Справа № 189/268/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретарі
Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3
про поділ майна, що є спільною сумісною
власністю подружжя та за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
права власності на майно, як на частку в
спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_2, третьої
особи ОСОБА_3 про поділ майна, що є
спільною сумісною власністю подружжя,
посилаючись на те, що 27.08.1988 року між нею
та відповідачем було зареєстровано
шлюб. На момент звернення до суду із
позовом шлюб не розірваний. В період
шлюбу, а саме: 20.10.1995 року ними було
надбано майно: за ухвалою Покровського
районного суду за позивачем ,
відповідачем та третьою особою було
виділено та визнано право власності на
4/5 частин житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1 1/5 частина відповідно перейшла
у власність ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
помер. 1/5 частину вказаного будинку,
належну покійному, успадкував
відповідач ОСОБА_2 За час шлюбу за кошти
сімейного бюджету подружжя ОСОБА_2
вказаний житловий будинок було значно
збільшено та збудовані інші господарчі
споруди. Земельна ділянка площею 0,6447
га. для будівництва та обслуговування
вказаного житлового будинку -
перебуває у власності ОСОБА_3
Посилаючись на ст.ст. 60, 70, 69 СК України
просила визнати за нею право власності
на спірний житловий будинок із
господарчими спорудами та визнати
право власностіна 25000 грн. за
відповідачем в рахунок компенсації
вартості часток сумісно нажитлого
майна подружжя. В подальшому ОСОБА_1
уточнила позовні вимоги та просила
визнати за нею право власності на 4/5
частини спірного майна.

ОСОБА_3 направила до суду позовну заяву
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права
власності на майно, як на частку в
спільній частковій власності (без
виділення частки в натурі), посилаючись
на обставини, викладені в первісному
позові, але зазначила, що вона є
співвласником вказаного майна в
розмірі 1/5 частини та це майно не є
самочинним будівництвом.

Позовні заяви об`єднані в одне
провадження.

Справу розглянуто відповідно ч.2 ст.158
ЦПК України у відсутності позивачки та
третьої особи, які надіслали до суду
заяви з проханням розглянути справу за
їх відсутності. Відповідач про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим
справу розглянуто заочно.

Представник позивачки позов підтримує,
позовні вимоги ОСОБА_3 визнає.

Третя особа первісний позов визнає,
наполягає на задоволенні своїх
позовних вимог.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що первісний позов та позов
третьої особи підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про укладення
шлюбу, 27.08.1988 року ОСОБА_2 уклав шлюб з
ОСОБА_1 уклали шлюб. Після реєстрації
шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на
ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно копії ухвали Покровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20.10.1995 року, затверджено
мирову угоду, за якою ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 виділені житлові та підсобні
приміщення та надворні будівлі, а також
виділено ОСОБА_4 житлові та підсобні
приміщення та надворні будівлі,
визначено їх вартість, найменування,
розмір тощо. (а.с.8-9).

Згідно копії свідоцтва про право
спадщину за законом, ОСОБА_2 успадкував
майно після смерті ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію
права власності на нерухоме майно, за
ОСОБА_2 зареєстровано на праві
приватної власності 1/5 частку будинку
по АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно копії технічного паспорту,
власниками житлового будинку АДРЕСА_1
належить:

- в розмірі 4/5 частин за ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_1;

- в розмірі 1/4 частини за ОСОБА_2 (а.с. 12-14).

Згідно копії Державного акту на право
приватної власності на землю, ОСОБА_3
належить земельна ділянка для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1 розміром
0,250 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
0,3947 га. для ведення особистого
підсобного господарства (а.с. 15).

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно ст. 62 СК України, якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно в
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об`єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Матеріалами справи встановлено, що за
період з 1995 року по 2014 рік спірне майно
значно збільшилося у своїй вартості, що
підтверджується наявною у справі
копією технічного паспорту, а також
копією ухвали суду від 20.10.1995 року.

Таким чином суд вважає спірне майно
об`єктом спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, але у частці
4/5 спірного житлового будинку, оскільки
дані правовідносини не можуть бути
застосовані до співвласника цього
майна - ОСОБА_3, яка не являється
подружжям.

Таким чином, та враховуючи обсяг
позовниї вимог, позовні вимоги в
уточненій редакції ОСОБА_1 слід
задовольнити.

Також підлягають задоволенню позовні
вимоги ОСОБА_3 про визнання права
власності на майно, як на частку в
спільній частковій власності, оскільки
матеріалами справи доведено, що спірне
нерухоме майно належало подружжю
ОСОБА_3 разом із співвласником ОСОБА_3,
яка також приймала участь у збільшенні
вартості цього майна. Вказана
обставина не була заперечена сторонами
по справі.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитись про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Враховуючи те, що спірне майно
збільшилося на спеціально відведеній
для цього земельній ділянці, то в силу
вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_3
підлягають задоволенню.

В своїх позовних заявах позивачки
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просили судові
витрати покласти на них.

Суд не може самостійно вийти за межі
позовних вимог.

За таких обставин, між сторонами
наявний спір про користування та
визначення часток в спільному майні,
спір до суду не врегульований, а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 69, 62, 71, 60, 70 СК України, ст.ст. 328, 358
ЦК України, ст.ст. 209-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третьої особи ОСОБА_3 про поділ майна,
що є спільною сумісною власністю
подружжя - задовольнити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про визнання права власності на майно,
як на частку в спільній частковій
власності - задовольнити.

Виділити та визнати право власності за
ОСОБА_1 на 4/5 частини житлового будинку
за адресу: АДРЕСА_1, що складається з
наступного: А-1 житловий будинок; Б-1
літня кухня; В-1 сарай; Г-1 навіс; Д-1
навіс; Е-1 вбиральня; К-1 сарай; П-1 погріб;
№ 1,2 - огорожа; І - бруківка; Л-1, Л`-1 -
свердловина.

Виділити та визнати право власності за
ОСОБА_2 на 25000 грн. в рахунок компенсації
вартості часток сумісно нажитого майна
подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5
частину житлового будинку за адресу:
АДРЕСА_1, що складається з наступного:
А-1 житловий будинок; Б-1 літня кухня; В-1
сарай; Г-1 навіс; Д-1 навіс; Е-1 вбиральня;
К-1 сарай; П-1 погріб; № 1,2 - огорожа; І -
бруківка; Л-1, Л`-1 - свердловина.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, протягом 10 днів з
дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
К.С. Лукінова