Справа № 357/827/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Протасова О. М.
,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
вартості частки спільного майна
подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 та
зазначила, що 13.10.2001 року уклала з ним
шлюб, від якого мають двох дітей
ІНФОРМАЦІЯ_1 років народження. 05.10. 2008
року вони придбали автомобіль „КІА
CEED„ реєстраційний номер НОМЕР_4 , який
зареєстрували на відповідача.
Оскільки сімейне життя не склалося,
шлюб був розірваний Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
рішенням від 21.09. 2012 року. Посилаючись
на те, що вони не досягли згоди про
поділ майна, просила поділити спільне
з відповідачем майно - зазначений
автомобіль "KIA CEED", залишивши автомобіль
за відповідачем, а на її користь
стягнути з відповідача половину
вартості автомобіля, яку, уточнивши
позов, визначила у розмірі 110982,50 грн.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що позивач
зазначила орієнтовну, а не дійсну
вартість автомобіля, та заявив
зустрічний позов, який був прийнятий
судом до сумісного розгляду з
первісним. У позові зазначив, що
спірний автомобіль в даний час
знаходиться в користуванні у
позивачки, а тому просив стягнути на
його користь частину вартості
автомобіля у сумі 55261,25 грн. Зазначив,
що автомобіль "KIA CEED", 2008 року випуску
вартістю 109900 грн. придбав в інтересах
сім'ї за рахунок кредиту, отриманого
на підставі укладеного з ПАТ КБ
"ПриватБанк" кредитного договору,
відповідно до якого він, попередньо
внісши 25% вартості автомобіля в сумі 27475
грн., отримав 82425 грн. Протягом грудня
2008 року - жовтня 2012 року він щомісяця
погашав кредит, і свої кредитні
зобов'язання виконав 22.10.12. Однак з
вересня 2009 року вони фактично
припинили шлюбні відносини, і з того ж
часу перестали вести спільне
господарство, тому з вересня 2009 року
виплати по кредиту він проводив
виключно за кошти свого батька, який
надавав йому матеріальну допомогу.
Тому вважав, що позивач має право лише
на половину коштів, сплачених ним під
час спільного проживання, а саме,
початковий внесок та спрямовані на
погашення заборгованості платежі за
період з грудня 2008 року по серпень 2009
року у загальній сумі 16739 грн.
Враховуючи рік випуску автомобіля та
ту обставину, що за цей час автомобіль
був двічі пошкоджений внаслідок ДТП,
допускав, що його вартість становить
близько 72000 грн. Відрахувавши з цієї
суми долю позивачки, просив стягнути з
неї належну йому решту вартості
автомобіля - 55261 грн.

У судовому засіданні кожна зі
сторін підтримала свій позов,
посилаючись на наведені у ньому
обставини, пред'явлений до неї позов
вважала необґрунтованим.

Вислухавши сторони та
представника позивача за первісним
позовом - адвоката ОСОБА_3, який діє на
підставі угоди, а також дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
первісний позов підлягає частковому
задоволенню, а зустрічний позов
задоволенню не підлягає, на підставі
такого.

Відповідно до ч.1 ст.60, ч.1 ст.61 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень; обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, доказуванню не
підлягають.

З рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 вересня 2012 року судом
встановлено, що сторони з 13.10.2001 р.
перебували у шлюбі, який був розірваний
зазначеним рішенням.

Сторонами визнається, що шлюбні
відносини та спільне ведення
господарства вони припинили у вересні
2009 року, у питанні поділу майна згоди
не дійшли.

Згідно з кредитним договором №739-184/08Р,
07.11.2008 відповідач отримав кредит у
сумі 82425 грн. на придбання автомобіля
"KIA CEED".

Як вбачається з нотаріально
посвідченої заяви ОСОБА_1 від 07.11.2008,
вона визнала правочин таким, що
відповідає інтересам сім'ї, а
автомобіль"KIA CEED", 2008 року випуску,
сумісною власністю подружжя.

Доказів дійсної вартості на час
розгляду справи автомобіля "КІА CEED"
реєстраційний номер НОМЕР_4 жодна зі
сторін суду не надала.

Відповідно до статті 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу); вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно з частиною 1 статті 61 СК України
об'єктом права спільної сумісне
власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 68 того ж Кодексу,
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 71 СК України майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі; неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.

За змістом зазначеної статті та п.п.22,25
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вартість
майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи; вирішуючи питання про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
зокрема неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5
статті 71 СК України щодо обов'язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених статтею 365 ЦК, за
умови звернення подружжя (одного з них)
до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК
України) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми. У разі коли жоден із
подружжя не вчинив таких дій, а
неподільні речі не можуть бути реально
поділені між ними відповідно до їх
часток, суд визнає ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.

З урахуванням наведених норм та
встановлених обставин, а також беручи
до уваги, що автомобіль як неподільна
річ не може бути реально поділений між
сторонами відповідно до їх часток, і
жоден із подружжя попередньо не вніс на
депозитний рахунок суду відповідну
грошову суму, суд частково задовольняє
первісний позов та визнає ідеальні
частки сторін в автомобілі "КІА CEED"
реєстраційний номер НОМЕР_4, по 1/2
частці за кожним, без його реального
поділу, залишивши автомобіль у
спільній частковій власності сторін.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, суд виходить з таких підстав.

З довідок начальника ВРЕР ДАІ з
обслуговування м.Біла Церква
Білоцерківського району, м.Сквира та
Сквирського району №36 від 31.01.2013 та №185
від 05.03.2013 судом встановлено, що після
придбання зазначений автомобіль був
зареєстрований за ОСОБА_2 та знятий ним
з обліку з 20.02.2013 після подання ОСОБА_1
позову про поділ майна.

Відповідно до пункту 30 зазначеної вище
постанови Пленуму Верховного Суду
України, у випадку, коли при розгляді
вимоги про поділ спільного сумісного
майна подружжя буде встановлене, що
один із них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Доказів того, що відповідач за
зустрічним позовом здійснив
відчуження спірного автомобіля з волі
іншого з подружжя та в інтересах сім'ї
чи на її потреби, або не приховав його
від співвласника, ОСОБА_2 суду не надав.

Згідно з наданим ним актом, зазначений
автомобіль він передав ОСОБА_1 20.02.2013 р.
в рахунок сплати аліментів, однак
остання факт передачі автомобіля
заперечує, а з акту вбачається, що він
ОСОБА_1 не підписаний.

Окрім того, згідно з п.8 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, інших прирівняних до них
транспортних засобів та мопедів,
затвердженого постановою КМ України
№1338 від 7.09.1998 року, правомірність
придбання транспортних засобів
підтверджується передбаченими цим
пунктом документами.

Однак, згідно з цим Порядком, акт
передачі транспортного засобу
документом, який підтверджує
правомірність придбання транспортного
засобу, не є.

Тому наданий ОСОБА_2 акт від 20.02.2013 р.
суд до уваги не бере, вважаючи його
недопустимим доказом відповідно до
ст.59 ЦПК України.

Не бере суд до уваги і доводи позивача
за зустрічним позовом про сплату ним
кредиту після припинення шлюбних
відносин коштами свого батька,
оскільки доказів цього він суду не
надав.

Тому суд відмовляє у задоволенні
зустрічного позову у зв'язку з його
недоведеністю.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10,11,60,88,209,212, 213, 215,294-296 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя задовольнити частково.

Визначити ідеальні частки подружжя -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частині за
кожним на автомобіль KIA CEED номер
кузова НОМЕР_3, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_4, залишивши
зазначений автомобіль в їх спільній
частковій власності.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 та у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення вартості
частки спільного майна подружжя, -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду Київської
області через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя О. М. Протасова