Ухвала

іменем україни

25 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І., Писаної Т.О.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Колос», треті особи:
відділ Держземагенства у
Калинівському районі, реєстраційна
служба Калинівського районного
управління юстиції, про визнання
недійсним договору оренди землі та
повернення земельної ділянки, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_5 на рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 05 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Колос» про визнання
недійсним договору оренди землі від 22
жовтня 2012 року, посилаючись на його
невідповідність закону, зокрема на
відсутність у договорі усіх істотних
умов, передбачених ст. 15 Закону України
«Про оренду землі». Також позивач
просив повернути йому земельну
ділянку.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 05 травня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_5 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, і ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

За правилами ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються
відносини, пов'язані з орендою землі, є
Закон України «Про оренду землі».

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду
землі» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін. Відсутність у
договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією
статтею, а також порушення вимог статей
4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону. За згодою сторін у договорі
оренди землі можуть зазначатися інші
умови, зокрема якісний стан земельних
угідь, порядок виконання зобов'язань
сторін, порядок страхування об'єкта
оренди, порядок відшкодування витрат
на здійснення заходів щодо охорони і
поліпшення об'єкта оренди, проведення
меліоративних робіт, а також обставини,
що можуть вплинути на зміну або
припинення дії договору оренди, тощо.

Невід'ємною частиною договору оренди
землі є: план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості); акт приймання-передачі
об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Законом. У разі якщо
договором оренди землі передбачається
здійснити заходи, спрямовані на
охорону та поліпшення об'єкта оренди,
до договору додається угода щодо
відшкодування орендарю витрат на такі
заходи.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в
задоволенні вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що оскаржуваний договір
оренди земельної ділянки укладено із
дотриманням вимог чинного
законодавства, договір містить усі
істотні умови, визначені законом.

Крім того, судом не встановлення
порушення прав та законних інтересів
позивача при укладенні вказаного
договору, що є однією із обов'язкових
умов для визнання його недійсним
(правова позиція, викладена у постанові
Верховного Суду України від 25 грудня 2013
року у справі №6-78цс13).

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 в
особі представника ОСОБА_5 на увагу не
заслуговують й висновків судів не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 05 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

В.І. Амелін

Т.О. Писана