Справа № 259/215/14-ц
Провадження № 2/259/592/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

"06" лютого 2014 р.
м.Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого - судді: Добнєва
С. С.

при секретарі: Юркіній
Ю.Є.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою про розірвання шлюбу з
відповідачем, зареєстрованого 04
червня 2005 року Відділом реєстрації
актів цивільного стану Київського
районного управління юстиції м.
Донецька, актовий запис № 257. Від
спільного шлюбу сторони мають
малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюбні відношення фактично припинені з
вересня 2013 року, подальше спільне життя
неможливе через втрату порозуміння.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, шлюб між ним та
відповідачкою просив розірвати,
подальше сільне життя вважає
неможливим. Вказав, що спору про місце
проживання дитини та поділ майна між
сторонами немає.

Відповідач до судового засідання
з`явилася, позов визнала, просила його
задовольнити, вказала, що фактично з
позивачем однією сім`єю не проживає з
вересня 2013 року. Подальше спільне життя
вважає неможливим. Спору про місце
проживання дитини та поділ майна не
має.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Сторони перебували у шлюбі. Цей факт
підтверджується наданим суду
свідоцтвом про укладення шлюбу
зареєстрованим 04 червня 2005 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції м. Донецька, актовий запис № 257
спільного шлюбу сторони мають
малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні встановлено, що
шлюбні відносини між сторонами
фактично припинені з вересня 2013 року.

У судовому засіданні сторони
наполягали на розірванні шлюбу,
суперечок про розділ майна немає,
примирення вважають неможливим. При
таких умовах, суд вважає, що сім'я
фактично припинила існування і шлюб
між сторонами підлягає розірванню,
оскільки перебування у шлюбі буде
порушувати права та інтереси сторін.

Відповідно до положень статті 51
Конституції України та частини першої
статті 24 Сімейного кодексу України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, згідно припису статті 112 СК
України, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. При
цьому суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Відповідно до положень статті 3
Сімейного кодексу України, сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають спільні права та обов'язки.

Сторони наполягали на розірванні
шлюбу у зв'язку з тим, що між ними
повністю втачено почуття любові та
поваги, з вересня 2013 року сторони
проживають окремо, спільного
господарства не ведуть.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верхового Суду України від 21.12.2007 року
№ 11, проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано у судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Проаналізувавши встановлені конкретні
обставини у справі, оцінивши надані в
силу вимог статті 60 ЦПК України докази
в їх сукупності, приймаючи до уваги
існуючи взаємини між подружжям,
ступінь конфліктних стосунків та
причини розлучення, небажання сторін
продовжувати шлюбні відносини, суд
дійшов висновку, що подальше спільне
життя сторін та збереження їх сім'ї
неможливе і суперечить їх інтересам, що
має істотне значення, заява відповідає
дійсній волі чоловіка, тому позовні
вимоги про розірвання шлюбу підлягають
задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду.

На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного
кодексу України та керуючись ст. ст. 60,
209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 04 червня 2005 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції м. Донецька, актовий запис № 257,
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які мають неповнолітню
дитину -розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
сторін залишити без змін: позивача
"ОСОБА_1", відповідача "ОСОБА_2" .

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області на
протягом десятьох днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -