Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Гапоненко А. П.
,

при секретарі - Миронова Н. В.,

за участю представника позивача -
Лихоступ М.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі суду м. Біла
Церква, справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду 26.12.2013 року з
вказаною позовною заявою, яку
мотивував тим, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 02.10.2006
року відповідач ОСОБА_2 02.10.2006 року
отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.
Позивач свої зобов'язання за Договором
та угодою виконав в повному обсязі, а
саме надав Відповідачу кредит у
розмірі, встановленому Договором.
Відповідач свої зобов'язання не
виконав і станом на 31.10.2013 року має
заборгованість у сумі 14451,77 грн., тому
позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, яким просить суд стягнути з
відповідача суму заборгованості та
судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, пославшись на
обставини та підстави, викладені у
позовній заяві, просить суд позов
задовольнити.

Відповідач та його представник, будучи
належним чином повідомленими про день,
час та місце розгляду справи у судове
засідання не з'явились, надали суду
письмове заперечення проти позову,
заяву про застосування строків
позовної давності та просять суд
розглянути справу без їх участі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
надані суду письмові докази, суд дійшов
висновку про відмову у задоволені
позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем 02.10.2006 року було укладено
кредитний договір , на підставі якого
відповідач отримав кредит у розмірі 5000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 2,5% на місяць (30%
річних) на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Даний договір складається з
заяви позичальника, яка підписана
разом з Умовами та правилами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою, що
стверджується копіями цих документів
/а.с.7-11/.

Згідно з п.9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на такий
же термін.

Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов та правил
надання банківських послуг
позичальник зобов'язувався погашати
заборгованість по кредиту, процентах
за його користування, а також
оплачувати комісії на умовах,
передбачених договором. А у випадку
невиконання зобов'язань за договором,
на вимогу кредитора виконати
зобов'язання по поверненню кредиту / в
тому числі простроченого кредиту і
Овердрафту/, сплатити винагороду банку.

Як передбачено п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг, банк
залишає за собою право в
односторонньому порядку за рішенням
банку, без повідомлення клієнта,
змінювати розмір встановленого на
платіжну картку кредитного ліміту.

Відповідно до п.8.6 Умов надання
банківських послуг, - при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач не надавав своєчасно Банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за Кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов Договору, що
відображено у наданому суду розрахунку
позивача, яким підтверджується
порушення умов Договору відповідачем.

Відповідно до зазначеного розрахунку
за кредитним договором Відповідач
станом на 31.10.2013 року має
заборгованість - 14451,77 грн., яка
складається з наступного: - 4682.02 грн. -
заборгованість за кредитом; 4985,92 гри. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 3619,46 гри. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 гри. -
штраф (фіксована частина). 664,37 грн. -
штраф (процентна складова).

У відповідності до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином у встановлений строк (термін)
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

При вирішені справи суд враховує, що
згідно з наданої виписки розрахунку
заборгованості за вказаним Договором
неможливо зрозуміти, яким чином
нарахована заборгованість, які
конкретно кошти були зараховані на
поповнення рахунку, які на погашення
кредитного ліміту, а які на погашення
процентів, комісій, штрафів,
представниками позивача не надано і в
судовому засіданні не надано
конкретних пояснень з цього приводу,
тобто, суд позбавлений можливості із-за
відсутності відповідних доказів
перевірити правильність розрахунку
заборгованості відповідача перед
позивачем.

За визначенням, викладеним у ст. 257 ЦК
України, позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Як вбачається з умов кредитування,
відповідач отримав кредитну картку
«Метро» строк дії якої відповідає
строку повернення кредиту - 24 місяці,
тобто 02.10. 2008 року і саме з цієї дати, на
думку суду, починається перебіг
трирічного строку позовної давності.
Доказів про надання відповідачу іншої
картки суду не надано.

Позивач звернувся до суду 26.12.2013 року,
тобто через 5 років з дня спливу строку
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

Норми ст. 256 Цивільного кодексу України
визначають, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч.. 4, 5 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів» договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Встановлені судом фактичні обставини
відповідають правовідносинам, які
витікають з умов та виконання договору
споживчого кредиту, прав та обов'язків
сторін, а також прав та обов'язків
споживачів.

Згідно п.7 частини тринадцятої ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів», забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Відповідно до п.31 Постанови №5 Пленуму
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Крім того, оскільки зі спливом
строків позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення п.7 частини тринадцятої ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів» застосовується й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи), у тому числі й
щодо стягнення пені.

З огляду на те, що факт звернення Банку
за захистом своїх прав був за межами
позовної даності, відповідач наполягає
на застосуванні позовної давності, у
матеріалах справи існують обставини,
які є підставою для її застосування.

Представник позивача посилалася в суді
на те, що договір між банком та
відповідачем є безстроковим, оскільки
відповідач з відповідною заявою про
припинення строку дії договору не
звертався, а умовами договору, на які
вказано вище в рішенні, передбачено
його пролонгацію, а тому позивачем не
пропущено строк позовної давності для
звернення до суду з даним позовом.

Зазначені посилання представника
позивача суд не приймає до уваги і
вважає їх необґрунтованими виходячи з
наступного.

Умовами укладеного між сторонами
договору, зокрема, п.5.4 Правил
користування платіжною карткою
визначено строк виконання
зобов'язання, а саме: строк погашення
кредиту в повному обсязі-не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці, а оскільки строк дії
картки, яку одержав відповідач, - 24
місяці, тобто до 03.10.2008 року, то
відповідно зазначена дата є строком
виконання даного зобов'язання.

Як встановлено судом, іншої картки
відповідач не одержував, жодних
доказів з цього приводу суду не надано.
Крім того, сам позивач в позовній заяві
визначив кінцевий термін повернення
кредиту, що відповідає строку дії
картки.

Доказів того, що відповідачем
вчинялися дії, які переривають перебіг
строку позовної давності, суду не
надано.

Відповідно до норм ч.ч.3,4 ст.267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вказано вище, представником
відповідача було зроблено заяву про
застосування строків позовної
давності при вирішенні спору.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що
в задоволені позову слід відмовити
оскільки позов є необґрунтованим і
позивачем пропущено строк позовної
давності для звернення до суду з цим
позовом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 256, 257, 261, 267, 509, 526, 610, 611, 1048,1049, 1054 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. П. Гапоненко