Провадження №2/485/761/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

/заочне/

23 жовтня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді
Кішковської З.А.

при секретарі - Забаровській С.А.,

за участю прокурора - Балабан В.В.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника органу опіки та
піклування

Снігурівської райдержадміністрації -
Козленко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Снігурівка Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав,

Встановив:

18 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеною позовною заявою,
посилаючись на те, що з 07 липня 2004 року
до лютого 2007 року вона та відповідач
перебували у шлюбі, від якого мають
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи, що ОСОБА_3 з дня народження
дитини, її вихованням не займається, не
надає матеріальної допомоги на його
утримання, ніякого зв"язку з сином не
підтримує та ухиляється від виконання
батьківських обов"язків, позивачка
просила позбавити його батьківських
прав відносно дитини ОСОБА_4

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала. Пояснила, що
відповідач у 2005 році перевіз її
вагітною народжувати з м.Одеса, де вони
проживали після одруження, до матері в
м.Снігурівка. Після цього, сімейних та
подружніх стосунків не поновлювали, бо
чоловік створив сім"ю з іншою жінкою.
Дитину батько бачив один раз, коли
приїздив за розлученням на початку 2007
року, та відмовився від подальшого
спілкування, хоча вона неодноразово
про таке просила. Відповідач не надавав
допомоги матеріального утримання у
добровільному порядку, у наступному
ухилявся і від виконання рішення суду
про сплату аліментів, тривалий час
приховував місце свого знаходження.
Син не знайомий зі своїм батьком, таким
для нього є її співмешканець ОСОБА_6, з
яким однією сім"єю проживають шість
років.

Відповідач, за належності
повідомлення про дату, час та місце
розгляду справи публікацією газетного
оголошення 18 жовтня 2014 року, до суду не
з'явився, про причини неявки не
сповістив і заяви про розгляд справи у
його відсутність не надав.

Представник органу опіки та
піклування Снігурівської районної
державної адміністрації підтримала
його висновок про доцільність
позбавлення відповідачки батьківських
прав.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши докази, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з серпня 2004 року по
січень 2007 року перебували в
зареєстрованому шлюбі (а.с.14).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
записами батьків у свідоцтві про
народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Після розлучення сторони разом не
проживають. З моменту народження
дитина проживає разом з матір"ю та
перебуває на її утриманні. Про таке
суду представлено довідку і
характеристику з Миколаївської ЗОШ №50,
з яких слідує, що ОСОБА_4 навчається з
першого класу і на тепер у третьому
класі. Питаннями забезпечення
навчального процесу, вихованням сина
займається мати ОСОБА_1 Батько хлопчика
жодного разу до школи не з"являвся і
участі у його вихованні не приймає
(а.с.8,40). Згідно договорів оренди
квартири ОСОБА_4 входить до складу сім"ї
позивачки як наймача (а.с.41-49). За місцем
реєстрації позивачки в м.Снігурівка є
дані про її адресу за місцем фактичного
проживання в м.Миколаїв - акт депутат
Снігурівської міської ради (а.с.50).

Позивачка ствердила, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню сина. У порядку
ст.165 СК України вона звернулася до суду
з позовом про позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав.

Між сторонами мають місце
правовідносини щодо захисту інтересів
неповнолітньої дитини, що регулюються
Сімейним Кодексом України.

Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК
України, батьки зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про стан здоров'я,
її фізичний, духовний та моральний
розвиток, що є найважливішими
обов'язками матері і батька, а також
повинні утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частина 4 ст.155 СК України передбачає, що
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
Законом. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України
встановлюється, що мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона (він) ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3
від 30.03.2007року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" зі змінами,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 19
грудня 2008 року, ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування; медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

ОСОБА_6 підтвердив за допиту свідком, що
співмешкає з позивачкою на протязі
шести років. З ними проживає її син
ОСОБА_4, який натепер навчається у
третьому класі загальнооосвітньої
школи. Батька хлопчика він не знає, бо
той жодного разу до них не з"являвся і
не звертався, з дитиною не спілкується,
утримання не надає, зі святами і днем
народження не вітає. Свідку невідомо
про вчинення позивачкою перепон
спілкування батька з сином.

Про таке засвідчив і ОСОБА_7, пояснивши,
що за товариських стосунків з
позивачкою вхожий у її сім"ю, до якої
входять син від першого шлюбу ОСОБА_4 і
цивільний чоловік ОСОБА_6 Відповідача
він не знає. Питаннями утримання та
забезпечення дитини, її вихованням
займається виключно мати.

Свідок ОСОБА_8 показала, що відповідач
після народження сина за місцем його і
позивачки проживання приїздив один
раз, у подальшому взагалі не
спілкується, хоча місце їх проживання
йому відоме.

Як вбачається з рішення Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 31 січня 2008 року через ненадання
відповідачем матеріального утримання
сину у добровільному порядку, з нього
стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки
доходу щомісячно до повноліття дитини.
Від сплати аліментів ОСОБА_3
ухиляється. У червні 2009 року ухвалою
того ж суду щодо нього оголошувався
розшук (а.с.10). 12 липня 2010 року за заявою
позивачки ОСОБА_3 рішенням
Снігурівського районного суду
Миколаївської області оголошено
померлим. Останнє рішення скасовано
рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 01
серпня 2014 року. При цьому, встановлено,
що відповідач у справі проживає в
м.Іллічівськ Одеської області,
працював та мав доходи для сплати
аліментів.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Снігурівської
райдержадміністрації №60 від 14 жовтня
2014 року, прийнятого з посиланням на
досліджені судом докази, визнано
доцільність позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав.

Заслуханий судом, відповідно до
положень ст.12 ч.1І Конвенції ООН від 20
листопада 1989 року "Про права дитини"
(ратифікована Україною 27 лютого 1991
року) та ст.171 СК України, малолітній
ОСОБА_4 вказав, що не знайомий зі своїм
батьком, про якого йому розповідала
мама. Таким для нього є вітчим ОСОБА_6, з
яким вони однією сім"єю проживають у
м.Миколаїв.

Як зазначається принципом шостим
Декларації прав дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, малолітня дитина повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю батьків і у всякому
випадку в атмосфері любові і моральної
та матеріальної забезпеченості.

Всупереч зазначеного та вимог ст.11
Закону України "Про охорону дитинства"
від 26.04.2001 року відповідач з моменту
народження дитини покинув її та
свідомо ухиляється від виконання своїх
батьківських обов"язків, не
спілкуючись з сином, не надаючи
допомоги утримання, будь-якої участі у
вихованні не приймає, батьківської
турботи та уваги не виявляє, не
турбується про його фізичний і
духовний розвиток, здоров'я, навчання.

Згідно з п.15 постанови Верховного Суду
України №3 від 30 березня 2007 року
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.

При цьому, суд за з'ясування обставин
справи, враховуючи що поведінка
відповідача по ухиленню від виховання
дитини щодо не надання будь-якого виду
утримання, самоусунення від
забезпечення фізичного та духовного
розвитку, взагалі від спілкування, є
винною і ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми
обов'язками, визнає, що позбавлення
його батьківських прав є засобом
захисту прав дитини, визнає позовні
вимоги обґрунтованими та ухвалює про
їх задоволення.

В силу ст.166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини до її повноліття, який
визначено ст.180 СК України. Способом
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину є рішення суду про
стягнення аліментів - ч.3 ст.181 СК
України. Рішенням Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 31 січня 2008 року з відповідача
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього сина у розмірі 1/4
частки усіх видів заробітку щомісяно.
Строк пред"явлення рішення до
виконання - до повноліття дитини.

У відповідності до ст.ст.79,88 ЦПК
України суд ухвалює про стягнення з
відповідача на користь позивачки
судових витрат по сплаті судового
збору при подачі позовної заяви та
пов"язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача, які
підтверджено документально (а.с.1,60).

Керуючись ст.ст.10,11,58,60, 209,212,213,214,215,218 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с.Любомирівка
Березнегуватського району
Миколаївської області, батьківських
прав стосовно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 303грн.60коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана на ім'я апеляційного суду
Миколаївської області через
Снігурівський районний суд
Миколаївської області протягом десяти
днів після його проголошення.

Відповідач протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення може подати
письмову заяву про перегляд заочного
рішення судом, який його ухвалив.

Суддя