Справа № 123/292/14-ц
Номер провадження 2/123/794/2014
УХВАЛА

24.01.2014 року
м. Сімферополь

суддя Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим Долгополов А.М., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Київської районної ради м. Сімферополя
про поновлення батьківських прав

в с т а н о в и в :

позивачі звернулися до суду із
позовною заявою до Виконавчого
комітету Київської районної ради м.
Сімферополя про поновлення
батьківських прав.

Ухвалою Київського районного суду м.
Сімферополя від 11.01.2013 року позовну
заяву було залишено без руху т.я. її
було подано з порушенням вимог ст. 119-120
ЦПК України, а саме: позивачами
заявлені вимоги немайнового характеру
щодо поновлення батьківських прав, але
судовий збір не сплачений відповідно
до вимог Закону України «Про судовий
збір», яким встановлена ставка
судового збору за подання заяви
немайнового характеру - 0,2 розміру
мінімальної заробітної платні (243,6 грн).
Посилання позивачів на п.9 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» як підставу
звільнення їх від сплати судового
збору не приймаються, оскільки не
підтверджені документальними доказами
та довідками. Крім того, як вбачається з
тексту позову ОСОБА_4 є недієздатною та
такою, що позбавлена батьківських прав.
Разом з тим, до матеріалів позову не
долучені відповідні рішення судів про
визнання особи недієздатною та
позбавлення її батьківських прав, що
має суттєве значення для вирішення
спору. Також позивачем не долучені до
матеріалів позову відповідні докази
знаходження неповнолітньої ОСОБА_5 у
дитячому будинку, та незрозуміло, в
якому саме будинку та на яких правових
підставах вона там знаходиться. В свою
чергу, відповідний дитячий будинок не
долучений позивачами до участі у
справі в якості третьої особи у справі,
оскільки дитина безпосередньо
знаходиться у дитячому будинку. Крім
того, позивачами не конкретизована
прохальна частина позову, зокрема у
тексті позовної заяви зазначено про
поновлення батьківських прав ОСОБА_4,
але у прохальній її частині зазначена
вимога про повернення малолітньої
дитини у рідну родину. Таким чином,
позивачем не зазначено, які саме дії
повинен вчинити відповідач для
відновлення прав позивачів. Як
вбачається з матеріалів позову, одним з
позивачів виступає ОСОБА_3, 1932 року
народження, але з тексту позовної заяви
не вбачається, яким чином її права
порушені з боку відповідача, та ким
вона виступає по відношенню до
малолітньої ОСОБА_5.

22.01.2014 року на адресу суду надійшла
заява від позивачів, в якій частково
виправлені недоліки, зазначені в
ухвалі Київського районного суду м.
Сімферополя від 11.01.2014 року. Так, ними
долучені до матеріалів позову рішення
Київського районного суду м.
Сімферополя від 20.06.2011 року про
визнання ОСОБА_4 недієздатною; в якості
третьої особи позивачами залучений
дитячий будинок сімейного типу родина
ОСОБА_6. Також в уточненій позовній
заяві ОСОБА_3 зазначено, що вона є
бабусею малолітньої ОСОБА_5 та
зазначено також на порушення її прав як
бабусі. Крім того, позивачами додатково
заявлені вимоги щодо поновлення
батьківських прав ОСОБА_4, надання
дозволу на побачення з матір'ю, бабусею
та братом, зробити ОСОБА_2 опікуном над
ОСОБА_5

Разом з тим, всі зазначені недоліки в
ухвалі Київського районного суду м.
Сімферополя від 11.01.2014 року, позивачами
не усунені.

Відповідно до ст.119 ч.5 ЦПК України до
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Суд не приймає обґрунтування позивачів
щодо звільнення їх від сплати судового
збору, так як дійсно з положень п.9 ч.1
ст.5 Закону України «Про судовий збір»
витікає, що від сплати судового збору
звільняються інваліди першої та другої
груп, законні представники
дітей-інвалідів і недієздатних
інвалідів першої та другої груп. Як
вбачається позовної заяви, ОСОБА_4 є
недієздатною та інвалідом другої
групи, законним опікуном її виступає
ОСОБА_2 Разом з тим, третій позивач -
ОСОБА_3, не визнана у встановленому
порядку опікуном недієздатної ОСОБА_4,
а у заявленому позові вона
безпосередньо заявляє вимоги на свою
користь в частині надання дозволу на
побачення з малолітньою ОСОБА_5 Таким
чином, судовий збір повинен бути
сплачений нею відповідно до Закону
України «Про судовий збір» на
загальних підставах, оскільки підстав
для звільнення її від сплати немає, що
в свою чергу свідчить про
невідповідність позовної заяви
вимогам ст.119 ЦПК України.

Крім того, позивачами не виконані
вимоги в частині долучення до
матеріалів позову доказів, на яких
малолітня ОСОБА_5 знаходиться у
дитячому будинку, а саме відповідне
рішення виконавчого комітету
Київської районної ради м. Сімферополя,
що в свою чергу виступає предметом
оскарження.

Позивачами не виконані вимоги суду в
частині долучення відповідного
рішення про позбавлення ОСОБА_5
батьківських прав, а враховуючи, що
предмет позову безпосередньо
стосується поновлення батьківських
прав ОСОБА_4, відсутність у матеріалах
даного рішення фактично унеможливлює
розгляд даного спору.

Таким чином, суд вважає, що позивачами
не усунені недоліки, зазначені в ухвалі
Київського районного суду м.
Сімферополя від 11.01.2014 року, що
перешкоджає повному, усесторонньому і
об'єктивному розгляду справи, у зв'язку
з чим матеріали підлягають поверненню
позивачам, що не перешкоджає після
усунення недоліків повторно
звернутися до суду з тими ж вимогами.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Київської районної ради м. Сімферополя
про поновлення батьківських прав з
усіма додатками до неї повернути
позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Роз'яснити позивачам їх право
після усунення недоліків повторно
звернутися до суду з тими ж вимогами.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга в Апеляційний суд Автономної
Республіки Крим через Київський
районний суд міста Сімферополя
протягом п'яти днів з дня винесення
ухвали.

Суддя
Долгополов А. М.