Провадження № 2/344/3832/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчука О.В.

секретар
Кондратів Х.І.,

за участю: позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Трубич І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Агенство журналістських
розслідувань» про стягнення
невиплачених при звільненні грошових
коштів та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним
позовом до ОСОБА_3, якого замінено на
відповідача приватне підприємство
«Агентство журналістських
розслідувань», про стягнення
невиплачених при звільненні грошових
коштів та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні у
сумі 3632,55 грн. та про стягнення
моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1
працював в приватному підприємстві
«Агентство журналістських
розслідувань» старшим зміни охорони з
15.07.2013 року по 12.08.2013 року, однак не
отримав повної заробітної плати з
розрахунку 180,00 грн. на добу, а тільки
497,50 грн. та 189,95 грн., що є порушення прав
працівника. Моральна шкода полягає у
вимушеному захисті своїх прав через
правоохоронні органи.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнала.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві та суду пояснив, що
працював у відповідача на умовах
оплати по 180,00 грн. у добу. Така
домовленість з керівником
підприємства була усною. Однак,
керівник домовленість не виконав та не
виплатив обіцяної зарплатні. Розписку
написав щодо відсутності тільки деяких
претензій. Через хвилювання щодо
такого порушення своїх прав зазнав
моральних страждань. Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечила та суду пояснила, що
позивачу було належно виплачено
заробітну плату відповідно до
відпрацьованого часу. ОСОБА_1 написав
розписку, в якій вказав, що жодних
претензій до працедавця не має. Вважає
позов безпідставним, а тому просила у
його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, які надані
суду сторонами на обґрунтування їхніх
вимог та заперечень, з'ясувавши таким
чином фактичні обставини справи, суд
дійшов висновку про те, що між
сторонами виникли трудові
правовідносини, а також про часткову
обґрунтованість позовних вимог у
зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином не підлягає доказуванню
обставина про працевлаштування
позивача з 15.07.2013 року по 12.08.2013 року у
приватному підприємстві «Ажур»,
оскільки визнається сторонами.

Відповідно до штатного розпису
приватного підприємства «Агентство
журналістських розслідувань»,
посадовий оклад охоронника становить
1148,00 грн. (а.с. 92).

Згідно ст. 3 Закону України «Про оплату
праці», мінімальна заробітна плата - це
законодавчо встановлений розмір
заробітної плати за просту,
некваліфіковану працю, нижче якого не
може провадитися оплата за виконану
працівником місячну, а також погодинну
норму праці (обсяг робіт).

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України
«Про оплату праці», оплата праці
працівників підприємства здійснюється
в першочерговому порядку. Всі інші
платежі здійснюються підприємством
після виконання зобов'язань щодо
оплати праці.

Статтею 18 Закону України «Про оплату
праці» передбачено, що розміри ставок
(окладів) працівників загальних
(наскрізних) професій і посад
встановлюються на умовах, визначених
колективним договором, з дотриманням
гарантій, встановлених законодавством
і генеральною, галузевою,
(міжгалузевою) і територіальною
угодами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 працював з 15.07.2013
року по 12.08.2013 року у приватному
підприємстві «Агентство
журналістських розслідувань»,
договорів та угод, якими встановлено
розміри ставок охоронцям відповідачем
суду не представлено, згідно наведених
норм він повинен був отримати
заробітну плату за відпрацьований час,
але не менше мінімальної заробітної
плати у розмірі 1148,00 грн. Оскільки
ОСОБА_1 отримав тільки 497,50 грн. та 189,95
грн., а всього 887,45 грн., суд вважає, що
відповідач повинен сплатити йому решту
зароблених коштів у розмірі (1148,00 грн. -
887,45 грн. =) 460 гривень 55 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 закону України
«Про відпустки», у разі звільнення
працівника йому виплачується грошова
компенсація за всі не використані ним
дні щорічної відпустки, а також
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей.

Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 79 Кодексу
законів про працю України, щорічні
основна та додаткові відпустки повної
тривалості у перший рік роботи
надаються працівникам після
закінчення шести місяців безперервної
роботи на даному підприємстві, в
установі, організації, а у разі надання
зазначених відпусток до закінчення
шестимісячного терміну безперервної
роботи їх тривалість визначається
пропорційно до відпрацьованого часу,
крім визначених законом випадків, коли
ці відпустки за бажанням працівника
надаються повної тривалості.

Оскільки ОСОБА_1 працював з 15.07.2013 року
по 12.08.2013 року у приватному
підприємстві «Агентство
журналістських розслідувань», тобто
менше шести місяців, та не звертався до
відповідача із завою про надання йому
чергової відпустки, суд вважає, що у
нього відсутнє право на отримання
компенсації за не використану щорічну
відпустку, у зв'язку з чим у стягненні
такої компенсації слід відмовити.

Не підлягає до задоволення також
вимога про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, оскільки позивачем
належно не обґрунтовано розрахунок
зазначеної ним суми середнього
заробітку, не доведено вказаного ним
розміру середнього заробітку у сумі
180,00 грн. на добу.

За таких обставин, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд вважає
встановленим порушення відповідачем
права позивача на оплату праці в
розмірі 460 гривень 55 копійок, у зв'язку з
чим для відновлення зазначеного права
позивача цю суму коштів слід стягнути з
відповідача на користь позивача ОСОБА_1

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

При вирішенні спору в частині вимоги
позивача про стягнення з відповідачів
в солідарному порядку моральної шкоди
суд виходив з оцінки причинного зв'язку
між такою шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні, врахував вимоги
розумності і справедливості. Суд
вважає, що моральна шкода, завдана
позивачу, у відповідності до пункту 2
частини 2 статі 23 ЦК України, полягає у
душевних стражданнях, яких ОСОБА_1
зазнав у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо нього. Оскільки
позивачем не наведено з чого він
виходив при розрахунку моральної
шкоди, суд вважає, що неправомірними
діями відповідача завдано позивачу
моральної шкоди в розмірі 200 гривень 00
копійок у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Тому з відповідача слід стягнути
в дохід бюджету 243,60 грн. судового збору.

З урахуванням положень частини 5 статті
235 Кодексу законів про працю України,
пунктів 2 та 4 частини 1 статті 367 ЦПК
України, рішення в частині присудження
позивачу виплати заробітної плати не
більше ніж за один місяць, тобто в
розмірі 460 грн. 55 коп., слід допустити до
негайного виконання.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст. 8, 43, 55, 124 Конституції України,
ст.ст. 11, 15, 16, 23, 1167 Цивільного Кодексу
України, ст.ст. 79, 83, ч. 5 ст. 235 КЗпП
України, ст.ст. 3, 15, 18, 24 Закону України
«Про оплату праці», ст. 24 Закону України
«Про відпустки», -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Агенство журналістських
розслідувань» про стягнення
невиплачених при звільненні грошових
коштів та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, та
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
«Агенство журналістських
розслідувань», код в ,
місцезнаходження: вул. Довженка, буд. №
9 «б», кв. №? 79, м. Івано-Франківськ, на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, 460
гривень 55 копійок заборгованості по
заробітній платі. Рішення в частині
стягнення заробітної плати в розмірі 460
гривень 55 копійок допустити до
негайного виконання.

Стягнути з приватного підприємства
«Агенство журналістських
розслідувань», код в ,
місцезнаходження: вул. Довженка, буд. №
9 «б», кв. №? 79, м. Івано-Франківськ, на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, 200
гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з приватного підприємства
«Агенство журналістських
розслідувань», код в ,
місцезнаходження: вул. Довженка, буд. №
9 «б», кв. №? 79, м. Івано-Франківськ, в
спеціальний фонд Державного бюджету
України з зарахуванням на рахунок
0002, отримувач коштів - УДК у м.
Івано-Франківську, код за ЄДРПОУ - 37952250,
банк отримувача - ГУДК України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) - 836014, код класифікації
доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693, 243 грн. 60 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Бойчук О.В.