У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 травня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 02 вересня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, Перша Київська державна
нотаріальна контора (державний
нотаріус Майхеркевич Оксана
Ігнатівна), про визнання договору
дарування 50/100 частин квартири
недійсним,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом
мотивуючи свої вимоги тим, що між
сторонами 14 травня 1999 року було
укладено договір дарування 50/100
належної їй квартири АДРЕСА_1.
Вказувала, що при укладанні договору
вона помилилася щодо обставин, які
мають істотне значення, оскільки
відповідач догляд за нею не здійснює,
підтримки не надає, тобто не виконує
умови договору.

Посилаючись на зазначені обставини
та положення ч. 1 ст. 229, ч. 1 ст. 724
ЦК України, просила суд скасувати та
визнати недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 14 травня 1999 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва
від 02 вересня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами обох інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження
у справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4
статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з необґрунтованості позовних
вимог, оскільки, позивачем, у
відповідності до ст. 229 ЦК України не
доведено, що вона помилялася щодо
оспорюваного правочину.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при
розгляді справи допущено порушення
норм процесуального права чи
неправильне застосування норм
матеріального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування судових
рішень.

На підставі наведеного та керуючись
ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного
провадження в справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Перша
Київська державна нотаріальна контора
(державний нотаріус Майхеркевич Оксана
Ігнатівна), про визнання договору
дарування 50/100 частин квартири
недійсним відмовити.

Додані до касаційної скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

№ 6-36932ск14Категорія: