АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.

секретар: Скрипник С.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1, її
представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
незавершеного будівництва житлового
будинку спільною сумісною власністю
подружжя, визнання майнового права на
частку у незавершеному будівництвом
будинку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 21 липня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 у березні 2014 року
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання незавершеного
будівництва житлового будинку
спільною сумісною власністю подружжя,
визнання речового права на частку у
незавершеному будівництвом будинку.

Вказувала на те, що рішенням
Чернівецької міської ради від 21
вересня 1989 року її чоловікові ОСОБА_5
була виділена земельна ділянка для
будівництва житлового будинку
розміром 600 м.кв. по АДРЕСА_1.

У 1990 році ОСОБА_5 розпочав будівництво
житлового будинку і для цього 11 липня
1990 року отримав кредит у Чернівецькому
відділенні Ощадбанку у сумі 20 тис. крб.
строком на 27 років. 21 травня 1992 року
вони одружились та продовжували
будувати будинок, а в листопаді 1992 року
повністю погасили кредит.

Також зазначала, що будівництво
житлового будинку проводилося
тривалий час. 30 квітня 2003 року був
виготовлений технічний паспорт та
видані технічні умови на
газопостачання, у 2004 році будинок був
підключений

________________________________________________________________________
________________________________________________________

№22-ц/794/1306/14 Головуючий у 1
інстанції: Богдан С.І.

Категорія: 48
Доповідач: Литвинюк
І.М.

до електропостачання, у 2005 році видано
технічну документацію про підключення
будинку до міських мереж водогону.
Готовність будинку складає 90%.

Незадовго до смерті ОСОБА_5 здійснив
спробу здати будинок в експлуатацію та
здійснити реєстрацію права власності,
однак не встиг цього зробити, оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Посилалася на те, що спадкоємцями майна
померлого є вона та сини - відповідачі
по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Та обставина, що ОСОБА_5 за життя не
оформив право власності на будинок та
не зареєстрував його, перешкоджає
спадкоємцям оформити свої спадкові
права. Державний нотаріус Першої
Чернівецької державної нотаріальної
контори 17 березня 2014 року виніс
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії.

Вважаючи, що її частка та частка
покійного чоловіка є рівними, просила
визнати незавершений будівництвом
житловий будинок АДРЕСА_1 спільним
майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1,
визнати за нею речове право на частку у
незавершеному будівництвом будинку у
розмірі 2/3, а відповідачів - у розмірі по
1/6 кожному.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 21 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

На рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 21 липня 2014 року
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення про
задоволення позову.

Апелянт вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним та
необґрунтованим.

Посилається на те, що суд не дав ніякої
оцінки письмовим доказам, що містяться
у матеріалах справи, тій обставині, що
будівництво здійснювалось на спільні
кошти подружжя і гроші, які ОСОБА_5 взяв
як позичку у банку для будівництва
будинку, повернуті ними за час їхнього
спільного життя; висновки суду не
засновані на здобутих в суді доказах.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірний будинок не завершений
будівництвом та не зданий в
експлуатацію. Позивачкою не доведено,
що спірне майно є об»єктом спільної
сумісної власності подружжя.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Згідно з ч.3 ст.331 ЦК України та п.15
Постанови Пленуму ВССУ «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» від 07
лютого 2014 року до завершення
будівництва (створення майна), а якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, то до моменту прийняття
його до експлуатації, або якщо право
власності на таке нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, то до моменту
державної реєстрації, право власності
на новостворене майно та об'єкт
незавершеного будівництва не виникає
(стаття 331 ЦК).

У зв'язку із цим до виникнення
права власності на таке майно право
власності існує лише на матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва (створення
майна). Отже, законом не передбачено
можливість визнання права власності на
новостворене майно та об'єкт
незавершеного будівництва в судовому
порядку, якщо право власності на таке
майно не було зареєстроване раніше в
установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Матеріалами справи та судом
першої інстанції встановлено, що
рішенням Чернівецької міської ради від
21 вересня 1989 року № 338/15 ОСОБА_5 був
наданий дозвіл на будівництво
житлового будинку на відведеній
земельній ділянці площею 0,06 га по
АДРЕСА_1.

На підставі рішення № 130
Чернівецької міської ради від 14 квітня
2011 року ОСОБА_5 15 липня 2011 року було
видано Державний акт Серії ЯП № 815784 на
право власності на вищезазначену
земельну ділянку.

Судом також встановлено, що з 21 травня
1992 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_5
перебували в зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Відповідно до довідок
Чернівецького КОБТІ від 26 липня 2001 року
та Чернівецького міського КБТІ від 18
червня 2013 року № 1086 відсоток
готовності побудованого в 1991 році
житлового будинку АДРЕСА_1 становить 95
%, а його вартість - 283 164 грн..
Забудовником є ОСОБА_5. Право власності
на нього за останнім не зареєстровано.

Доводи апеляційної скарги про те,
що будівництво здійснювалось за
спільні кошти подружжя, що до складу
спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини, і відмова
суду у визнанні за позивачкою
майнового права на ? частки
незавершеного будівництвом будинку як
дружини та частки як спадкоємиці
порушує її право, є безпідставними,
оскільки суперечать зазначеним вище
нормам матеріального права.

Встановивши ці обставини, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що незавершене
будівництво не є самостійним об'єктом
нерухомого майна, і з цих підстав
обґрунтовано відмовив у визнанні за
позивачкою права спільної сумісної
власності та права на частку у
незавершеному будівництві.

Інші доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не можуть бути
взяті до уваги колегією суддів,
оскільки фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, оцінивши всі зібрані
у справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суд першої інстанції, з
урахуванням встановлених обставин
справи і вимог ст.10, 60 ЦПК України,
дійшов правильного висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду ухвалено у відповідності
до норм матеріального і процесуального
права, висновки суду відповідають
фактичним обставинам і наданим
сторонами доказам, що відповідно до
положень ст. 308 ЦПК України є підставою
для відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 21 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: