Номер провадження: 22-ц/785/8318/14
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Суворова В.О.,
Черевка П.М.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 лютого 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_4 до Випасненської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області - «Про встановлення
факту прийняття спадщини і визнання
права власності на спадкове майно», -

ВСТАНОВИЛА:

27.01.2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із
зазначеним позовом, по якому просила
визнати ОСОБА_5, такою, що фактично
прийняла спадщину, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати за позивачем
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, який в цілому складається з:
житлового будинку літ. «А», загальною
площею 90,3 кв.м., житловою площею 53,9 кв.м.,
літ. «Б» - сараю, літ. «В» - сараю, літ. «Г»
- літньої кухні, літ. «Д» - гаражу, літ.
«Є» - сараю, літ. «Ж» - вбиральні, № 1-4 -
споруд та земельної ділянки площею 5,31
га, що розташована на території
Випасненської сільської ради масив
АДРЕСА_2.

В обгрунтування позову, ОСОБА_4
послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
її дідусь - ОСОБА_6, після смерті якого
відкрилась спадщина за законом у
вигляді вищезазначеного майна, яку
фактично прийняла його дружина ОСОБА_5 -
її бабуся. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
яка за життя 21.10.2008 року склала заповіт
на її ім'я. Оформити свої спадкові права
нотаріально позивач не може, у зв'язку з
тим, що пропустила шестимісячний
термін для звернення до нотаріальної
контори для прийняття спадщини. Вона
претендує на спадщину, як єдиний
спадкоємець, оскільки спадкоємців
інших черг за законом, заповітом або
спадкоємців, які б мали право на
обов'язкову спадкову частку, не має.

Позивач до суду не з'явилась, надавши
заяву про розгляд справи за її
відсутності, відповідно до якої
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Представник відповідача до суду не
з'явився, відповідно до заяви з позовом
погодився, просив справу розглядати за
його відсутності.

Рішенням Б.-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26.02.2014 року позов задоволений,
встановлений факт прийняття ОСОБА_4
спадкового майна, що складається з:
зазначеного житлового будинку з
господарськими будівлями та земельної
ділянки площею за вказаною адресою,
надана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що відкрилось за заповітом після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2;
визнано за позивачем право власності
на вказані житловий будинок з
господарськими будівлями та земельну
ділянку, що належали ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

22.08.2014 року ОСОБА_2, яка не була стороною
по справі, але чиї права можуть бути
порушенні зазначеним рішенням суду,
подала апеляційну скаргу на вказане
рішення суду, по якій просить рішення
районного суду скасувати, ухвалити у
справі нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин по справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України,
під час ухвалення судового рішення суд
вирішує, чи мали місце обставини
справи, якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
випливають із встановлених обставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правових відносин
та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має
здійснюватися за правилами,
передбаченими ст. 212 ЦПК України з
врахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну
справу у порядку позовного
провадження, повинен повно і всебічно
з'ясувати фактичні обставини справи,
однак не вправі виходити за межі
заявлених позовних вимог та тієї
доказової бази, яка сформована за
рахунок доказів, поданих до суду самими
учасниками процесу.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь позивача
ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась
спадщина у вигляді вищезазначених
житлового будинку та земельної
ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача
ОСОБА_5, яка за життя 21.10.2008 року склала
заповіт, відповідно до якого вона
заповіла все своє майно, яке на день
смерті буде їй належати, з чого б воно
не складалось і де б воно не
знаходилось ОСОБА_4 - позивачу по
справі.

Районний суд, задовольняючи позовні
вимоги позивача, виходив з того, що
позивач є єдиним спадкоємцем за
заповітом, а також посилався в своїх
висновках на те, що до нотаріальної
контори позивач своєчасно не
звернулась через свою юридичну
необізнаність.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками районного суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
районним судом під час розгляду справи
не було встановлено повне коло осіб,
які повинні брати участь у справі,
оскільки позивач має рідну сестру
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка будучи
неповнолітньою, також мала право на
обов'язкову частку у спадковому майні
після смерті спадкодавця.

Крім того, главою 86 ЦК, а також
спеціальним законодавством, зокрема,
Законом України "Про нотаріат",
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику в справах
про спадкування" (далі - ППВСУ від 30
травня 2008 року № 7).

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК України).

Якщо право власності на житловий
будинок, споруду підтверджується
належними правовстановлюючими
документами на час виникнення права
власності на будівлі, споруди, органи
місцевого самоврядування зобов'язані
видати довідку про належність
житлового будинку на праві приватної
власності спадкодавцеві, а нотаріус
зобов'язаний прийняти таку довідку
разом із іншими правовстановлюючими
документами для видачі свідоцтва про
право на спадщину (п. 216 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України).

При дотриманні названих умов, у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину, особа може звернутися до
суду шляхом оскарження дій нотаріуса
за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про
нотаріат" свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини відповідно до
положень ст. 1272 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що у районного суду не
було обґрунтованих підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання права власності за позивачем
у порядку спадкування за заповітом, у
зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню у
зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 лютого 2014 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І. Сватаненко

В.О. Суворов

П.М. Черевко

29.10.2014 року
м. Одеса