Справа № 495/89/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 лютого 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха
В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Білгород-Дністровському Одеської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради,
третя особа садове товариство
«Взмор'є» про встановлення факту
належності садового будинку,
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, -

В С Т
А Н О В И В:

10.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом, в якому просить: встановити
факт належності садового будинку
АДРЕСА_1, який в цілому складається з
садового будинку літ. «А», загальною
площею 43,8 кв. м, житловою площею 16,1 кв.м.,
господарчого блоку літ. «Б», вбиральні
літ. «В», споруди №3-5 ОСОБА_3 померлій,
ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити факт прийняття
нею спадщини у вигляді садового
будинку літ. «А», загальною площею 43,8
кв. м, житловою площею 16,1 кв.м.,
господарчого блоку літ. «Б», вбиральні
літ. «В», споруди №3-5, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1; визнати за нею
право власності на зазначене вище
нерухоме майно в порядку спадкування
за заповітом, після смерті її матері
ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
матір ОСОБА_3, після смерті якої,
відкрилася спадщина на належний їй
садовий будинок АДРЕСА_1. За життя
ОСОБА_4 склала нотаріально посвідчений
заповіт, яким, на випадок своєї смерті
заповіла усе належне їй майно ОСОБА_1.

Також позивач зазначає, що
звернувшись до державної нотаріальної
контори з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину після смерті
матері, отримала письмову відмову
нотаріуса у вчинені вказаної
нотаріальної дії, в якій нотаріус
посилався про неможливість видати
свідоцтво про право на спадщину, на
садовий будинок АДРЕСА_1, у зв'язку з
відсутністю право встановлювальних
документів на нього.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали
просили його задовольнити у повному
обсязі.

Представники відповідача та третьої
особи, належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися, причини неявки
суду не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача та йог
представника, дослідивши письмові
докази по справі, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову
необхідно відмовити, виходячи з
наступних підстав.

Так в судовому засіданні
встановлено, а також підтверджено
матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3 (а.с.10)

19.11.2004 року ОСОБА_3 склала
нотаріально посвідчений заповіт, яким,
на випадок своєї смерті заповідала усе
належне їй майно позивачу ОСОБА_1 (а.с.5)

26.06.2009 року позивач звернулася до
Білгород-Дністровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, після смерті
ОСОБА_3, внаслідок чого було заведено
спадкову справу. (а.с.18, 30)

20.02.2014 року нотаріус відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину у вигляді садового будинку
АДРЕСА_1, посилаючись на відсутність
право встановлювальних документів.

Згідно ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до положень ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до положень п. 23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» №7 від 30.05.2008 року,
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством.

За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином в судовому засіданні
позивач та представник позивача не
надали суду належних та допустимих
доказів, про те, що спадкодавцю належав
на праві власності садовий будинок
АДРЕСА_1, а його посилання на те, що
спадкодавець була членом вказаного
садового товариства, не може свідчити
про його право власності на вказане
нерухоме майно, що є на думку суду є
безумовною підставою для відмови у
задоволенні позову.

Крім того не можуть бути задоволені
вимоги, щодо встановлення факту
належності померлій садового будинку
АДРЕСА_1, адже відповідно до ст. 25 ЦК
України, у момент смерті припиняється
цивільна правоздатність фізичної
особи.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Затоківської селищної ради, третя
особа садове товариство «Взмор'є» про
встановлення факту належності
садового будинку спадкодавцю,
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя