АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/1530/14 р.
Головуючий 1 інстанції Матвієвська
Справа № 644/92/13-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Орджонікідзевського району
м.Харкова в інтересах недієздатного
ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 13 січня 2014
року по справі за позовом заступника
прокурора Орджонікідзевського району
м.Харкова в інтересах недієздатного
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6, що також діє в інтересах
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, треті особи : Служба у
справах дітей Орджонікідзевського
району Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики виконавчого комітету
Харківської міської ради,
Орджонікідзевський РВ у м.Харкові
ГУДМС України в Харківській області
про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу, витребування майна з
чужого володіння, усунення перешкод у
здійсненні права власника шляхом
виселення, -

В С Т А Н О В И Л А
:

В січні 2013 року заступник прокурора
Орджонікідзевського району м.Харкова в
інтересах недієздатного ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що
також діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
треті особи : Служба у справах дітей
Орджонікідзевського району Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
виконавчого комітету Харківської
міської ради, Орджонікідзевський РВ у
м.Харкові ГУДМС України в Харківській
області про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу,
витребування майна з чужого володіння,
усунення перешкод у здійсненні права
власника шляхом виселення.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те ,що спірна квартира АДРЕСА_1
належала ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 18.10.1994 року, реєстраційний №7-94-34508.
Після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_1
залишився єдиним їх спадкоємцем.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 19.05.2006 року задоволено
позов ОСОБА_11 про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 на
підставі договору позики від 10.02.2005
року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_11.

Додатковим рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 26.06.2006
визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в порядку
спадкування по закону після смерті
його брата ОСОБА_9 та смерті його матері
ОСОБА_10.

Визнано письмовий договір позики під
заставу квартири АДРЕСА_1, укладений
10.03.2005 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_1
дійсним і визнано за ОСОБА_11 право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі -
продажу від 09.11.2006 року право власності
на спірну квартиру від ОСОБА_11 перейшло
до ОСОБА_3, яка в подальшому продала її
ОСОБА_4 на підставі договору купівлі -
продажу від 22.12.2006 року.

Зазначав, що згідно інформації КП
«Жилкомсервіс» на цей час в спірній
картирі зареєстровані ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5

Прокуратурою району в ході перевірки,
що проводилась за зверненням директора
КЗОЗ «Харківська обласна клінічна
психіатрична лікарня №3» Коваленка
В.В., було встановлено, що договір
позики, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_11,
в силу ст. 220 ЦК України, є нікчемним,
оскільки 10.03.2005року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_11 укладено договір позики, який
містив умови договору застави
нерухомого майна, проте, зазначений
правочин не був нотаріально
посвідчений.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 27.02.2012 року заяву
прокуратури Орджонікідзевського
району м. Харкова, подану в інтересах
недієздатного ОСОБА_1, про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 19.05.2006 року та від 26.06.2006
року задоволено, вказані рішення суду
скасовані.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 24.04.2012 року позов ОСОБА_11 до
ОСОБА_1 про визнання договору позики
під заставу квартири дійсним та
визнання права власності на квартиру
залишено без розгляду.

З 11.11.2001 року та по теперішній час
ОСОБА_1 перебуває на лікуванні в КЗОЗ
«Харківська обласна клінічна
психіатрична лікарня №3», у зв'язку зі
стійким хронічним психічним розладом з
формі шизофренії (в подальшому його
було визнано недієздатним рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 29.01.2007), вважав, що спірна квартира
вибула з володіння ОСОБА_1 не з його
волі та зазначене дає підстави для
витребування спірної квартири у його
добросовісного набувача, нині яким є
ОСОБА_4

Нікчемність відчужувального правочину
(договору позики, укладеного між ОСОБА_1
та ОСОБА_11), на підставі якого власник
здійснив відчуження свого майна,
виключає підставу для переходу права
власності до набувача майна (ОСОБА_11) за
правочином із такими вадами, що
позбавляє його права на відчуження, та
робить неправомочним відчужувачем, у
разі подальшого відчуження майна
третій особі (ОСОБА_3 та ОСОБА_4).

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_6 та їх представник,
представник співвідповідача ОСОБА_5
заперечували проти позову , вважали, що
позов безпідставний, необгрунтований,
відсутні правові підстави для його
задоволення, крім того позов є
приховуванням кримінально карних дій
щодо протиправного заволодіння чужим
майном та обставини, викладені
представником позивача повинні
встановлюватися у кримінальному
провадженні.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 13 січня 2014
року в задоволені позову було
відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Орджонікідзевського району
м.Харкова в інтересах недієздатного
ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове рішення ,яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відмовляючи у задоволені позову
прокурора в інтересах недієздатного
ОСОБА_1 суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
прокурором не надано доказів на
підтвердження своїх вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Як встановлено судом і не оспорюється
сторонами, спірна квартира АДРЕСА_1
належала ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_1, який
знаходиться на лікуванні в КЗОЗ
«Харківська обласна клінічна
психіатрична лікарня №3», на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 18.10.1994 року, реєстраційний №7-94-34508.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 19.05.2006 року було задоволено
позов ОСОБА_11 про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 на
підставі договору позики від 10.02.2005
року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_11.

Додатковим рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 26.06.2006
року визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в порядку
спадкування по закону після смерті
його брата ОСОБА_9 та смерті його матері
ОСОБА_10.

Визнано письмовий договір позики під
заставу квартири АДРЕСА_1, укладений
10.03.2005 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_1
дійсним і визнано за ОСОБА_11 право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі -
продажу від 09.11.2006 року право власності
на спірну квартиру від ОСОБА_11 перейшло
до ОСОБА_3, яка в подальшому продала її
ОСОБА_4 на підставі договору купівлі -
продажу від 22.12.2006 року.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 27.02.2012 року була задоволена
заява прокуратури Орджонікідзевського
району м. Харкова, подана в інтересах
недієздатного ОСОБА_1, про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішень Київського районного суду м.
Харкова від 19.05.2006 року та від 26.06.2006
року, вказані рішення суду скасовані.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 24.04.2012 року позов ОСОБА_11 до
ОСОБА_1 про визнання договору позики
під заставу квартири дійсним та
визнання права власності на квартиру
залишено без розгляду.

Згідно інформації КП «Жилкомсервіс» на
цей час в спірній квартирі
зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5

Звертаючись із даним позовом до суду,
прокурор посилався на не нікчемність
договору позики, який був укладений
10.03.2005 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_1,
оскільки містив умови договору застави
нерухомого майна, проте, зазначений
правочин не був нотаріально
посвідчений. Отже, ця обставина на
думку прокурора є підставою для
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу. При цьому прокурор не
посилається на жодну норму
матеріального права, яка передбачає
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу.

Відповідно до вимог п.7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.2009 року № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин може
бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія судді
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що прокурором
не наведено наявність правових
підстав, передбачених ЦК України, для
визнання оспорюваних правочинів
недійсними.

Інші позовні вимоги є похідними від
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу і також задоволенню не
підлягають.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Орджонікідзевського району
м.Харкова в інтересах недієздатного
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Харкова від 13 січня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -