АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/107/14
Головуючи й у 1 інстанції - Малиновська
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого
Панченка М.М.

Суддів
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 13 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна», третя особа
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» про стягнення страхового
відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013року ОСОБА_2 звернувся
з позовом до Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» (далі -
ПАТ»СК»Універсальна»), третя особа
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» і просив винести рішення,
яким стягнути на користь
вигодонабувача третьої особи
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» 41.352 грн.75 коп., та на свою
користь просив стягнути страхове
відшкодування у сумі 486.713 грн.61 коп., з
урахуванням: 415. 527 грн., як суми
страхового відшкодування; 41.522 грн.27
коп., як пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування у розмірі 0,5%
за кожен день прострочки, відповідно до
п.6.3. Договору страхування; 6.232 грн.91
грн., як відсотки за користування
чужими коштами; 1.298 грн. як матеріальні
збитки, які складають витрати на
банківські послуги та оплату
експертного дослідження; 54.000 грн., як
упущену вигоду; 9.455 грн., як моральну
шкоду.

Послався на те, що у зв»язку з
руйнуванням під тиском снігу складів
по АДРЕСА_1, які належать позивачу на
праві власності, йому заподіяна вище
зазначена матеріальна шкода. А,
оскільки, відповідно до договору
добровільного страхування майна від
17.12.2012 року за №2214/202/002877 указане майно
позивача було застраховане від ризиків
погодних явищ, позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Оскільки кредитні зобов»язання
позивача перед третьою особою
вигодонабувачем акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» в
ході розгляду справи були погашені,
позивач змінив позовні вимоги,
вимагаючи стягнення всієї суми
страхового відшкодування у розмірі
528.066 грн. 36 коп. на свою користь /а.с.83,86/.

Позивач в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримав.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 13 листопада 2013 року в
позові відмовлено з посиланням на те,
що заподіяння позивачу матеріальної
шкоди не відноситься до страхових
ризиків, відповідно до договірних
умов/а.с.158-162/.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_2 пославшись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення
Шевченківського районного суду
м.Києва від 13 листопада 2013 року та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі.
Послався на те, що судом не враховані
доводи, викладені в позовній заяві
/а.с.168-171/.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
належить відхилити, а рішення залишити
без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як слідує з матеріалів справи,
17.12.2012 року за №2214/202/002877 між ОСОБА_2 та
ПАТ«СК«Універсальна» укладено договір
добровільного страхування майна,
відповідно до якого було застраховані
приміщення складів по АДРЕСА_1, що
належать позивачу, як страхувальнику
на праві власності /а.с.4-9/.

Розмір страхової суми, передбачений
п.3.2. Договору страхування, складає
2.969.500 грн.

Термін дії договору з 18.12.2012 року по
17.06.2012 року.

Пунктом 2.1.»Б» Договору до переліку
страхових випадків віднесені, зокрема:
стихійні лиха (стихійні метеорологічні
явища): смерч, ураган, буря, тайфун,
шторм, шквал, схід снігових лавин,
обвал, сель, оповзень, каменепад,
повінь, паводок, град, злива, снігопад,
схід снігових лавин, ожеледь,
обмерзання, тиск снігового покриву,
льодохід.

Загальний річний страховій платіж
склав 1.849 грн.09 коп.

Пунктом 3.1. Договору передбачена
франшиза у розмірі 5% від страхової
суми.

Таким чином, згідно до ст.979 ЦК України,
між сторонами виникли правовідносини
договору страхування, згідно якого,
одна сторона (страховик) зобов"язується
у разі настання певної події
(страхового випадку) виплатити другій
стороні (страхувальнику) або іншій
особі, визначеній у договорі), грошову
суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов"язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.25 Закону
України «Про страхування» здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться Страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви Страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Встановлено, що 20.12.2012 року в результаті
тиску снігового покриву були
зруйновані приміщення застрахованих
складів по АДРЕСА_1.

Причина указаного руйнування
визначена Технічним висновком
приватного підприємства «Пліч-Опліч»
/а.с.125-138/.

Того ж дня, 20.12.2012 року Страховик був
повідомлений Страхувальником про
настання страхового випадку, що
сторонами не заперечується.

Вимагаючи стягнення вище зазначеної
суми, позивач посилається на висновок
спеціаліста №38 від 13.03.2013 року,
виконаний ТОВ»Подільський експертний
центр», згідно якого, вартість
відновлювально-ремонтних робіт, що
включає вартість матеріалів, станом на
дату проведення дослідження, з
урахуванням фізичного зносу будівлі
складу (літ.А) АДРЕСА_1 становить 564.002
грн. /а.с.23-25/.

20.12.2012 року представником Страховика
складено Акт огляду пошкодженого майна
згідно якого слідує, що пошкоджений
металевий профнастил (кровлі) даху;
зруйновано фасадну та торцеву стіни
будівлі; деформовано металеву
конструкцію каркасу даху будівлі.
Також зазначено, що на лінії зламу
стіни зафіксований шар снігу висотою
4.5-5 см. /а.с.113/.

В задоволенні заяви позивача про
виплату страхового відшкодування
Страховиком, згідно листа за №361/09-203
від 21.02.2013 року, відмовлено /а.с.10-12/ з
посиланням на те, що позивач надав
Страховику неправдиві дані.

Так, за твердженням позивача, увечері
19.12.2012 року споруда була в належному
стані. Однак, виїхавши 20.12.2012 року на
місце страхового випадку представник
Страховика, виявив на зламі стіни
застрахованої будови шар снігу висотою
4,4-5 см, хоча в цей день, відповідно до
довідки гідрометеоцентру у Вінниці
снігопаду не було. А, отже, подія, яка
викликала руйнування застрахованої
будови сталася не 19.12.2012 року, як указує
позивач, а значно раніше. При цьому,
неправдиві відомості Страхувальника
про страховий випадок є підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування.

Крім того, відмовляючи у виплаті
страхового відшкодування, Страховик
послався на те, що, як слідує із
фотографій, виконаних аварійним
комісаром, який виїхав на місце події
20.12.2012 року, було зафіксовано на крівлі
застрахованої споруди шар снігу
близько 50 см., що свідчить про
відсутність регулярного технічного
обслуговування покрівлі, як того,
вимагають ДБН В.26-14-97, зокрема, згідно
розділу 2 «Правила експлуатації дахів»
пункт «Планово-попереджувальні
ремонти» « … у осінньо-зимовий період
для поєднаних і горищних дахів -
очищення крівлі від сміття, бруду,
листя, промислових аерозолів, льоду, і
снігу.».

Погоджуючись з висновком Страховика,
суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку, що в даному
випадку має місце невиконання
Страхувальником інструкцій по
зберіганню, експлуатації та
обслуговуванню застрахованого майна,
внаслідок чого виникли збитки, що
згідно п.5.1.9. Договору страхування
виключають виплату страхового
відшкодування

Також, Страхувальником при відмові у
виплаті страхового відшкодування
значено, що накопичення снігу шаром
близько 50 см., що послужило причиною
настання страхового випадку, тривало
задовго до початку дії Договору
страхування, а за умовами п.п. 5.2.7. та 5.2.
Договору не відшкодовуються збитки,
які мали місце до початку дії Договору,
та про які Страхувальник знав, або
повинен був знати на момент укладення
Договору.

Крім того, як встановлено судом,
Страховик посилається також на те, що
згідно умов договору підставою для
виплати страхового відшкодування є не
просто небезпечне явище, а стихійне
лихо (стихійне метеорологічне явище),
між тим, згідно довідки
метеорологічної станції «Вінниця» та
метеорологічних станцій Вінницької
області погодні умови з 15.12.2012 року по
21.12.2012 року не являли собою стихійного
лиха /а.с.10-12/.

Згідно довідки Українського
гідрометеорологічного центру за
№901-20/422 від 14.02.2013 року погодні умови у
м.Вінниці були наступними: 17.12.12 р.-
сніг, хуртовина, кількість опадів 0,6
мм, швидкість вітру 11 м/с, висота
снігового покриву 44 см., 18.12.2012 р. - сніг,
хуртовина, кількість опадів 0,3 мм,
швидкість вітру 8 м/с, висота снігового
покриву 45 см., 19.12.2012 р. - сніг, кількість
опадів 0,7 мм, швидкість вітру 5 м/с,
висота снігового покриву 47 см., 20.12.2012 р.
- відсутність опадів, висота снігового
покрову 47 см. /а.с.112/.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції також
правомірно виходив з тих підстав, що на
час пошкодження застрахованого
об»єкту, згідно довідки
гідрометеоцентру, були відсутні ознаки
«стихійного лиха», що є обов»язковою
умовою страхового випадку, а,
відповідно, відсутні підстави для
виплати страхового відшкодування.

Відхиляючи позовні вимоги, суд
обґрунтовано також посилався на те, що
Страхувальником при укладанні
договору страхування надано
недостовірну інформацію щодо стану
об»єкту страхування, зокрема,
кількості снігу на даху складських
приміщень.

Так, суд розглядає як обгрунтованими
доводи Страховика в тій частині, що
Страхувальник, як власник нерухомості,
в силу будівельних норм ДБН В.2.6-14-97
зобов»язаний очищати крівлю від снігу,
що узгоджується з договірними умовами
сторін, передбачених, зокрема, у п.5.1.9 та
6.1.5.

Суд першої інстанції правомірно
послався на довідку гідрометеоцентру,
якою не підтверджується наявність
»стихійного лиха», що згідно
договірних умов є безумовною підставою
настання страхового випадку.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
узагальнюючи спірні правовідносини, в
даному випадку, відсутній факт
настання страхового випадку, за
наслідками якого
ПАТ»СК»Універсальна», як Страховик,
зобов»язане виплатити ОСОБА_2 страхове
відшкодування, у зв»язку з чим суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
позові.

Рішення суду постановлене на
повно з»ясованих обставинах з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а доводи,
викладені в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 13 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді