ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/3067/13-ц
Провадження 2/477/95/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого у справі судді
- Глубоченка С.М.

при секретарі - Капінус Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Калинівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2013 року позивач вернулась до
суду із позовною заявою, в якій просить
визнати за нею в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що розташований
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказувала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_2,
який при житті залишив заповіт на її
користь. У встановленому законом
порядку позивач прийняла спадщину
після смерті дідуся та отримала
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на частину спадкового майна.
Вказала, що її дідусь ОСОБА_2 прийняв
спадщину, яка залишилась після смерті
його сестри ОСОБА_3 та отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом. Однак, за життя не встиг
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті своєї
сестри на спірний житловий будинок,
оскільки спадкодавець ОСОБА_3 за життя
не отримала правовстановлюючий
документ на нього. У видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
спірне спадкове майно позивачу
відмовлено через відсутність
правовстановлюючого документа, що
підтверджує право власності
спадкодавця на це нерухоме майно.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, надіслала заяву, про
підтримання позовної заяви, з підстав,
викладених в ній та розгляд справи за
її відсутності.

Відповідач - Калинівська сільська рада
Жовтневого району Миколаївської
області в судове засідання свого
представника не направила, надіслала
суду заяву про розгляд справи за
відсутності їх представника, позов
визнали та не заперечували проти його
задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

27 березня 2000 року померла ОСОБА_3, що
об'єктивно підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, виданого 29
березня 2000 року Калинівською сільською
радою Жовтневого району Миколаївської
області (а.с.11).

Згідно роз'яснень, що містяться в
пункті 1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» у разі відкриття спадщини
до 01 січня 2004 року застосовується чинне
на той час законодавство.

Спадкові правовідносини після смерті
ОСОБА_3 виникли в 2000 році, а тому судом
при вирішені справи в цій частині
застосовані норми ЦК УРСР від 18 липня
1963 року (далі - ЦК УРСР).

З огляду на частину 1 статті 525 ЦК УРСР
день смерті спадкодавця, є часом
відкриття спадщини.

Згідно приписів частини 1 статті 548 ЦК
УРСР для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР
спадкоємець визнається таким, що
прийняв спадщину, якщо вiн фактично
вступив в управлiння або володiння
спадковим майном та якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно матеріалів спадкової справи
№154/2003 до майна померлої ОСОБА_3,
спадщину, що залишилась після її смерті
прийняв ОСОБА_2, який також отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом (а.с.77-84).

Згідно копій погосподарських книг
Калинівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, ОСОБА_3 була головою
колгоспного двору АДРЕСА_2 (а.с.91-95).

Рішенням виконкому Калинівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області від 26 березня 2009
року №17 «Про переномерацію будинків»,
житловий будинок, який належить ОСОБА_3
АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 (а.с.98).

Право власності на спірний житловий
будинок не зареєстровано, що
підтверджується довідкою КП «ММБТІ»
від 11 грудня 2013 року № 2375 та
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна від 08
листопада 2013 року №12430941 (а.с.34, 88).

Вартість спірного житлового будинку
складає 45791,00 грн., що підтверджується
звітом про оціночну вартість від 21
жовтня 2013 року (а.с.17-18).

Разом з тим, в судовому засіданні
встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за
життя свідоцтво про право власності на
спірний житловий будинок на підставі
запису в погосподарський книзі
Калинівської сільської ради
Жовтневого району не отримала.

Однак, виходячи з викладеного та
системного аналізу правил статей 8, 19, 41
Конституції України як Основного
Закону, суд вважає що спадкодавець
ОСОБА_3 на момент смерті була власником
спірного житлового будинку, що
включається до складу спадщини.

При цьому, судом не приймається до
уваги рішення виконкому Калинівської
сільської ради Жовтневого району від 13
грудня 1988 року №48 «Про можливість
оформлення документів про право
власності на житлові будинки та
реєстрацію правовстановлюючих
документів» (далі - рішення виконкому)
(а.с.96-97), оскільки зазначене рішення в
межах пред'явленого позову правового
значення не має, а також з огляду на
наступне.

Вказаним рішенням виконкому вирішено
вважати можливим надані Миколаївським
міжміським бюро технічної
інвентаризації матеріали на житлові
будинків селі Калинівка, направити до
виконкому Жовтневої районної Ради
народних депутатів для вирішення
питання оформлення права власності на
володільців цих будинків та реєстрації
правовстановлюючих документів в
установленому законом порядку.

В списку колгоспних дворів та голів цих
дворів на підставі даних
погосподарських книг с.
Калинівка, що є додатком до рішення
виконкому, значиться, в тому числі,
голова двору АДРЕСА_1 - ОСОБА_3.

У відповідності до повідомлення
Державного архіву Миколаївської
області від 11 грудня 2013 року №С-978/01.1-21 у
рішеннях виконкому Жовтневої районної
Ради народних депутатів Миколаївської
області від 24 січня 1989 року №20 та від 21
березня 1989 року №63 відомостей про
оформлення права власності за ОСОБА_3
на житловий будинок АДРЕСА_1 немає.

В заповіті ОСОБА_2, посвідченого
секретарем виконкому Калинівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області і
зареєстрованого в реєстрі за №92
спірний житловий будинок також
зазначений під АДРЕСА_2 (а.с.7).

Суд прийшов до висновку, що в 1988 році та
до 26 березня 2007 року житловий будинок,
який належав за даними
погосподарського обліку ОСОБА_3 мав
присвоєний АДРЕСА_2.

Також судом не приймається до уваги
оголошення в друкованому засобі
масової інформації - газеті «Южная
правда» за 24 жовтня 2013 року про втрату
свідоцтва про право власності на
спірний житловий будинок, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
таке свідоцтво компетентними органами
не виготовлялось і спадкодавцю ОСОБА_3
не видавалось взагалі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що об'єктивно
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1
Калинівською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області (а.с.12).

За життя, 26 квітня 2006 року, ОСОБА_2 склав
заповіт, посвідчений секретарем
виконкому Калинівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області і зареєстрований в реєстрі за
№92 на користь позивача, якій заповів
належні йому житлові будинки, що
розташовані в АДРЕСА_2 та в АДРЕСА_3, а
також все належне йому майно (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 в порядку і в строк
передбачені частиною 1 статті 1269,
статті 1270 ЦК України, звернулась з
заявою про прийняття спадщини за
законом після смерті ОСОБА_2 та 17
листопада 2009 року отримала свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
(а.с.38,39,65,67).

До складу спадщини, у відповідності до
статті 1218 ЦК України, входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2
прийняв спадщину, що залишилась після
смерті ОСОБА_3, який на момент смерті
також належало право власності на
спірний житловий будинок, розташований
АДРЕСА_1, що включений до складу її
спадщини, позивач ОСОБА_1, як
спадкоємець ОСОБА_2 за заповітом є
такою, що прийняла спадщину після його
смерті, в тому числі й ту, на яку не
отримала свідоцтво про право на
спадщину, зокрема на спірний житловий
будинок, який успадкував, однак не
оформив своїх спадкових прав ОСОБА_2.

Позивач звернулась до Другої
миколаївської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_2, але у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на спірне нерухоме майно
їй було відмовлено (а.с.10).

Зі змісту постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 17 лютого
2009 року вбачається, що у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на спірне нерухоме майно
позивачу відмовлено через відсутність
правовстановлюючих документів, які
підтверджують право власності
спадкодавця на спадкове майно.

Враховуючи викладене, оцінивши в
сукупності докази по справі суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача обґрунтовані і підлягають
задоволенню в повному обсязі, що
відповідає способам судового захисту,
передбаченого статтею 16 ЦК України.

Судові витрати по справі віднести за
рахунок позивача, оскільки спір виник
не з вини відповідача.

Керуючись статтями 208-209, 212, 213, 214-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1.

(Повний текст рішення виготовлено і
підписано 14 січня 2014 року).

СУДДЯ
С.М.ГЛУБОЧЕНКО