РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд
Тернопільської області

у складі: головуючого судді
Могачевської В.Й.

за участю секретаря судового
засідання Реєент
Г.М.

представника відповідача-адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів.

В позові посилається на те, що 29 вересня
2003 року Качанівською сільською радою
ніж нею та відповідачем зареєстровано
шлюб. Від даного шлюбу у сторін є
спільна неповнолітня дочка - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем,
на її утриманні. Відповідач проживає
окремо, матеріальної допомоги на
утримання, виховання та розвиток
дитини не надає, що ставить позивача
ОСОБА_2 у скрутне матеріальне
становище. З огляду на вказане, з
врахуванням відсутності офіційного
місця роботи ОСОБА_3, отримання ним не
регулярного, мінливого доходу, який він
повністю витрачає на свої потреби,
відсутність у нього інших утриманців,
просить стягувати з останнього в її
користь аліменти на утримання доньки
ОСОБА_4 в розмірі 1000 (однієї тисячі)
гривень щомісячно і до досягнення
дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином
повідомленою про дату і час розгляду
справи, в судове засідання не з'явилася,
подала заяву з проханням справу
слухати у її відсутності, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник -
адвокат ОСОБА_1 позов визнали частково
та суду пояснили, що ОСОБА_3 дійсно
проживає окремо від доньки ОСОБА_4,
однак постійно приймає участь у її
утриманні та вихованні, навідує дитину
по місці її проживання (ОСОБА_4 проживає
з батьками позивачки, так як сама
ОСОБА_2 знаходиться закордоном), дарує
подарунки, одяг. Щодо розміру
аліментів, позивач зазначив, що на
даний час він ніде не працює, не
зареєстрований в центрі зайнятості,
підприємництвом не займається, а тому
сума у 1000 грн. для нього є неприйнятною.

Вислухавши пояснення відповідача та
його представника, враховуючи заяву
позивача, оцінивши та дослідивши
докази по справі,суд вважає, що позов
частково підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який розірвано 14 серпня 2014 року,
що вбачається з рішення
Підволочиського районного суду
Тернопільської області №2/604/294/14, яке
вступило в законну силу.

За час перебування в шлюбі у сторін
народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що свідчить свідоцтво про
народження, видане у відповідності до
ст. 3 Декрету Президента Італійської
Республіки від 02 травня 1957 року №432, 27
листопада 2006 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Комуни м.
Неаполя, актовий запис №571, ч.І, с.А, р.І.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до акта обстеження
матеріально-побутових умов проживання
ОСОБА_2, жительки с. Качанівка
Підволочиського району Тернопільської
області №544 та довідки виконкому
Качанівської сільської ради
Підволочиського району Тернопільської
області №542 від 22 липня 2014 року, остання
зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, у
житловому будинку, власником якого є
батько ОСОБА_6. Гр. ОСОБА_2 не має у
приватній власності рухомого та
нерухомого майна, утримує чотирьох
неповнолітніх дітей. На даний час
ОСОБА_2 знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до 3-х років.

Позивач, ОСОБА_2, відповідно до довідки
№543 від 22 липня 2014 року, виданої
виконкомом Качанівської сільської
ради Підволочиського району
Тернопільської області, після
закінчення Качанівської ЗОШ І-ІІІ
ступенів і по даний час ніде не працює
на території Качанівської сільської
ради.

Відповідач разом з сім`єю не проживає,
доказів, які б свідчили що він надає
матеріальну допомогу на утримання
дочки чи утримує її суду не надав.

Відповідно до довідки Підволочиського
районного центру зайнятості №02/1421 від
11 вересня 2014 року та довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серія АГ
№19275955 від 11 вересня 2014 року, виданого
Державною реєстраційною службою,
відповідач ОСОБА_3 в центрі зайнятості
як такий що шукає роботу не
зареєстрований; відомості про нього у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців -
відсутні.

Згідно трудової книжки серія НОМЕР_2
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 03 листопада 2008 року
звільнений з роботи за згодою сторін по
ст.. 36 п.1 КЗпП, згідно наказу №117 від 30
листопада 2008 року.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України,
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.
Визначаючи розмір аліментів, суд
виходить із вимог ст.181-184 СК України,
згідно яких, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, розмір
аліментів може визначатися у твердій
грошовій сумі, котра не може бути
меншою ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Прожитковий мінімум на дітей віком від
6 до 18 років, відповідно до Закону
України Про державний бюджет України
на 2014 рік від 16 січня 2014 року в редакції
від 13 вересня 2014 року становить 1286
гривень.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків,
повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Судом не встановлено, що відповідач за
своїм станом здоров'я чи матеріальним
становищем не може виконувати своїх
обов'язків по утриманню неповнолітньої
дитини.

З огляду на вказане, відповідно до ст.
ст. 180, 182 Сімейного кодексу України
позов ОСОБА_2 частково підлягає до
задоволення, тому в її користь із
відповідача ОСОБА_3 підлягають до
стягнення щомісячно кошти на утримання
дитини (аліменти) неповнолітньої дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в мінімальному
розмірі, встановленому ст. 182 СК України
- 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, яка підлягає
індексації відповідно до закону,
щомісячно, починаючи з 28 липня 2014 року і
продовжувати до досягнення дитиною
повноліття.

Керуючись ст. ст. 3,4,10, 14, 15, 60, 212, 213, 215, 294
ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 191
Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця і мешканця АДРЕСА_2,
зареєстрованого в АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 ( тридцять )
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, яка підлягає
індексації відповідно до закону,
щомісячно, починаючи з 28 липня 2014 року,
і продовжувати до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з
ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліментів на
неповнолітню дитину в межах суми
платежу за 1 (один ) місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до
апеляційного суду Тернопільської
області через Під волочиський районний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя :