САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа № 726/2745/13-ц
Провадження №2/726/81/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014
м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у
складі: головуючого судді Мілінчук С.
В., при секретарі Руснак Н.В.,
представника позивача Ісопчука В.В.,
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу за
позовом ТОВ «Вердикт Фінанси» до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет застави шляхом його продажу
від імені боржника,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому вказує, що 04.06.2007 року між АКІБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір №
2506/0607/98-001 за умовами якого відповідач
отримав кредит в розмірі 50000,00 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,5 %
річних за. Разом з тим, 04.06.2007 року, з
метою забезпечення виконання грошових
зобов'язань між сторонами було також
укладено договір застави, за умовами
якого ОСОБА_3 передала у заставу:
трактор чотирьохколісний Dongfeng DF-250 8 шт.,
трактор чотирьохколісний Dongfeng DF-250Е 16
шт., трактор чотирьохколісний Dongfeng DF-254 4
шт., трактор чотирьохколісний Dongfeng DF-254Е
4 шт., трактор чотирьохколісний Dongfeng
DF-254Е 16 шт., трактор чотирьохколісний
міні Фотон 46 шт., трактор
чотирьохколісний міні Фотон 17 шт., Dongfeng
DF-254Е 32 шт. Вартість заставного майна
склала 262861,82 доларів США.

Позивач зазначає, що відповідачем
умови договору виконувались не
належним чином, у зв'язку із чим, станом
на 12.09.2013 року виникла заборгованість в
сумі 523970,85 гривень з яких:

- заборгованість за кредитом - 243140,07
гривень;

- заборгованість за нарахованими
відсотками на дату відступлення права
вимоги - 147896,94 гривень;

- нараховані відсотки на дату подачі
позову - 61659,60 гривень;

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання - 63980,03 гривень;

- 3% річних від простроченої суми - 7294,21
грн.

Пізніше, а саме 02.02.2012 року між ПАТ «
Сведбанк» (який є правонаступником
АКІБ «ТАС-Комерцбанк») та ТОВ «Вердикт
Фінанс» укладено договір факторингу №
11, яким останньому передано право
вимоги до боржника.

Набувши право вимоги, позивач однак не
може реалізувати таке право і
задовольнити свої вимоги шляхом
реалізації заставного майна, оскільки
майно знаходиться у відповідача, який
не забезпечує доступ до автомобіля та у
позивача відсутні повноваження,
необхідні для відчуження автомобіля,
зняття його з обліку та вчинення інших
необхідних дій.

У зв'язку із викладеним, просить суд
звернути стягнення на їхню користь на
предмет застави шляхом продажу
заставного майна, надати право на
продаж такого майна від імені
відповідачки та вчиняти від її імені
інші дії необхідні для зняття з обліку
від автомобілів, витребувати у неї
комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію та номерні знаки від
заставлених транспортних засобів.

Представник позивач у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, позов просив
задовольнити.

Представника відповідач у судове
засідання не з'явилась, проте подала до
суду заперечення на позовну заяву, в
яких посилається на безпідставність
позову. Вказує про те, що їй не було
повідомлено про зміну кредитора у
данному грошовому зобов'язанні, що є
підставою для не виконання своєї
частини зобов'язаностей. Також ОСОБА_3
посилається на неналежну форму
укладення договорів, оскільки, на її
думку, вони повинні бути нотаріально
посвідчені.

Разом із тим, відповідач заявила про
сплив позовної давності для
предявлення такого позову до суду, а
тому враховуючи вищевикладене просить
відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі вважає про необхідність
відмовити у задоволенні позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
укладеного та в установленому порядку
підписаного кредитного договору №
2506/0607/98-001 від 04.06.2007 року відповідачу
надані кредитні кошти в розмірі 50000,00
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,5 %
річних строком до 10.05.2009 року.
Встановлено, що відповідачу було
надано споживчий на купівлю товарів
або іншого майна, яке є предметом
застави та засобом забезпеченням
зобов'язання. (а.с.15-24)

Як вбачається із копії договору
застави № 2506/0607/98-001-Z-1 від 04.06.2007 року, в
якості забезпечення виконання
зобов'язання, ОСОБА_3 передала в заставу
позивачу товари в обороті: трактор
чотирьохколісний Dongfeng DF-250 8 шт., трактор
чотирьохколісний Dongfeng DF-250Е 16 шт.,
трактор чотирьохколісний Dongfeng DF-254 4 шт.,
трактор чотирьохколісний Dongfeng DF-254Е 4
шт., трактор чотирьохколісний Dongfeng DF-254Е
16 шт., трактор чотирьохколісний міні
Фотон 46 шт., трактор чотирьохколісний
міні Фотон 17 шт., Dongfeng DF-254Е 32 шт.
Вартість заставного майна склала 262861,82
доларів США. (а.с.24-27)

Із копії договору факторингу № 11 від
02.02.2012 року укладеного між ПАТ
«Сведбанк» (який є правонаступником
АКІБ «ТАС-Комерцбанк») та ТОВ «Вердикт
Фінанс», встановлено, що останньому
було відступлено право вимоги
заборгованості по кредитному договору
та право вимоги за договором
забезпечення до боржника
ОСОБА_3.(а.с.48-51).

Копією розрахунку заборгованості
ОСОБА_3 перед ТОВ «Вердикт Фінанс»
підтверджується, що станом на 12.09.2013
року у відповідача наявна непогашена
заборгованість за договором кредиту у
сумі 523970,85. гривень. (а.с.35-42)

Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України
зобов'язанням є правовідносини, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію, або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку, зобов'язання має
виконуватися належним чином до умов
договору та вимог кодексу.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлене договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Таким чином наявні у справі докази
дають підстави стверджувати про
неналежне виконання відповідачам
своїх зобов'язань за кредитним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України, позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 Цивільного
кодексу України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 262 ЦК України заміна сторін у
зобов'язанні не змінює порядку
обчислення та перебігу позовної
давності.

Судом з'ясовано, що відповідно до умов
договору, позивач надав позичальнику
кредитні кошти на строк до 10.05.2009 року, а
тому перебіг позовної давності слід
рахувати з цієї дати.(а.с.15) Судом також
не виявлено домовленості між сторонами
про збільшення позовної давності
відповідно до ст. 259 ЦК України. Причини,
за якими було пропущено такий строк,
позивачем названі не були, а тому судом
визнаються не поважними.

Як вбачається із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 266 Цивільного кодексу
України, зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставлене майно тощо).

На підставі наведеного, дослідивши
обставини та матеріали справи,
проаналізувавши вищевказані норми,
взявши до уваги пропуск позивачем
строку, у межах якого він міг
звернутися до суду з подібним позовом,
наявність заяви відповідача про
застосування строків позовної
давності, суд приходить до висновку, що
у задоволенні позовним вимог слід
відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 256, 261, 262, 267, 266 ЦК
України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

У позовних вимогах Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанси» відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернівецької
області шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий суддя С. В.
Мілінчук