Справа № 226/2157/14-ц
Справа № 2/226/880/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Козловій Д.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Димитров справу за позовом ОСОБА_2 до
Димитровської міської ради, ОСОБА_4 про
визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до відповідачів Димитровської
міської ради, ОСОБА_4 про визнання права
власності.

В обґрунтування вимог вказала, що на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 29.05.1996 року №3/48-1668,
виданого Виробничим об'єднанням
«Красноамійськвугілля», квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
спільної власності ОСОБА_5, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4. З 1995 року по 06.10.2000 року вона
проживала однією сім'єю з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла. Після
смерті ОСОБА_5 залишилася частина
квартири АДРЕСА_1. Вважає, що згідно з
чинним законодавством їй, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 має належати по 1/3 частки
вказаної квартири. З того часу як
ОСОБА_5 померла, вона на правах власника
почала жити у зазначеній квартирі,
сплачувала всі комунальні послуги,
укладала угоди з житлово-комунальними
підприємствами. На даний час вона
проживає у вказаній квартирі більше 13
років. За цей час вона за власні кошти
робила у квартирі поточний та
капітальний ремонти. Таким чином вона
добросовісно заволоділа нерухомим
майном, яке належало ОСОБА_5, і
продовжує відкрито, безперервно
володіти ним протягом вже більш 13
років. Просить суд визначити, що частка
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 в праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 становила 1/3; її
частка в праві спільної сумісної
власності на вказану квартиру
становить 1/3; частка ОСОБА_4 в праві
спільної сумісної власності на вказану
квартиру становить 1/3; визнати за нею
право власності на 1/3 частину вказаної
квартири, яка належала померлій
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилася, про час та місце
слухання справи повідомлена належним
чином, надала заяву про розгляд справи
у її відсутність.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами.

Представник відповідача
Димитровської міської ради до судового
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності, не
заперечує проти задоволення позовних
вимог.

Відповідач ОСОБА_4 до судового
засідання не з'явилася, про час і місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала суду письмову заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги визнає.

Вислухавши пояснення представника
позивача, свідків та дослідивши докази
по справі, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло від 29.05.1996
року №3/48-1668, виданого Виробничим
об'єднанням «Красноамійськвугілля»,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної спільної сумісної власності
ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла (а.с. 11).

Згідно довідки Бюро технічної
інвентаризації Димитровської міської
ради від 22.04.2014 р. № 119/186, по
реєстраційним даним БТІ квартира
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5, ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності на житло № 3/48-1668, виданого
29.05.1996 Виробничим об'єднанням
«Красноармійськвугілля» (а.с.10).

Відповідно до довідки Димитровської
державної нотаріальної контори від
30.09.2014 р. № 818/01-16, на майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно
інформації зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори, спадкові
справи) № 38503683 від 30.09.2014 р. спадкова
справа не відкривалася. Заповіти від
імені ОСОБА_5 не посвідчувалися (а.с. 39).

Згідно довідки Приватного
підприємства «Домінант-Сервіс» від
20.08.2014 року, позивач ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з
29.11.1994 року по теперішній час (а.с. 18).

Позивачем ОСОБА_2 укладені договори з
житлово-комунальними підприємствами,
нею сплачуються комунальні послуги за
квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-22).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він
мешкає за адресою: АДРЕСА_5. В їхньому
будинку в квартирі АДРЕСА_1 мешкає
ОСОБА_2 з двома дітьми. Раніше в цій
квартирі з нею мешкала також баба
ОСОБА_1, яка померла в 2000 році. ОСОБА_2
мешкає у вказаній квартирі з середини
90-х років постійно по теперішній час.

Аналогічні пояснення надала суду
свідок ОСОБА_7

Згідно з ст.356 ЦК України власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю. Якщо
частки не визначені, спільна власність
двох або більше осіб відповідно до ч.1
ст. 368 зазначеного Кодексу є спільною
сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України,
у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України,
правила статті 344 про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.

Обставини, які б свідчили про
існування іншої домовленості між
співвласниками вищевказаної квартири
ОСОБА_5, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 щодо розміру
часток у спільному майні, судом не
встановлено, тому частка кожного з них
у цьому майні має бути визначена по 1/3
частині квартири.

Також судом встановлено, що
позивач добросовісно заволоділа чужим
майном - 1/3 часткою житлової квартири,
яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_5, і продовжує відкрито,
безперервно володіти цим нерухомим
майном загалом вже протягом більше
десяти років. Тому суд вважає, що за
набувальною давністю позивач має
законні підстави набути право
власності на 1/3 частку квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищенаведене,
керуючись ст.ст.344, 356, 370 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Димитровської міської
ради, ОСОБА_4 про визнання права
власності задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4, в праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_7
становила 1/3 частину квартири.

Визначити, що частка ОСОБА_2 в праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_7 становить 1/3 частину
квартири.

Визначити, що частка ОСОБА_4 в праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_7 становить 1/3 частину
квартири.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_7, яка належала
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Рішення суду може
бути оскаржено в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Димитровський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя