У х в а л а

іменем україни

25 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Кіровоградського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі Державного
підприємства «Компаніївське лісове
господарство» до Кіровоградської
міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті
особи: Кіровоградське обласне
управління лісового та мисливського
господарства, Державна інспекція
сільського господарства в
Кіровоградській області, про визнання
недійсними та скасування рішень,
визнання недійсними державних актів та
повернення земельних ділянок, за
касаційною скаргою Державного
підприємства «Компаніївське лісове
господарство» на рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 11
січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 27
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Кіровоградський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі ДП «Компаніївське
лісове господарство» звернувся до суду
з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що перевіркою в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням вимог земельного
законодавства встановлено, що пунктом 1
рішення сесії Кіровоградської міської
ради від 06 листопада 2008 року № 1507 «Про
надання згоди на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в районі провулку Алтайському»
погоджено місце розташування та надано
ОСОБА_4 згоду на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в районі провулку Алтайському
у власність, загальною площею 0,22 га, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
та ведення садівництва за рахунок
земель житлової та громадської
забудови, що перебувають у запасі. У
подальшому, пунктом 1 рішення сесії КМР
від 12 березня 2009 року № 1839
внесено зміни до попереднього пункту
рішення, затверджено матеріали вибору
місця розташування та надано
ОСОБА_4 дозвіл та вимоги на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення безоплатно у власність
спірної земельної ділянки. У свою
чергу, рішенням сесії міської ради від
09 липня 2009 року № 2333 «Про передачу
ОСОБА_4 безоплатно у власність
земельних ділянок в районі провулку
Алтайському» затверджено проект
землеустрою та передано у власність
ОСОБА_4 земельні ділянки в районі
провулку Алтайському, загальною площею
2 000 кв. м, з них: площею 1 000 кв. м −? для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
за рахунок земель житлової та
громадської забудови та площею 1 000 кв. м
- для ведення садівництва, за рахунок
земель сільськогосподарського
призначення. Проте перевіркою
встановлено, що спірні земельні
ділянки належать до земель державного
лісового фонду Кіровоградського
лісництва ДП «Компаніївське лісове
господарство», однак указаним
оскаржуваним рішенням фактично
змінено їх цільове призначення із
лісогосподарського на землі житлової
та громадської забудови, та землі
сільськогосподарського призначення.
Оскільки на підставі незаконних рішень
Кіровоградської міської ради фізичною
особою отримано державні акти на право
власності на земельні ділянки, тому
відповідно до вимог ст. ст.
16, 203, 215 ЦК України, ст. 152 ЗК України ці
рішення підлягають визнанню
недійсними. Крім того, видані на
підставі незаконних (недійсних) рішень
органу державної влади державні акти
на право власності на землю, суперечать
вимогам закону, тому підлягають
визнанню недійними. Разом з тим,
перевіркою встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 21 вересня 2009 року № 3297
відбувся перехід права власності на
вищевказані земельні ділянки від
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, у зв'язку з чим
останньою отримано державні акти на
право власності на землю серії ЯИ № 679140
та серії ЯИ № 679141 відповідно. За таких
обставин та з підстав, передбачених ст.
388 ЦК України, прокурор просив
витребувати вищевказані земельні
ділянки від ОСОБА_5 та повернути їх у
постійне користування ДП
«Компаніївське лісове господарство».

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 11 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 27 березня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено в
повному обсязі.

У касаційній скарзі ДП «Компаніївське
лісове господарство» просить
скасувати судові рішення судів першої
й апеляційної інстанцій, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
та безпідставності зазначених
позовних вимог.

Правильним є висновок суду, що
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами, що землі, які
рішенням сесії Кіровоградської
міської ради від 09 липня 2009 року № 2333
«Про передачу ОСОБА_4 безоплатно у
власність земельних ділянок в районі
провулку Алтайському» передані ОСОБА_4,
були раніше надані ДП «Компаніївське
лісове господарство». Крім того,
планово-картографічна документація,
яка б підтверджувала право ДП
«Компаніївське лісове господарство»
на спірні земельні ділянки по провулку
Алтайському у м. Кіровограді станом на
день відведення земельних ділянок
ОСОБА_4 у червні 2009 року, не була
належним чином оформлена, погоджена та
затверджена як це передбачено ст. ст. 1,
17, 48 Прикінцевих положень ЛК України та
ст. ст. 15, 79 ЗК України.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Компаніївське лісове
господарство» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 11 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від
27 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик