Номер провадження 2/754/393/14
РІШЕННЯ

Іменем України

17.02.2014 року Деснянський районний суд
м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука
О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
банк» до Відділу ДВС Деснянського
районного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_1 про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ПАТ КБ «Приват Банк»
з позовом до ВДВС Деснянського РУЮ м.
Києва про зняття арешту з майна.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
04.04.2012 року ВДВС Деснянського РУЮ м.
Києва накладено арешт на автомобіль
Субару Форестер д/н НОМЕР_1, що належить
на праві власності ОСОБА_1

Зазначений автомобіль є заставним
майном ПАТ КБ «Приват Банк» на
підставі Договору застави рухомого
майна № К2Р6А800000103 від 20.06.2008 року.

Позивач має намір задовольнити свої
вимоги, що виникли з кредитного
договору за рахунок предмета застави,
проте у зв'язку з накладенням на нього
арешту не має такої можливості.

Крім того, позивач зазначає, що в
порушення ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець не повідомив
заставодержателя та не роз'яснив право
на звернення до суду з позовом про
зняття арешту із заставного майна.

Посилаючись на викладене, позивач
просить суд позов задовольнити у
повному обсязі.

В ході розгляду справи представником
позивача було уточнено позовні вимоги,
позивач заявив про притягнення до
участі у справі ОСОБА_1 як відповідача
та просив звільнити з під арештів
автомобіль СУБАРУ д/н НОМЕР_1,
накладених ВДВС Деснянського РУЮ м.
Києва за виконавчими провадженнями №
28329938, 16245207, 31111789, 31314051 (а.с. 38 - 40).

Представник позивача в судовому
засіданні позов з урахуванням
уточнення підтримав з наведених у
заяві підстав.

Представник відповідача - ВДВС
Деснянського РУЮ м. Києва проти
задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення сторін у справі
та дослідивши письмові докази суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в
провадженні ВДВС Деснянського РУЮ м.
Києва перебували виконавчі
провадження № 28329938 про стягнення з
ОСОБА_1 адміністративного штрафу, №
31111789 про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ПАТ «Приват Банк» заборгованості, №
31314051 про стягнення штрафу, № 16245207 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приват Банк » боргу (а.с. 45, 46,48, 66).

Виконавче провадження № 16245207
постановою державного виконавця від
18.05.2010 року закінчено виконанням (а.с.
65), провадження № 28329938 - виконавчий
документ повернуто стягувачу (а.с. 67).

За всіма виконавчими провадженнями
було накладено арешт на автомобіль
СУБАРУ ФОРЕСТЕР д/н НОМЕР_1 (а.с. 45,46, 48).

Статтею 57 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про
арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Статтею 60 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього
арешту.

Позивач у справі не є власником
арештованого майна, вимоги про
визнання за ним права власності на
нього не заявляє, а тому позов
задоволенню не підлягає.

Крім того, з копій постанов про
відкриття виконавчих проваджень №
16245207 та 28329938 вбачається, що арешт було
накладено на виконання рішень про
стягнення боргу на користь ПАТ «Приват
Банк», зазначені виконавчі провадження
закінчені виконанням та виконавчий
документ повернуто стягувачу (а.с. 65, 67).

Зазначені обставини свідчать про те, що
накладення арешту жодним чином не
порушувало і не порушує права Банку на
задоволення своїх вимог в рахунок
заставленого майна.

За таких обставин суд приходить
до висновку про недоведеність та
необґрунтованість вимог позивача, а
тому відмову в їх задоволенні у повному
обсязі.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10,60,88, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Публічному акціонерному
товариству комерційний банк «Приват
банк» в задоволенні позову до Відділу
ДВС Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про зняття
арешту з майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя