Справа № 640/19/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

"09" січня 2014 р.

Суддя Київського районного суду м.
Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлені особи: КП «Жилкомсервіс»,
дільниця №3 КП «Жилкомсервіс» про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
заявою, в якому просить встановити
факт, що має юридичне значення, а саме
відсутність централізованого опалення
належного їй на праві власності
нежитлового приміщення цокольного
поверху, загальною площею 40,9 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши позовну заяву, матеріали
справи, вважаю необхідним відмовити у
відкритті провадження у справі з таких
підстав.

Відповідно до «Судової практики ВСУ
розгляду справ про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
справи про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, належать до
юрисдикції суду за таких умов:

1. Факти, що підлягають встановленню,
повинні мати юридичне значення, тобто
від них мають залежати виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян. Для визначення
юридичного характеру факту потрібно
з'ясувати мету встановлення, оскільки
один і той самий факт для певних осіб і
для певної мети може мати юридичне
значення, а для інших осіб та для іншої
мети - ні.

2. Встановлення факту не пов'язується з
подальшим вирішенням спору про право.

3. Заявник не має іншої можливості
одержати чи відновити документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення. Для цього заявник разом із
заявою про встановлення факту подає
докази на підтвердження того, що до її
пред'явлення він звертався до
відповідних організацій за одержанням
документа, який посвідчував би такий
факт, але йому в цьому було відмовлено
із зазначенням причин відмови
(відсутність архіву, відсутність
запису в актах цивільного стану тощо).

4. Чинним законодавством не передбачено
іншого позасудового порядку
встановлення юридичних фактів.

Так, заявник просить суд встановити
факт, що має юридичне значення, а саме
відсутність централізованого опалення
у приміщенні.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 № 630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»,
правила регулюють відносини між
суб'єктом господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальних послуг
(виконавець), і фізичною особою
(споживач), яка отримує послуги з
централізованого опалення.
Централізоване опалення - послуга,
спрямована на задоволення потреб
споживача у забезпеченні нормативної
температури повітря у приміщеннях
квартири (будинку садибного типу), яка
надається виконавцем з використанням
внутрішньобудинкових систем
теплопостачання.

Відповідно до п. 32 Постанови Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 № 630,
виконавець, зокрема, зобов'язаний:
контролювати установлені міжповіркові
інтервали, проводити періодичну
повірку квартирних засобів обліку, їх
обслуговування та ремонт, у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж;
проводити два рази на рік перевірку
стану внутрішньобудинкових систем
багатоквартирного будинку із
складенням відповідного акта;

Тобто, факт відсутності системи
центрального опалення підтверджується
актом технічного огляду, проведеного
уповноваженою організацією, тобто
вказане питання вирішується у порядку
встановленому законодавством.

Також, заявник зазначив, що
встановлення факту відсутності
опалення у приміщенні породжує
юридичні наслідки, а саме припинення
обов'язку оплати комунальних платежів
за опалення.

Разом з тим, відповідно до п.2.6 «Порядку
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання» від 22.11.2005 N 4,
підставою для припинення нарахувань за
спожиті послуги з опалення, є акт про
відключення квартири (нежитлового
приміщення, секції, під'їзду, будинку)
від внутрішньо будинкових мереж ЦО І
ГВП, який складається за участю усіх
зацікавлених сторін по закінченню
робіт.

Відповідно до вимог законодавства
єдиною підставою для зняття споживачів
з обліку і припинення нарахувань є акт
про відключення, затверджений
міжвідомчою комісією. У зв'язку з цим
рішення суду про встановлення факту
відсутності опалювальних пристроїв не
має юридичного значення при вирішенні
питання щодо звільнення заявника від
обов'язку сплати комунальних послуг.

Також, заявник зазначає, що нею
придбано нежитлове приміщення у 2007
році та вона не має документів про
демонтаж опалювальних приладів тощо.

Однак, вказана документація (у разі
проведення демонтажу чи відключення
від системи центрального опалення
колишнього власника) зберігається як
технічна документація будинку у
відповідних служб, до яких заявниця
може звернутися для отримання їх копій.

На підставі викладеного, враховуючи, що
законодавством передбачено інший
позасудовий порядок встановлення
вказаних фактів, можливість заявника
одержати відповідну документацію у
певних служб, а також те, що рішення
суду в даному випадку не є підставою
для звільнення від сплати комунальних
послуг, суд вважає, що заява не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду у порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 122, 234 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у
цивільній справі за заявою ОСОБА_1,
зацікавлені особи: КП «Жилкомсервіс»,
дільниця №3 КП «Жилкомсервіс» про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її отримання.

Суддя -