Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4880/14-ц
Провадження №: 2/332/1422/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 р.
м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого судді:
Яцуна О.С.

при секретарі:
Вінник Л.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та
піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Заводському району, про усунення
перешкод у здійсненні права власності
шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 у жовтні 2014
року звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
здійсненні права власності шляхом
виселення. В обґрунтування своїх
позовних вимог посилалася на те, що її
сину ОСОБА_2 належить на праві
власності квартира АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 07.07.2011 року,
посвідченого Першою Запорізькою
нотаріальною конторою за
реєстраційним номером № 3-304. В
зазначеній квартирі на даний час ніхто
не зареєстрований. На початку червня 2014
року до ОСОБА_4, який був зареєстрований
та проживав у зазначеній квартирі
тимчасово оселилася його мати - ОСОБА_3
Після смерті ОСОБА_4 відповідачка
самовільно вселилась до вказаної
квартири, без наданої позивачем згоди
користується майном її сина, змінила
замки та не впускає позивача з сином до
помешкання, що і стало результатом
звернення до суду із даним позовом.

Від представника позивача
надійшла заява про розгляд справи без
її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач була належним чином
повідомлена про день та час судового
розгляду справи, однак до судового
засідання не з'явилася, причину своєї
неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи надала
суду заяву про розгляд справи без її
участі, позовні вимоги підтримує.

На підставі наявних у справі
доказів, суд ухвалює рішення про
заочний розгляд справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові
матеріали справи, аналізуючи і
оцінюючи надані докази, приходить до
висновку, що позов підлягає повному
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено,
що 06.07.2002 року між позивачем та ОСОБА_4
було зареєстровано шлюб відділом
реєстрації актів громадянського стану
Заводського районного управління
юстиції м. Запоріжжя, про що в книзі
реєстрації актів про одруження 07.06.2002 р.
зроблено запис № 139 (а.с. 7, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився спільний з
ОСОБА_4 син, ОСОБА_2, про що свідчить
копія свідоцтва про народження (а.с.8).

01.03.2007 року шлюб між позивачем та ОСОБА_4
розірвано, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.9).

07.07.2011 року на підставі договору
дарування, посвідченого Першою
Запорізькою державною нотаріальною
конторою та зареєстрованого у реєстрі
за № 3-304, позивач, як законний
представник свого малолітнього сина
ОСОБА_2, прийняла в дар від колишнього
чоловіка, ОСОБА_4, на ім'я сина квартиру,
яка знаходиться у АДРЕСА_1, загальною
площею 35,43 кв. м. (а.с.11). Це житло було
зареєстровано 08.07.2011 року у ОП ЗМБТІ.

На початку червня 2014 року до ОСОБА_4,
який був зареєстрований та проживав у
зазначеній квартирі, тимчасово
оселилася його мати - відповідач
ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Заводським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції від 27
серпня 2014 року (а.с.16).

Станом на 25.09.2014 року у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, ніхто не
зареєстрований, що підтверджується
довідкою від 17.09.2014 року (а.с.15).

Згідно до інформації адресного бюро м.
Запоріжжя, ОСОБА_3 з 2009 року
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Усім
власникам забезпечується рівні умови
здійснення своїх прав.

Однак син позивача та позивач, як
законний його представник, не мають
можливості користуватися своїм майном
та розпоряджатися ним на власний
розсуд у зв'язку з тим, що відповідач
чинить перешкоди у користуванні
квартирою.

Як вбачається з копії договору підряду
на роботи з відкриття дверей, 19.06.2014
року з метою потрапити до житла свого
неповнолітнього сина, позивач
зверталася до комунальної спеціальної
воєнізованої аварійно-рятувальної
служби з метою надання послуг у
відкритті дверей вищезазначеної
квартири, так як відповідач чинила
перешкоди та відмовлялася відчиняти
двері даного житлового приміщення.

Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.41 Конституції
України, ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 155 ЖК України, власник
квартири чи її частки не може бути
позбавлений права користування своїм
житловим приміщенням, крім випадків,
передбачених законодавством.

Згідно ст. 386 ЦК України, власник, який
має підстави передбачити можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання йому майнової та моральної
шкоди.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Таким чином, з огляду на
зазначене, суд приходить до висновку,
що відповідач вселилась у спірне
житлове приміщення без згоди її
власника або його законного
представника - позивача по справі, не є
членом його сім'ї і не набула право
користування цим житловим
приміщенням, перешкоджає власнику
цього приміщення у користуванні ним,
чим порушує його права власника.

Оскільки відповідачем
порушуються права власника житлового
приміщення - неповнолітнього ОСОБА_2,
позовні вимоги про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням
шляхом виселення підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 88, 209,
212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 -
задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні
власністю, яка належить
неповнолітньому ОСОБА_2, шляхом
виселення ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1
без надання іншого житлового
приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір у розмірі
243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
Заводським районним судом м. Запоріжжя
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання
його копії. Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Запорізької
області через Заводський районний суд
м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня його
проголошення.

Суддя
О.С. Яцун