Справа №560/1292/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Дубровицький районний
суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника третьої особи: Красько
І.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Дубровиця
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третя особа: Дубровицький районний
центр соціальних служб для сім'ї, дітей
та молоді про надання дозволу на виїзд
за кордон неповнолітньої дитини без
згоди та супроводу другого з батьків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4, третя особа:
Дубровицький районний центр
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді про надання дозволу на виїзд за
кордон неповнолітньої дитини без згоди
та супроводу другого з батьків.

Свої вимоги мотивує тим, що 18 липня 2003
року в Дубровицькому РАГС між нею та
відповідачем було зареєстровано шлюб,
однак спільне життя з відповідачем не
склалося, внаслідок чого 14 липня 2008
року шлюб було розірвано.

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_5, який після
розірвання шлюбу залишився проживати з
матір'ю.

Позивачка має можливість і бажання
разом з сином поїхати за кордон на
відпочинок та для всебічного розвитку
дитини.

З цією метою ОСОБА_1 зверталась до
відповідача, щоб отримати нотаріально
завірену довіреність на право виїзду
за кордон синові разом з нею, але
відповідач відмовлявся.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали
повністю.

Відповідач надав суду письмову заяву, в
якій просить проводити розгляд даної
справи у його відсутності, позовні
вимоги визнає.

Представник третьої особи позов
підтримала.

Суд заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши обставини справи,
докази приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, який розірвано 14.07.2008р.,
що підтверджується копією свідоцтва
про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 від
14.07.2008 року (а.с.6). Від даного шлюбу мають
спільну дитину, неповнолітнього сина
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про
народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Після розірвання шлюбу син залишився
проживати з матір'ю - позивачкою по
справі. Згідно ст. 141 СК України батьки
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Прізвище позивачки "ОСОБА_1" було
змінене внаслідок укладення шлюбу 01
березня 2013 року, на прізвище "ОСОБА_1", що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.17).

Судом також встановлено, що позивачка
турбуючись про всебічний розвиток
дитини, має бажання та можливість
виїзду за кордон, де може забезпечити
відпочинок і оздоровлення дитини.
Однак, відповідач згоди на тимчасовий
виїзд дитини не надає з невідомих
причин.

Відповідач безпідставно відмовляється
надати довіреність на право виїзду
синові за кордон, не дав жодних вагомих
аргументів відмови, при цьому його
поведінка не обумовлена піклуванням
про інтереси дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року №
231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57
із змінами і доповненнями,
передбачають, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягли
16-річного віку, здійснюються лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Таким чином, виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16 річного віку
у супроводі одного з батьків та при
відсутності згоди другого з батьків,
здійснюється на підставі рішення суду
про надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг 16
річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Необхідно зазначити, що у
відповідності до Конвенції про права
дитини (ратифікованої Постановою
Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.), в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а батьківські права не
можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків, або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в
отриманні згоди відповідача на
виїзд дитини за кордон, а також
беручи до уваги той факт, що судом при
розгляді даної справи не встановлено
обмежень чи заборон, які
унеможливлюють виїзд неповнолітньої
дитини за межі України для тимчасового
перебування, суд приходить до висновку
про доцільність задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, та надання дозволу на
виїзд неповнолітнього сина за кордон
без згоди батька, оскільки тимчасове
перебування дитини позивачки за
кордоном буде виключно в інтересах
самої дитини.

Керуючись ст.10, 60,88,-213-215 ЦПК України,ст.
313 ЦК України,ст.141,150,154,155,157 СК
України,Законом України «Про порядок
виїзду з України і в'їзд в Україну
громадян України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Надати малолітньому ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований АДРЕСА_1,
дозвіл на виїзд з України за кордон в
країни Євросоюзу без нотаріально
посвідченої згоди батька ОСОБА_4 в
супроводі мами ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрована АДРЕСА_1 на період з
01.08.2014 року по 31.08.2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд з
поданням апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду:
Оборонова І.В.