ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого - судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінасян С.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів та відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
інфляційних втрат в сумі 11511,32 грн.,
трьох процентів річних в сумі 15012,07 грн.
та 50000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Позов обґрунтований наступним. 31
березня 2011 р. ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3
грошові кошти в сумі 20000 доларів США,
які останній зобов'язався повернути в
строк до 15 квітня 2011 р. У встановлений
строк ОСОБА_3 борг не повернув. Рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
11 жовтня 2011 р. з ОСОБА_3 стягнуто суму
позики в розмірі 159344 грн. та судові
витрати. Проте судове рішення до цього
часу не виконане, на телефонні дзвінки
ОСОБА_3 не відповідає, зустрічей уникає.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора повинен сплатити суму боргу
з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
три проценти річних. Протиправними
діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_2 моральну
шкоду. Внаслідок невиконання ОСОБА_3
зобов'язань ОСОБА_2 не зміг вчасно
повернути кредит, внаслідок чого на
нього були накладені штрафні санкції,
упав його кредитний рейтинг, через що
він не може взяти інший кредит. На даний
час справа стосовно його
заборгованості розглядається в суді, і
кредитори можуть накласти арешт на
його майно. Зазначені обставини
викликали у ОСОБА_2 нервовий стрес,
порушили його нормальні життєві
зв'язки і викликали погіршення стану
здоров'я, що призвело до встановлення
йому в 2013 р. ІІ групи інвалідності.

Позивач ОСОБА_2 подав письмове
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 про розгляд справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку, проте в судове засідання він
не з'явився, про причини неявки не
повідомив. Враховуючи, що позивач не
заперечує проти заочного розгляду
справи, суд ухвалює заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою сторін розгляд
справи здійснюється без фіксування
судового засідання технічними
засобами.

Вивчивши надані позивачем докази, суд
вважає встановленими наступні
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 11 жовтня 2011 р. встановлено, що
31 березня 2011 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було укладено договір позики,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
позичив ОСОБА_3 кошти в сумі 20000 доларів
США. ОСОБА_3 зобов'язався повернути
позику до 15 квітня 2011 р., проте своїх
грошових зобов'язань у встановлений
строк не виконав.

Вказаним рішенням з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 стягнено борг за договором
позики в сумі 159344 грн., що є
еквівалентом суми позики в
національній валюті України станом на
15 квітня 2011 р., та судові витрати в сумі
1713,44 грн., а всього 161057,44 грн. (а.с. 11).

Судом встановлено, що рішення суду не
виконано (а.с. 12, 13).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності неможливість
виконання ним грошового зобов'язання і
у разі прострочення на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконане боржником, не припиняє
правовідносин сторін і не звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК
України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599
цього Кодексу.

Беручи до уваги, що граничним строком
повернення позики є 15 квітня 2011 р.,
станом на 25 травня 2014 р. ОСОБА_3
прострочив виконання грошового
зобов'язання на 3 роки 43 дні, при цьому
на 179 він прострочив виконання
грошового зобов'язання в сумі 159344 грн.,
а на 957 днів - грошового зобов'язання в
сумі 161057,44 (з урахуванням стягнутих за
рішенням суду судових витрат).

Беручи до уваги офіційні дані про
величини індексів інфляції за вказаний
період (а.с. 5-6), втрати позивача від
інфляції становлять 11511,32 грн. (а.с. 8, 9).

Три проценти річних від простроченої
суми за 3 роки 43 дні прострочення
становлять 15012,07 грн.
(159344х179х3:365)+(161057,44х957х3):365) (а.с. 10).

Таким чином вимоги ОСОБА_2 про
стягнення штрафних санкцій суд вважає
доведеними і обґрунтованими та
задовольняє їх.

Підстав для задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди суд не
вбачає.

Так за змістом ст. 23 ЦК України, яка
закріплює загальні положення про
відшкодування моральної шкоди як
способу захисту суб'єктивних цивільних
прав, моральна шкода відшкодовується
тільки у передбачених законом
випадках. Такими випадками зокрема є
посягання на життя та здоров'я;
посягання на інші особисті немайнові
блага та права; на майнові права особи
тощо.

Нормами глави 71 ЦК України, які
регулюють відносини, що випливають з
договору позики, стороні вказаних
правовідносин не надано право вимагати
відшкодування моральної шкоди,
завданої простроченням повернення
суми позики, а отже вимога ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди не
ґрунтується на законі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
суд здійснює розподіл судових витрат
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи, що позивач поніс витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги,
в сумі 500 грн. (а.с. 17), а позов
задоволений на 35% (26523,39х100:76523,39), суд
присуджує на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 175
грн. судових витрат (500:100х35).

Оскільки позивач як інвалід ІІ групи
звільнений від сплати судового збору,
присудженню з ОСОБА_3 в дохід держави
підлягає судовий збір в сумі 265,23 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
інфляційні втрати в сумі 11511,32 грн., три
проценти річних в сумі 15012,07 грн. та
судові витрати в сумі 175 грн., а всього
26698 гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 265 гривень 23
копійки.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги та строку для
подання заяви про перегляд заочного
рішення, якщо скаргу та заяву не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене
відповідачем до Апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали.

Суддя: