Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

704/370/14-ц

08.10.2014

Тальнівський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого - судді Дьяченка Д.О.,

при секретарі судового засідання
Табачківській М.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача- ТОВ
«Редакція газети «Рідна Земля» -
Бєлоногіна В.В.,

представника відповідача - ТОВ
«Редакція газети «Рідна Земля» -
Павленка С.І.,

третьої особи - ОСОБА_4,

представника третьої особи ТОВ
"Урочище Журавське" - Білоуса О.В.,

Позивач звернувся до суду із позовом
про захист честі, гідності та ділової
репутації. На підставу своїх вимог
позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в газеті «Рідна
земля» НОМЕР_1 було опубліковано статтю
"ІНФОРМАЦІЯ_2", якою принижено честь,
гідність та ділова репутація позивача
та просить суд визнати таку інформацію
недостовірною, просить суд зобов'язати
відповідача протягом 10 днів від дня
набрання рішенням суду законної сили
спростувати на 2-й та 4-й сторінці газети
«Рідна земля» поширену недостовірну
інформацію відносно ОСОБА_6 та
задовольнити моральну шкоду в розмірі
1,00 грн.

Під час судового засідання
представником позивача адвокатом
ОСОБА_1 були подані заяви про уточнення
позовних вимог, а саме п. 2 та п. 3
позовної заяви, в якій конкретизовано,
яку саме інформацію позивач просить
суд визнати недостовірною та яким
чином спростувати та викладено
наступним чином:

"2.Визнати недостовірною та такою, що
принижує честь, гідність та наносить
шкоду діловій репутації ОСОБА_6,
інформацію, яка була поширена
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Редакція газети
«Рідна земля» в газеті «Рідна земля»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року в статті
"ІНФОРМАЦІЯ_2", а саме: твердження:

- порівняння ОСОБА_6 з казковим
персонажем маркізом Карабасом;

- "...Живе в цьому шикарному маєтку всім
відомий добродій і меценат ОСОБА_6. Це
таке собі "межигір'я" на теренах
Тальнівщини... ... На що тут ОСОБА_10, коли
зовсім рядом є своє "межигір'я"!? ..."
(Порівняння ОСОБА_6 з ОСОБА_10);

- "...Родичку ОСОБА_6, пані ОСОБА_11
"протягли" на останній сесії на посаду
голови районної ради. ...";

- "... Ліси, що прибрав біля ОСОБА_7 та гоне
людей, які збирають гриби...";

- "...про ставки які прибрав до своїх рук
та проганяє з них людей...";

- "... і саме головне, що державні землі,
які оформили його "коти на побігеньках"
аж на 49 років. Скільки ще в
Тальнівському районі окрім нього,
оформили оренду державних земель на
такий термін - 49 років...";

- "... заробіток, який міг бути отриманий
шляхом надання "послуг" супроводу
контрабандним перевезенням (товарів,
зброї, наркотиків?)...";

- "... кошти, ... необхідно якимось чином
перевести на територію України. А
зважаючи на дуже активну духовну
діяльність будівництв церков,
закрадається думка стосовно участі
святих місць у згаданих фінансових
оборудках...";

- "...Підозрілою також є часта заміна
настоятелів у Тальнівському соборі.
Чому?...".

"3. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Редакція газети
"Рідна Земля" протягом 10 днів від дня
набрання рішення суду законної сили
спростувати на 2-й та 4-й сторінках
газети «Рідна земля» поширену
недостовірну інформацію відносно
ОСОБА_6 шляхом викладення (публікацією)
повного тексту рішення суду, тиражем 1200
примірників розповсюдивши по тим же
адресатам."

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та
його представник позовні вимоги
підтримали, просили задовольнити
позов, оскільки опублікованою
недостовірною інформацією принижено
честь, гідність та ділову репутацію
позивача, нанесено моральну шкоду.

Представник відповідача директор
товариства з обмеженою
відповідальністю "Редакція газети
"Рідна Земля" Бєлоногін В.В. проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що інформація, яка
опублікована відносно позивача,
отримана газетою поштою від фізичної
особи і, в силу вимог ЗУ "Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в
Україні" редакція звільняється від
відповідальності. Крім того
представник Бєлоногін В.В. зазначив, що
на адресу газети неодноразово
надходила інформація від громадян щодо
фактів викладених в газеті і ним як
директором ця інформація перевірялася
і знаходила своє підтвердження. А також
всі висловлювання, які містяться в
статті на адресу ОСОБА_6 є оціночним
судженням, а тому не можуть вважатися
такими, що завдали шкоди честі,
гідності та ділової репутації.

Адвокат відповідача ТОВ "Редакція
газети "Рідна Земля" Павленко С.І. також
проти задоволення позову заперечував,
вважав позов безпідставним, а
викладену в статті інформацію такою, що
ні яким чином не принижує честь,
гідність та ділову репутацію позивача,
оскільки надрукований текст не містить
будь якої фактичної інформації,
натомість, викладені в ній відомості є
виключно оціночними судженнями.

Відповідач ОСОБА_8 зазначив, що він
ніякого відношення до опублікованої
статті не має. На час виходу номера
газети він знаходився у відпустці та
просив суд виключити із коло
відповідачів.

Третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_4 заявлений ОСОБА_6 позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити.

Представник третьої особи на стороні
відповідача ТОВ "Урочище Журавське"
Білоус О.В. заявлений ОСОБА_6 позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи із наступного:

Конституцією України кожному
гарантується право на свободу думки і
слова, на вільне вираження своїх
поглядів і переконань (стаття 34
Конституції України).

Разом з тим, відповідно до статті 68
Конституції України, кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції та законів України, не
посягати на права і свободи, честь і
гідність інших людей. Праву на свободу
думки і слова, на вільне вираження
своїх поглядів і переконань відповідає
обов'язок не поширювати про особу
недостовірну інформацію та таку, що
ганьбить її гідність, честь чи ділову
репутацію.

Статтею 32 Конституції України
встановлено судовий захист права
спростовувати недостовірну інформацію
про себе і членів своєї сім'ї. Зокрема,
ніхто не може зазнавати втручання в
його особисте і сімейне життя, крім
випадків, передбачених Конституцією.
Не допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Виходячи зі змісту зазначених
конституційних положень, суд, при
вирішенні даної справи про захист
гідності, честі та ділової репутації,
намагався забезпечити баланс між
конституційним правом на свободу думки
і слова, правом на вільне вираження
своїх поглядів та переконань з одного
боку, та правом на повагу до людської
гідності, честі, конституційними
гарантіями невтручання в особисте і
сімейне життя, судовим захистом
права на спростування недостовірної
інформації про особу, з іншого боку.

При розгляді даної справи суд виходить
з того, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність наступних обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, (позивача); в)
поширення саме недостовірної
інформації, тобто такої, яка не
відповідає дійсності; г) поширення
інформації, що порушує особисті
немайнові права, тобто або завдає шкоди
відповідним особистим немайновим
благам, або перешкоджає особі повно і
своєчасно здійснювати своє особисте
немайнове право.

Під поширенням інформації суд розуміє
опублікування її у пресі, а також
поширення в іншій формі хоча б одній
особі.

Недостовірною слід вважати інформацію,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в
якій стверджується про порушення
особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК та ст. 10
ЦПК обов'язок довести, що поширена
інформація є достовірною, покладається
на відповідача, проте позивач має право
подати докази недостовірності
поширеної інформації. Позивач повинен
довести факт поширення інформації
відповідачем, а також те, що внаслідок
цього було порушено його особисті
немайнові права.

Згідно із ч. 6 ст. 277 ЦК України фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено у друкованих або інших
засобах масової інформації, має право
на відповідь, а також на спростування
недостовірної інформації у тому ж
засобі масової інформації в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України
спростування недостовірної інформації
здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
в газеті "Рідна Земля" НОМЕР_1 було
опубліковано статтю "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Стаття була підписана ім'ям «Сіма
ОСОБА_9».

Відповідно до інформації, викладеної в
газеті "Рідна Земля" НОМЕР_1
засновником та видавцем газети "Рідна
Земля" є товариство з обмеженою
відповідальністю "Редакція газети
"Рідна Земля", головним редактором є
ОСОБА_8.

На запит суду до Черкаського обласного
адресного бюро надійшла відповідь, що
така особа, як ОСОБА_9 на території
Черкаської області не зареєстрована.

Розкрити ім'я автора статті засновник,
видавець та головний редактор
відмовилися, посилаючись на те, що така
інформація їм не відома.

Відповідно до наданих суду наказів,
табелів, пояснень ОСОБА_8 та Бєлоногіна
В.В. судом встановлено, що на час виходу
газети ОСОБА_8 знаходився у відпустці,
про що свідчить наказ №13 від 13.04.2014 ТОВ
«Редакція газети «Рідна Земля».

Належними відповідачами у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи є фізична
або юридична особа, яка поширила
недостовірну інформацію, а також автор
цієї інформації.

В даному випадку предметом позову є
спростування інформації,
опублікованої в засобах масової
інформації, отже, належними
відповідачами є автор і редакція
відповідного засобу масової
інформації чи інша установа, що
виконує її функції, оскільки згідно зі
статтею 21 Закону «Про пресу» редакція
або інша установа, яка виконує її
функції, здійснює підготовку та випуск
у світ друкованого засобу масової
інформації.

Отже, виходячи з того, що інформація
щодо автора статті відсутня, її особу
встановити не вдалося, належним
відповідачем у даній справі є
засновник та видавець газети, тобто
товариство з обмеженою
відповідальністю "Редакція газети
"Рідна Земля", натомість, колишній
редактор газети "Рідна Земля"ОСОБА_8
належним відповідачем вважатися не
може, і в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що вся стаття
"ІНФОРМАЦІЯ_2" прямо стосується
позивача - ОСОБА_6.

Судом встановлено, що тираж газети
складає 1200 примірників, а тому поширена
в статті інформація доведена до відома
значного кола людей.

Суд вважає, що посилання представника
відповідача Бєлоногіна В.В. на ст. 42
Закону України "Про друковані засоби
масової інформації (пресу) в Україні",
як на підставу звільнення від
відповідальності внаслідок того, що
стаття була надіслана в статтю листом
через пошту таким, що не може бути взяте
судом до уваги, враховуючи таке.

Відповідно до п. 3 ст. 42 Закону України
"Про друковані засоби масової
інформації (пресу) в Україні" редакція,
журналіст не несуть відповідальності
за публікацію відомостей, які не
відповідають дійсності, принижують
честь і гідність громадян і
організацій, порушують права і законні
інтереси громадян або являють собою
зловживання свободою діяльності
друкованих засобів масової
інформації і правами журналіста, якщо
вони є дослівним відтворенням
публічних виступів або повідомлень
суб'єктів владних повноважень,
фізичних та юридичних осіб.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що в тексті статті
відсутні посилання на те, що дана
стаття надійшла на адресу редакції
листом по пошті, а така фізична особа,
як ОСОБА_9, за адресою вказаною на листі
не існує, на території Черкаської
області не значиться.

Отже, суд вважає, що стаття
"ІНФОРМАЦІЯ_2", яка була опублікована в
газеті "Рідна Земля" НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
року, в силу зазначених вище фактів не
може вважатися дослівним відтворенням
публічних виступів або повідомлень
суб'єктів владних повноважень,
фізичних та юридичних осіб, а тому
відповідач не звільняється від
відповідальності за публікацію
відомостей, які не відповідають
дійсності, принижують честь і гідність.

Як вбачається з тексту позовної заяви
позивач вважає наступну інформацію,
наведену в тексті спірної публікації
недостовірною та такою, що принижує
честь, гідність та шкодить діловій
репутації ОСОБА_6, а саме:

- порівняння ОСОБА_6 з казковим
персонажем маркізом Карабасом;

- "...Живе в цьому шикарному маєтку всім
відомий добродій і меценат ОСОБА_6. Це
таке собі "межигір'я" на теренах
Тальнівщини... ... На що тут ОСОБА_10, коли
зовсім рядом є своє "межигір'я"!? ..."
(Порівняння ОСОБА_6 з ОСОБА_10);

- "...Родичку ОСОБА_6, пані ОСОБА_11
"протягли" на останній сесії на посаду
голови районної ради. ...";

- "... Ліси, що прибрав біля ОСОБА_7 та гоне
людей, які збирають гриби...";

- "...про ставки які прибрав до своїх рук
та проганяє з них людей...";

- "... і саме головне, що державні землі,
які оформили його "коти на побігеньках"
аж на 49 років. Скільки ще в
Тальнівському районі окрім нього,
оформили оренду державних земель на
такий термін - 49 років...";

- "... заробіток, який міг бути отриманий
шляхом надання "послуг" супроводу
контрабандним перевезенням (товарів,
зброї, наркотиків?)...";

- "... кошти, ... необхідно якимось чином
перевести на територію України. А
зважаючи на дуже активну духовну
діяльність будівництв церков,
закрадається думка стосовно участі
святих місць у згаданих фінансових
оборудках...";

- "...Підозрілою також є часта заміна
настоятелів у Тальнівському соборі.
Чому?...".

Крім того, позивач зазначив, що кожне із
перелічених вище висловлювань
принижує його честь і гідність та
ділову репутацію позивача. Вказаною
статтею відповідач показав, його,
ОСОБА_6, в очах читачів особою, яка є
злочинцем (що займався контрабандою
наркотиків, зброї, здійснював
незаконне переміщення грошових коштів
на територію України за допомогою
церков та священнослужителів), особою,
яка володіє маєтком, побудованим на
незаконно здобуті грошові кошти,
особою, яка здійснює незаконний вплив
на депутатів районної ради, особою, яка
незаконно перешкоджає місцевим
жителям користуватися національним
багатством (лісами України), особою, яка
незаконно перешкоджає місцевим
жителям користуватися ставками,
особою, яка незаконно оформлює право
оренди землі.

Відповідно до ст. 277 ЦК та ст. 10 ЦПК
обов'язок довести, що поширена
інформація є достовірною, покладається
на відповідача.

Представники відповідача належних та
допустимих доказів, у відповідності до
ст.ст. 57, 58, 59,60 ЦПК України, на
підтвердження викладеної в статті
інформація суду не надали. Лише
зазначали, що всі зазначені позивачем
висловлювання є оціночним судженням.
Під час розгляду справи відповідач не
спромігся довести із посиланням на
належні і допустимі докази, що поширена
ним інформація є правдивою.

До пояснень представників позивачів,
що інформація, яку позивач вважає
недостовірною, є оціночним судженням
суд відноситься критично і вважає всі
наведені в уточненій позовній заяві
висловлювання, окрім порівняння ОСОБА_6
з казковим персонажем маркізом
Карабасом, не оціночним судженням, а
чітким твердженням.

Що стосується порівняння ОСОБА_6 з
казковим персонажем маркізом
Карабасом, суд вважає, що даним
висловлюванням редакція газети ніяким
чином не принижує честь, гідність та
ділову репутацію позивача. Дане
висказування суд вважає оціночним
твердженням, а тому в частині позовних
вимог щодо визнання недостовірною та
такою, що порочить честь, гідність та
ділову репутацію ОСОБА_6 порівняння
ОСОБА_6 з казковим персонажем маркізом
Карабасом, що була поширена
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Редакція газети
«Рідна земля» в газеті «Рідна земля»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року в статті
«Жити по заповідях - як воно? Частина
друга. «Кіт у чоботях, або життя маркіза
Карабача» суд вважає за доцільне
відмовити.

Що стосується інших тверджень,
наведених в спірній статті та вказаних
у позовній заяві, судом встановлено, що
відповідачем в статті «Жити по
заповідях - як воно? Частина друга. «Кіт
у чоботях, або життя маркіза Карабаса»,
що надрукована в газеті «Рідна земля»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року поширена
недостовірна інформація, тобто така,
яка не відповідає дійсності, а
поширення такої інформації порушує
особисті немайнові права позивача.

Поширена інформація ганьбить честь,
гідність та ділову репутацію позивача,
надає негативного вигляду діям
позивача як фізичної особи, грубо
порушує його особисті немайнові права,
та вводить в оману значне коло осіб,
звинувачують позивача у скоєнні
злочину, поширено інформацію, яка
створює у читача стійке враження, що
він є злочинцем, вчинив кримінальний
злочин, посягав на життя людей та на
майно.

Крім того, суд вважає позовну вимогу
про стягнення моральної шкоди законною
і обґрунтованою, враховуючи таке.

Частиною першою ст. 1167 ЦК України
встановлено, що моральна шкода завдана
фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд
виходить з того, що ця шкода
визначається залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових витрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану.

Вирішуючи позовні вимоги позивача до
відповідачів стосовно завданої
моральної шкоди, яка полягає у
перенесених душевних стражданнях, яких
позивач зазнав у зв'язку із поширенням
недостовірної інформації та,
враховуючи, характер та обсяг
заподіяних позивачу моральних
страждань, з урахуванням ступеня вини
відповідача та інших обставин, зокрема,
істотності вимушених змін у їх
життєвих і виробничих стосунках, суд,
виходячи із принципів розумності та
справедливості, вважає можливим і
доцільним стягнути з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Редакція газети
"Рідна Земля" на користь позивача в
рахунок відшкодування моральної шкоди
1,00 (одну) грн., як того просить позивач.

Крім того, виходячи із виробничого
процесу відповідача, суд вважає за
доцільне врахувати об'єктивно
необхідний термін для підготовки
виготовлення та надрукування
матеріалів публікації та визначити
такий термін у п'ятнадцять днів.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України,
ст.ст. 201, 277 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Редакція газети
«Рідна земля», редактора газети «Рідна
Земля» ОСОБА_8, за участю третіх осіб на
стороні позивача - ОСОБА_4, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Урочище
Журавське» про захист честі, гідності
та ділової репутації та стягнення
моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що
порочить честь, гідність та ділову
репутацію ОСОБА_6 інформацію, яка була
поширена Товариством з обмеженою
відповідальністю «Редакція газети
«Рідна земля» в газеті «Рідна земля»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року в статті
«Жити по заповідях - як воно? Частина
друга. «Кіт у чоботях, або життя маркіза
Карабаса», а саме наступні твердження:

- "...Живе в цьому шикарному маєтку всім
відомий добродій і меценат ОСОБА_6. Це
таке собі "межигір'я" на теренах
Тальнівщини... ... На що тут ОСОБА_10, коли
зовсім рядом є своє "межигір'я"!? ...";

- "...Родичку ОСОБА_6, пані ОСОБА_11
"протягли" на останній сесії на посаду
голови районної ради. ...";

- "... Ліси, що прибрав біля ОСОБА_7 та гоне
людей, які збирають гриби...";

- "... і саме головне, що державні землі,
які оформили його "коти на побігеньках"
аж на 49 років. Скільки ще в
Тальнівському районі окрім нього,
оформили оренду державних земель на
такий термін - 49 років...";

- "... заробіток, який міг бути отриманий
шляхом надання "послуг" супроводу
контрабандним перевезенням (товарів,
зброї, наркотиків?)...".

- "... кошти, ... необхідно якимось чином
перевести на територію України. А
зважаючи на дуже активну духовну
діяльність будівництв церков,
закрадається думка стосовно участі
святих місць у згаданих фінансових
оборудках..."; - "...Підозрілою також є
часта заміна настоятелів у
Тальнівському соборі. Чому?...".

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Редакція газети
«Рідна земля» протягом п'ятнадцяти
днів від дня набрання рішенням суду
законної сили спростувати на 2-й та 4-й
сторінках газети «Рідна земля»
поширену недостовірну інформацію
відносно ОСОБА_6 шляхом публікації
повного тексту рішення суду, тиражем 1200
примірників.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Редакція газети
«Рідна земля» на користь ОСОБА_6
моральну шкоду в розмірі 1,00 грн.

Позовні вимоги в частині визнання
недостовірною та такою, що порочить
честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_6 порівняння ОСОБА_6 з казковим
персонажем маркізом Карабасом, що була
поширена Товариством з обмеженою
відповідальністю «Редакція газети
«Рідна земля» в газеті «Рідна земля»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року в статті
«Жити по заповідях - як воно? Частина
друга. «Кіт у чоботях, або життя маркіза
Карабаса» залишити без задоволення.

В задоволенні позовних вимог до
редактора газети «Рідна Земля» ОСОБА_8
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Тальнівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Д.О.
Дьяченко