АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9251/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маренич С.О. Доповідач - Прозорова
М.Л. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року

27 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Кочкової Н.О.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Юр'ївського районного суду
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року про повернення заяви
про забезпечення позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, фермерського господарства
"Зоря" про стягнення боргу за договором
позики, -

В С Т А Н О
В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Юр'ївського районного суду
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року про повернення без
розгляду заяви про забезпечення позову
та постановити нову ухвалу, якою заяву
задовольнити (а.с.56-58).

Як на підстави апеляційної скарги,
ОСОБА_2 посилається на те, що ухвала є
незаконною та необґрунтованою, а також
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених, вимог
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу
суду - залишити без змін з наступних
підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів
справи, у вересні 2014 року позивач
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, ФГ "Зоря" про стягнення боргу за
договором позики (а.с.2-4).

Так, відповідно до ч.ч.2,3 ст. 151 ЦПК
України у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову;
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У відповідності до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22 грудня 2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами
процесуального законодавства та
враховуючи роз'яснення Верховного Суду
України, при вирішенні питання про
забезпечення позову суди мають
здійснити оцінку обґрунтованості
доводів позивача щодо необхідності
вжиття заходів забезпечення позову з
урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення суду в разі невжиття таких
заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Як вбачається з поданої заяви про
забезпечення позову від 15.09.2014 року,
представник заявника просив накласти
арешт на майно та грошові кошти ФГ
"Зоря" в межах заявленої суми 19509056 грн.

Постановляючи ухвалу про повернення
заяви про забезпечення позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що вказана заява не відповідає
вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме: в
заяві не вказано на яке саме майно
необхідно накласти арешт, не вказано де
знаходиться майно, на яке заявник
просить накласти арешт, не зазначено і
не надано доказів, які б свідчили про
неможливість виконання рішення суду, у
зв'язку з побоюваннями позивача щодо
можливого відчуження відповідачем
належного ФГ "Зоря" майна, на яке в
рамках розгляду іншої цивільної справи
Дзержинським районним судом м. Харкова
накладено арешт, а відтак колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції щодо неможливості
вжиття такого заходу забезпечення
позову та невідповідності зазначеної
заяви вимогам норм процесуального
права.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
порушення судом норм процесуального
законодавства, безпідставні, оскільки
таких порушень судовою колегією
встановлено не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не мають юридичного обґрунтування, а
тому не можуть бути прийняті до уваги.

Ухвала суду відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Юр'ївського районного суду
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року про повернення заяви
про забезпечення позову - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: