Справа № 196/181/14-ц
№ провадження 2/196/252/2014
УХВАЛА

06.02.2014
смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного
суду Дніпропетровської області
ГУДИМ О.М., ознайомившись з матеріалами
цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка не
відповідає вимогам чинного
законодавства (ст.ст.119, 120 ЦПК України).

Так, згідно вимог п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ім"я
(найменування) позивача і відповідача,
а також ім"я представника позивача,
якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв"язку, якщо такі відомі. В даному
випадку в позовній заяві необхідно
зазначити поштовий індекс позивача, а
також номер засобу зв"язку відповідача,
якщо такий відомий.

Також, нормами ч.1 ст. 120 ЦПК
України встановлено, що позивач
повинен додати до позовної заяви її
копії та копії всіх документів, що
додаються до неї, відповідно до
кількості відповідачів і третіх осіб. В
даному випадку в порушення вимог ч.1 ст.
120 ЦПК України до позовної заяви не
додано копій: квитанції, всіх сторінок
паспортних даних та ідентифікаційного
коду для вручення відповідачу.

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України, до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.
Як вбачається з доданої позивачем до
позовної заяви квитанції від 27.01.2014
року, ОСОБА_1 сплачено суму в розмірі
243,60 грн. (що відповідає сумі ставок
судового збору, встановлених ч. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір"), але
призначення платежу в даній квитанції
зазначено не судовий збір, а розрахунок
на оплату платежів по бюджету, а, отже,
позивачу в даному випадку необхідно
сплатити саме судовий збір, додавши
квитанцію про його сплату, а також
додати копію даної квитанції для
відповідача.

Крім того, згідно ст. 7 ЦПК України мова
цивільного судочинства визначається
статтею 14 Закону України "Про засади
державної мовної політики".

Відповідно до вимог ст. 14 ЗУ "Про засади
державної мовної політики" від 03.07.2012
року №5029-VI cудочинство в Україні у
цивільних, господарських,
адміністративних і кримінальних
справах здійснюється державною мовою.
Сторони, які беруть участь у справі,
подають до суду письмові процесуальні
документи і докази, викладені
державною мовою. Згідно ст. 10
Конституції України державною мовою в
Україні є українська мова. Тому
позивачу ОСОБА_1 необхідно скласти
позовну заяву на українській, а не на
російській мові.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За наявності вказаних недоліків
позовна заява не може бути прийнята до
розгляду по суті.

На підставі викладеного,
керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу залишити без руху та
запропонувати позивачу - ОСОБА_1
протягом 5 днів з дня отримання копії
даної ухвали усунути викладені в
ухвалі недоліки.

У разі невиконання ухвали у
встановлений строк позовна заява
вважається неподаною і підлягає
поверненню особі, яка її подала -
ОСОБА_1.

Суддя
О.М.ГУДИМ