Справа № 663/640/13-ц
Провадження № 2/663/1/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року м.
Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого, судді
Пухальського С.В.,

при секретарях
Безердян І.О., Енгвік Л.Л., Пензи Н.І.,
Гаран Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Скадовську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах
якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа без самостійних вимог приватний
нотаріус Скадовського районного
нотаріального округу Херсонської
області ОСОБА_5 про визнання
довіреності та договору
купівлі-продажу житлового будинку
недійсним та визнання права на
спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, діюча від імені ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус
Скадовського районного нотаріального
округу Херсонської області ОСОБА_5 про
захист права власності в порядку
спадкування, вказуючи, що є спадкоємцем
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. За
життя спадкодавець видав доручення від
31.08.2010 р. на право продажу належного
йому будинку АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3, яка
його доглядала. Остання 26.08.2011 р.
продала спірний будинок ОСОБА_4
Оскільки, на думку позивачки, на час
видачі доручення ОСОБА_6 в силу хвороби
не розумів значення та наслідки
вчинених ним дій, просила визнати
недійсними доручення та договір
купівлі продажу житлового будинку та
визнати за нею право власності на
спадкове майно.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 просила задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав, викладених у позові.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не
визнали та просили відмовити у
задоволенні позовних вимог, оскільки,
як пояснила їх представник ОСОБА_7
оскаржувані правочини відповідають
нормам чинного законодавства, висновки
посмертної судово-психіатричної
експертизи свідчать про те, що ОСОБА_6
хоча й страждав рядом захворювань, але
такі не позбавляли його можливості
розуміти значення своїх дій та
керувати ними при підписанні
довіреності 31.08.2010 р.

Третя особа без самостійних вимог
приватний нотаріус Скадовського
районного нотаріального округу
Херсонської області ОСОБА_5 позов не
визнав, просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки довіреність
від 31.08.2010 р. складена та посвідчена ним
із дотриманням вимог чинного
законодавства, ОСОБА_6 під час її
посвідчення був у свідомому та
адекватному стані.

Суд, заслухавши доводи та заперечення
учасників судового розгляду,
розглянувши подані документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті приходить до
наступного.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом. Відповідно до
положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, згідно з вимогами ст.ст. 57-60
ЦПК України, засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно копії
заповіту від 06.05.2008 р., ОСОБА_6 на випадок
своєї смерті заповів належний йому
житловий будинок з надвірними
будівлями та земельну ділянку по
АДРЕСА_1, ОСОБА_1

Як вбачається із копії довіреності від
31.08.2010 р., ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_3
розпорядитися (продати, обміняти)
належний йому на праві власності
житловим будинком з надвірними
будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1
При цьому, у зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не
міг особисто підписати довіреність, на
його прохання, після прочитання ним
особисто та прочитання йому приватним
нотаріусом Скадовського нотаріального
округу Херсонської області ОСОБА_5
тексту довіреності уголос, довіреність
удома за місцем проживання довірителя
підписала громадянка ОСОБА_8

Згідно копії договору купівлі-продажу
від 26.08.2011 р. ОСОБА_3, діючи від імені
ОСОБА_6, продала ОСОБА_4 житловий
будинок з надвірними будівлями у
АДРЕСА_1. Відповідно до копії витягу про
державну реєстрацію прав № 31274601 від
12.09.2011 р., ОСОБА_4 є власником
зазначеного житлового будинку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що вона є
лікарем-невропатологом Скадовської
ЦРЛ та лікувала ОСОБА_6 протягом
багатьох років. Останній хворів
хронічною мозковою недостатністю,
неодноразово переніс інсульти,
потребував огляду невропатолога та
лікування. Зазначила, що в 2010 році з
ОСОБА_6 спілкуватися було не складно,
він був адекватною людиною,
орієнтувався в часі, просторі та своїй
особистості. Коли вона його
відвідувала, то ОСОБА_6 чітко та
зрозуміло висловлював свої скарги,
адекватно оцінював свій стан з приводу
того, що він не має можливості
самостійно пересуватись.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що раніше проживала
по-сусідству з ОСОБА_6, в 2010 - 2011 роках
декілька разів відвідувала його,
зазначила, що він її впізнавав, але не
розмовляв з нею, так як на її думку, вона
йому не подобалася як людина.

Свідок ОСОБА_11, чоловік позивачки, суду
повідомив, що добре знав ОСОБА_6, який
дуже хворів та з 2008 р. самостійно не
пересувався. При цьому, він любив
дивитись футбол. Під час посвідчення
довіреності в серпні 2010 р., його
попросили вийти з кімнати, із сусідньої
кімнати він бачив та чув як нотаріус
запитав у ОСОБА_6, чи згоден той із
положеннями, вказаними в довіреності,
на що той схвально кивнув головою.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснив, що він був лікуючим лікарем
ОСОБА_6, який останні роки життя був
дратівливим, у зв'язку з чим йому
призначалися заспокійливі препарати. В
2010 р. ОСОБА_6 майже не рухався,
пересувався сам за допомогою
інвалідного візка, скаржився на
безсоння та головні болі, просив
принести ліки.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що під час підписання
довіреності 31.08.2010 р., ОСОБА_6 нормально
розмовляв, все розумів, але фізично не
міг підписати довіреність.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що знав
ОСОБА_6 останні років п'ять. Той був
фізично обмежений, пересувався за
допомогою візка й вставати на ноги не
міг. ОСОБА_6 був дуже охочий до
спілкування, був повністю адекватною
людиною, в нього була гарна пам'ять,
згадував як їздив до Росії, скільки в
нього було автомобілів, дивився
телевізор, обговорював футбол та
політичне становище в країні. Також
ОСОБА_6 багато розмовляв по телефону, як
по стаціонарному так і по мобільному,
сам міг набрати номер.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що знав
ОСОБА_6 близько 40 років, останній раз
бачив його в серпні 2011 року, в 2010 році
два рази приїздив до нього в гості, при
цьому бесідували про життя. ОСОБА_6 було
трохи важко розмовляти, але він був
адекватним, кожен день розмовляли по
телефону.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що з
квітня по вересень 2005 р. винаймала в
ОСОБА_6 квартиру, до його смерті
декілька разів спілкувалася з ним, на
його прохання вона іноді приносила
йому продукти харчування, декілька
разів він їй телефонував та запрошував
у гості, він дуже любив спілкуватися.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що знала
ОСОБА_6 з 2002 року, часто бачилася з ним.
Влітку 2010 року також бачилася з ним,
спілкувалися про життя, він говорив їй,
що йому болить душа за будинок, який з
часом руйнується, а він нічого не може
зробити. Також розпитував у неї про її
сина, який є інвалідом.

Таким чином, ніхто із свідків, як зі
сторони позивача, так і зі сторони
відповідачів не вказав на факти, які б
свідчили про те, що ОСОБА_6 на час
посвідчення довіреності перебував у
важкому психічному стані, через який не
усвідомлював характеру своїх дій та їх
наслідків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 225 ЦК
України, правочин, який дієздатна
фізична особа вчинила у момент, коли
вона не усвідомлювала значення своїх
дій та (або) не могла керувати ними, може
бути визнаний судом недійсним за
позовом цієї особи, а в разі її смерті -
за позовом інших осіб, чиї цивільні
права або інтереси порушені.

За висновком посмертної
судово-психіатричної експертизи від
03.12.2013 року, який зроблений з
урахуванням показів допитаних судом
свідків, ОСОБА_6 страждав органічним
розладом особистості та поведінки
внаслідок захворювання головного
мозку судинного ґенезу (церебральний
атеросклероз, дисциркуляторна
енцефалопатія ІІІ, ускладнена
перенесеними гострими порушеннями
мозкового кровообігу) з правостороннім
геміпарезом, елементами моторної
афазії, астеноневротичними та
нерізкими когнітивними розладами без
ознак психозу та слабоумства, яке не
позбавляло ОСОБА_6 можливості розуміти
значення свої дій та керувати ними в
період підписання довіреності 31.08.2010 р.

Враховуючи, що підставою для визнання
правочину недійсним за ст. 225 ЦК
України, може бути лише абсолютна
неспроможність особи в момент вчинення
правочину розуміти значення своїх дій
та (або) керувати ними, і відповідно до
ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях та
зважаючи, що належних та допустимих
доказів у підтвердження того факту, що
ОСОБА_6 у момент посвідчення
довіреності (31.08.2010 р.) не усвідомлював
значення своїх дій та (або) не міг
керувати ними, позивачем суду не
надано, як не надано доказів і про вплив
відповідачки ОСОБА_3 на волевиявлення
ОСОБА_6, суд приходить до висновку, що
позов у частині визнання довіреності
недійсною, задоволенню не підлягає, як
і не підлягають задоволенню вимоги про
визнання договору купівлі продажу
будинку та визнання на нього за
позивачкою права власності, оскільки є
похідними вимогами.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, достатність і взаємний
зв'язок у їх сукупності, суд вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 225 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
57-60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа без самостійних
вимог приватний нотаріус Скадовського
районного нотаріального округу
Херсонської області ОСОБА_5 про
визнання довіреності та договору
купівлі-продажу житлового будинку
недійсним та визнання права на
спадщину - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті згідно ухвали Скадовського
районного суду Херсонської області від
26.03.2013 року про накладення арешту на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 та
заборони ОСОБА_4 укладати будь-які
цивільно-правові угоди відносно
житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, в
тому числі пов'язані зі зміною
власника.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Скадовський районний суд Херсонської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Пухальський С.В.