Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді -

БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі -

Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з
позовом до відповідача - ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 12
листопада 1999 року сторони перебувають
у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу
мають двох дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюбні відносини між сторонами
припинено більше двох років тому,
спільний бюджет не ведеться останніх
півроку, тоді ж припинено і спільне
проживання.

Подружнє життя у позивача та
відповідача не склалось через
несумісність характерів,
непорозуміння сторін, відсутність
спільних поглядів на життя та сім'ю.

Подальше сумісне життя і збереження
сім'ї сторони вважають недоцільним,
оскільки сім'я існує лише формально.

Питання пов'язані із розподілом майна,
що є сумісною власністю та місця
проживання дітей було вирішено мирним
шляхом.

До початку розгляду справи по суті
сторони звернулися зі спільною заявою,
згідно з якою позивач підтримав позов
повністю, а відповідач позов повністю
визнала.

Вивчивши спільну заяву сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 12 листопада 1999
року, зареєстрованому Центральним
відділом реєстрації шлюбів м. Києва з
Державним Центром розвитку сім'ї, про
що в книзі реєстрації зроблений
актовий запис № 2150.

Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя між сторонами не
склалося, сім'я фактично розпалася,
сторони не ведуть спільного
господарства та не підтримують шлюбних
стосунків, що ними визнається і згідно
зі ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач
може визнати позов протягом усього
часу судового розгляду, зробивши усну
заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи викладені позивачем та
визнані відповідачем обставини, суд
дійшов висновку про те, що сім'я сторін
фактично розпалась та поновлена бути
не може.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Оскільки збереження формально
існуючого шлюбу суперечитиме
інтересам обох сторін, позов про
розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10,
60, 61, 174, 209-210, 212-215, 222, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 листопада 1999
року Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним Центром
розвитку сім'ї, актовий запис № 2150, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Дніпровський
районний суд м. Києва до Апеляційного
суду м. Києва.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ :