У х в а л а

22 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Журавель В.І., Писаної Т.О.,Олійник А.С.,
Умнової О.В.,розглянувши заяву ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 лютого 2014 року в справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ТОВ «Кей-Колект»
звернулося до суду з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 27 грудня
2007 року між ним та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір, згідно з яким
остання отримала кредит у розмірі 130
тис. дол. США. На підставі договору
факторингу від 12 грудня 2011 року та
договору про відступлення права вимоги
за договором іпотеки ТОВ «Кей-Колект»
набуло права вимоги за вказаним
кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов кредитного договору
у неї виникла заборгованість у розмірі
155 914,59 дол. США, що за офіційним курсом
НБУ становить 1 246 225,32 грн, яку позивач
просив стягнути у судовому порядку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 07
серпня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 20 листопада
2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано і ухвалено нове
рішення, яким позов задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором у розмірі 155 914,59 дол. США, що
за офіційним курсом НБУ становить 1 246
225,32 грн. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 лютого 2014 року
рішення апеляційного суду залишено без
змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд вказаної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме
ч. 3 ст. 254, ч. 5 ст. 261, ч. 4 ст. 512, ч. 2 ст. 516,
ч. 2 ст. 527, статей 256, 257, 267, 514, 613, 1082, ч. 2 ст.
1050, ч. 1 ст. 1082 Цивільного кодексу
України та положень ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність», що призвело до ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_6
посилається на постанови Вищого
господарського суду України від 12
грудня 2012 року, від 07 березня 2013 року,
від 11 лютого 2014 року і від 28 вересня 2011
року та ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року і від 30 жовтня 2012 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику
застосування статей 353-360 ЦПК України»
№ 11 від 30 вересня 2011 року роз'яснено, що
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Надані для порівняння судові рішення
не можуть бути прикладом неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права,
оскільки правові висновки зазначені у
цих судових рішеннях та в ухвалі, про
перегляд якої подано заяву,
ґрунтуються на різних фактичних
обставинах, встановлених судами.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами ст.
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором до провадження
Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. ТкачукСудді: В.І.
Журавель А.С. Олійник Т.О. Писана О.В.
Умнова