при Асоціації
українських банків.

Подаючи до суду заяву про усунення
недоліків Товариство з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр»
посилалось на те, що рішення постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків завірене
головою третейського суду при АУБ
ОСОБА_2, та круглою печаткою Постійно
діючого Третейського суду, , а в п. 3 ст.
389 - 8 ЦПК не вказано вимог додавати до
заяви докази, які підтверджують, що
особа яка завірила копію рішення
постійно діючого третейського суду є
Головою даного суду. Також, у заяві
заявник посилається на те, що
документи, про подання яких зазначено в
ухвалі суду, не містяться в переліку
документів, що додаються до заяви про
видачу виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду,
відповідно до п. 3 ст. 389-8 ЦПК України.

В той же час, заявником не звернуто
увагу на вимог ст. 50 Закону України «Про
третейські суди», відповідно до якої
сторони, які передали спір на
вирішення третейського суду,
зобов'язані добровільно виконати
рішення третейського суду, без
будь-яких зволікань чи застережень.
Сторони та третейський суд вживають
усіх необхідних заходів з метою
забезпечення виконання рішення
третейського суду.

Таким, чином, за вимог глави 2 розділу
VІІ-1 Цивільного процесуального кодексу
України, підставами для звернення до
суду з заявою про видачу виконавчого
листа на примусове виконання рішення
третейського суду, є обставини за якими
таке рішення постійно діючого
третейського суду не виконане в
добровільному порядку.

В частині 2 ст. 389-8 Цивільного
процесуального кодексу України
зазначено, що у заяві про віддачу
виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду
можуть бути зазначені й інші відомості,
якщо вони мають значення для розгляду
цієї заяви.

Такими відомостями безпосередньо є
факт постановлення рішення
третейського суду та факт його
невиконання у добровільному порядку.

В той же час, подана на розгляд суду
заява про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду та додатки до неї, не
містять відомостей про невиконання
рішення третейського суду
відповідачем у добровільному порядку.
Як вбачається з рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 30
січня 2012 року, відповідач ОСОБА_1 не
була присутня при розгляді справи в
третейському суді. За відсутності
відомостей про отримання відповідачем
копії вказаного рішення, не можливо
пересвідчити про наявність підстав для
звернення заявника до суду з його
примусового виконання. Ні заява про
видачу виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду,
ні додатки до неї, не свідчать, що
відповідач ОСОБА_1 отримала копію
рішення третейського суду, має
заборгованість за кредитним договором,
заборгованість за яким стягнута
рішення третейського суду.

Крім того, посилання заявника на те, що
п. 3 ст. 389 - 8 ЦПК не вказано вимог
додавати до заяви докази, які
підтверджують, що особа яка завірила
копію рішення постійно діючого
третейського суду є Головою даного
суду, не можуть свідчити про те, що
подана до суду копія такого рішення
засвідчена належним чином та
уповноваженою на те особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 389-8 Цивільного
процесуального кодексу України заява
про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду, подана без
додержання вимог, визначених у цій
статі, а також у разі несплати суми
судового збору, повертається особі, яка
її подала, чи залишається без руху в
порядку, встановленому статтею 121 цього
кодексу.

Відповідно до ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду, у
встановлений строк, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали, не виконає вимоги
визначені ст. ст. 119, 120 ЦПК України,
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Частиною 5 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 121, 210, 293, 294, 389-8 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Споживчий центр» до
ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду, вважати неподаною
та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: