Справа №585/2149/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Ганзя О. Д.Номер провадження
22-ц/788/1600/14 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Маслова В. О. , Криворотенка В.
І.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 04 серпня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Роменської виправної колонії №56

про визнання права засудженого на
користування власним мобільним
телефоном відповідно до чинного
законодавства та зобов'язання
Роменської виправної колонії №56
забезпечити здійснення його права на
зберігання адміністрацією колонії
його мобільного телефону та на
користування ним відповідно до чинного
законодавства,

в с т а
н о в и л а :

Ухвалою суду від 04 серпня 2014 закрито
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до РВК № 56 про визнання права
засудженого на користування власним
мобільним телефоном відповідно до
чинного законодавства та зобов'язання
РВК № 56 забезпечити здійснення його
права на зберігання адміністрацією
колонії його мобільного телефону та на
користування ним відповідно до чинного
законодавства.

Роз'яснено ОСОБА_3 про його право на
звернення з адміністративним позовом
до суду.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали суду і
постановлення нової про задоволення
позовних вимог з тих підстав, що судом
були порушені норми процесуального
права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

Позивач - ОСОБА_3 засуджений до
довічного позбавлення волі і відбуває
покарання з 2005 року в Роменській
виправній колонії № 56 Державного
департаменту України з виконання
покарань в Сумській області (а.с.6).

12 червня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Роменської виправної
колонії №56, в якому прохав :

- визнати його право на користування
власним мобільним телефоном під
наглядом представників адміністрації
в межах та час, встановлений ч. 5 ст. 110 та
ч.ч.1,2 ст. 129 КВК України, який
зберігатиметься в адміністрації
колонії та видаватиметься на його
законні вимоги,та

- зобов'язати Роменську виправну
колонію № 56 забезпечити здійснення
його права на зберігання
адміністрацією колонії його
мобільного телефону та на користування
ним відповідно до чинного
законодавства.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що
керівництво Роменської виправної
колонії № 56 не надає йому можливості
користуватися мобільним телефоном під
наглядом адміністрації установи,
зокрема, власним для реалізації його
права на здійснення телефонних розмов
у мережах рухомого (мобільного) зв'язку
та користування глобальною мережею
Інтернет, чим, на думку позивача,
порушує вимоги ч.2 ст.7; ч.1 ст. 102; ч.ч.1, 2
ст. 107; ч.5 ст. 110; ч.2 ст. 151 КВК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
закриття провадження у справі, а доводи
апеляційної скарги про протилежне не
заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 18 КАС України
справи щодо оскарження дій або
бездіяльності посадових чи службових
осіб місцевих органів виконавчої влади
розглядаються і вирішуються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом або окружним адміністративним
судом за вибором позивача.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.п.
2, 3 Пленуму Вищого адміністративного
суду України N 8 від 20 травня 2013 року "Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" :

2. За змістом ч. 2 ст. 4 КАС України від 6
липня 2005 року юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Законодавство не містить визначення
терміна "публічно-правовий спір". Для
розгляду спору адміністративним судом
необхідно встановити його
публічно-правовий зміст (характер). Для
з'ясування характеру спору суди
повинні враховувати, що протилежним за
змістом є приватноправовий спір. Це
означає, що в основі розмежування
спорів лежить поділ права на публічне
та приватне.

3. Вирішуючи питання про віднесення
норми до публічного права, а спору до
публічно-правового, суди повинні
враховувати загальнотеоретичні та
законодавчі критерії. Зокрема, за
змістом п. 1 ч.1 ст. 3 КАС України у
публічно-правовому спорі, як правило,
хоча б однією стороною є орган
виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.
Суди повинні звертати увагу на те, що
спір набуває ознак публічно-правового
за умов не лише наявності серед
суб'єктів спору публічного органу чи
посадової особи, а й здійснення ним
(ними) у цих відносинах владних
управлінських функцій. Для цілей і
завдань адміністративного судочинства
владну управлінську функцію необхідно
розуміти як діяльність усіх суб'єктів
владних повноважень з виконання
покладених на них Конституцією чи
законами України завдань.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
позивач оскаржує дії суб'єкта владних
повноважень, а саме, Роменської
виправної колонії № 56 щодо ненадання
йому можливості користуватися
мобільним телефоном, як це передбачено
діючим законодавством.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що в даному
випадку між сторонами виник спір не про
право цивільне, якому притаманна
рівність учасників правовідносин, а з
приводу правомірності дій відповідача
щодо виконання ним управлінських
функцій, врегульованих нормами КВК
України та "Правил внутрішнього
розпорядку установ виконання
покарань", від яких саме і залежить
реалізація прав довічно позбавленого
волі позивача .

Вбачається, що спірні відносини мають
публічно-правовий зміст (характер), у
яких однією із сторін є місцевий орган
виконавчої влади при здійсненні ним у
цих відносинах владних управлінських
функцій, тобто повноважень з виконання
завдань, покладених на нього
Конституцією, законами України та
іншими нормативними актами.
Забезпечення організації порядку
надання передбачених законом прав
особі, яка відбуває покарання,
покладається на вказаний вище орган
виконавчої влади. У зв'язку з цим спір,
що виникає з приводу виконання цим
органом своїх повноважень, є
публічно-правовим, тому на нього
поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Оскільки справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, у суду
першої інстанції були підстави для
закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону .

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 04 серпня 2014
року залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати судового
збору в сумі 121 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -