Справа №583/2950/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Ковальова О. О.Номер
провадження 22-ц/788/2258/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 48
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2014 року м.
Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Кононенко О.
Ю. ,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 13 жовтня 2014
року

у справі за позовом Органу опіки та
піклування Охтирської районної
державної адміністрації в інтересах
малолітніх: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа - Охтирська міжрайонна
прокуратура Сумської області, про
відібрання дітей без позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів,

в с т а н
о в и л а:

Позивач звертаючись до суду з позовом,
вимоги якого уточнив, просив відібрати
у відповідачів їх неповнолітніх дітей
без позбавлення батьківських прав та
стягнути з них аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 600 грн.
щомісячно з урахуванням індексації на
утримання дітей.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 13 жовтня 2014
року позов задоволено.

Відібрано від батьків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Передано до органу опіки та піклування
Охтирської районної державної
адміністрації в особі служби у справах
дітей Охтирської районної державної
адміністрації малолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, в дольовому
порядку аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі по 300 (триста) гривень з
кожного, щомісячно з урахуванням
індексації на утримання своїх
малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 та аліменти
сплачувати на користь установи, куди
будуть поміщені діти. Допущено негайне
виконання рішення суду в частині
стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць. Вирішено
питання щодо судового збору.

Додатковим рішенням Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 20 листопада 2014 року вирішено
відібрати від батьків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, без позбавлення їх
батьківських прав.

В апеляційній скарзі апелянти,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, просять рішення
місцевого суду від 13.10.2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволені позову Органу
опіки та піклування Охтирської
районної державної адміністрації, так
як на час ухвалення зазначеного
рішення відпали підстави для його
задоволення. При цьому зазначають, що
вони визнають свій обов'язок утримання,
догляду та виховання дітей, на що мають
відповідні умови та забезпечення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків має ґрунтуватися
на повазі до прав дитини та її людської
гідності.

Стаття 150 СК України встановлює, що
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, виховувати
дитину в дусі поваги до прав і свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї,
родини, свого народу, своєї
Батьківщини, забезпечувати здобуття
дитиною освіти, готувати її до
самостійного життя, поважати дитину.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства» батьки
або особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють,
несуть відповідальність за порушення
прав і обмеження законних інтересів
дитини на охорону здоров'я, фізичний і
духовний розвиток, навчання,
невиконання та ухилення від виконання
батьківських обов'язків відповідно до
закону (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

При цьому, згідно з ч. 1 ст.170 СК України
суд може постановити рішення про
відібрання дитини від батьків або
одного з них, не позбавляючи їх
батьківських прав, у випадках,
передбачених пунктами 2-5 частини
першої статті 164 цього Кодексу, а також
в інших випадках, якщо залишення дитини
у них є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених в
п.16 Постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» №3 від 30 березня 2007
року особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно принципу 2 «Декларації прав
дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції
ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини»
(ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та
ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» встановлено право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батько(-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_3, ОСОБА_4, є
батьками малолітніх ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5
(а.с.6-10).

Проте своїх батьківських обов'язків по
утриманню, вихованню та розвитку дітей
відповідачі не виконують, що
підтверджується протоколом спільного
засідання опікунської ради та
громадської комісії по роботі з дітьми,
неповнолітніми та молоддю
Олешнянської сільської ради від 04.07.2014
року та висновком органу опіки та
піклування Охтирської районної
державної адміністрації в особі служби
у справах дітей Охтирської районної
державної адміністрації від 12.09.2014 року
(а.с. 26, 80).

ОСОБА_3, перебуває на диспансерному
обліку з діагнозом хронічний
алкоголізм, що підтверджується
довідкою наркологічного диспансерного
відділення КЗ «Охтирська ЦРЛ» від
09.04.2012 р. за № 370 (а.с.14)

Малолітні ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
перебувають на диспансерному обліку
Олешнянської амбулаторії загальної
практики сімейної медицини з діагнозом
дефіцитна анемія (а.с. 15-17).

Комісією Опікунської ради Олешанської
територіальної громади неоднаразово
проводилися обстеження умов
проживання дітей родини ОСОБА_3 про що
були складені відповідні акти від
17.06.2011 р., 18.01.2012 р., 20.03.2012 р., 23.06.2014 р.
04.07.2014 р. зі змісту яких вбачається, що
санітарно-гігієнічний стан житла
знаходиться в незадовільному стані,
відсутнє дитяче харчування та запас
будь-яких продуктів харчування (а.с. 18-20,
24-25).

Також 11.06.2014 року обстеження житлово -
побутових умов родини ОСОБА_3
проводилося комісією служби у справах
дітей Охтирської районної державної
адміністрації та центру соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді, яка в
момент перевірки встановила, що мати
ОСОБА_3, перебувала в нетверезому стані,
малолітня дитина, яка за віком ще не
відвідує дитячого садка, знаходилась
разом з матір'ю в одязі, що не
відповідав погоднім умовам, попри те,
що на вулиці було досить холодно,
дитина була майже роздягнута без
взуття (а.с.23). При повторному
обстеженню житлово - побутових умов
сім`ї ОСОБА_3, та ОСОБА_4, проведеного
10.09.2014 року комісією встановлено, що
профілактична робота, яка постійно
проводиться, не дає позитивних
результатів. ОСОБА_3, не зробила
висновків та не поліпшила умови
проживання малолітніх дітей, отримуючи
значну державну соціальну допомогу
(а.с. 81).

Згідно довідок управління соціального
захисту населення Охтирської районної
державної адміністрації від 02.09.2014 р. за
№ 4280, №4281, № 4282 відповідачка за період
з 01.03.2014 р. по 31.08.2014 р. отримала: державну
соціальну допомогу малозабезпеченій
сім`ї на загальну суму 20818,15 грн.,
допомогу при народженні дитини на
загальну суму 8350,86 грн. (а.с. 75-77).

Як пояснив секретар Олешнянської
сільської ради Кириченко І.І., за
родиною ОСОБА_3, ОСОБА_4, опікунська рада
веде спостереження з народження першої
дитини ОСОБА_7 На відповідачів
надходять скарги від сусідів з приводу
того, що вони вживають спиртні напої та
не доглядають за дітьми, п'ять років
тому ситуація стала критичною. У
будинку санітарно-гігієнічні умови
незадовільні, дитяче харчування
відсутнє. ОСОБА_3, перебуває на обліку в
наркологічному диспансері КЗ
«Охтирська ЦРЛ», а отже вважає, за
необхідне відібрати дітей.

Директор Охтирського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді ОСОБА_12 пояснила, що знає родину
ОСОБА_3, ОСОБА_4 з літа 2013 року, так як
почали отримувати повідомлення про
вжиття ними спиртних напоїв, з того
часу родина взята під соціальний
супровід. Згодом родина була знята з
обліку в районному центрі соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді з
позитивним результатом, але через
деякий час їх поведінка погіршилася.
Під час проведення обстеження умов
проживання дітей в червні 2014 р. було
встановлено, що ОСОБА_3, перебувала в
стані алкогольного сп'яніння, в будинку
було дуже брудно, там знаходились
сторонні особи також в стані
алкогольного сп'яніння, запас будь -
яких продуктів харчування був
відсутній, а отже вважає за необхідне
відібрати дітей на певний період.

ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, допитані в
суді в якості свідків пояснили, що в
будинку родини ОСОБА_3, завжди брудно,
діти ходять в брудному одязі, запас
продуктів харчування відсутній,
подвір'я забур'янене, а отже вважали, що
необхідно відібрати дітей.

З врахуванням викладеного вище суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідачі допустили ухилення від
виконання своїх обов'язків, оскільки
вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, не створюють
умов для навчання за місцем проживання
та підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дітей, що негативно впливає
на їх фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дітьми в
обсязі, необхідному для їх нормального
самоусвідомлення; не надають дітям
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню ними загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до їх
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання ними самоосвіти.

З даним висновком колегія суддів
цілком погоджується, оскільки він
зроблений з врахуванням обставин
справи, норм матеріального та
процесуального права та позицій
Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод та практику
Європейського Суду як джерело права.

При розгляді справи «Савіни проти
України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50)
Європейський суд з прав людини
наголосив на такому.

Хоча національним органам надається
певна свобода розсуду у вирішенні
питань щодо встановлення державної
опіки над дитиною, вони повинні
враховувати, що розірвання сімейних
зв'язків означає позбавлення дитини її
коріння, а це можна виправдати лише за
виняткових обставин (див., наприклад,
справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v.
France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже,
відповідне рішення має
підкріплюватися достатньо
переконливими і зваженими аргументами
на захист інтересів дитини, і саме
держава -відповідач повинна
переконатися в тому, що було проведено
ретельний аналіз можливих наслідків
пропонованого заходу з опіки для
батьків і дитини (див., наприклад,
справу «Скоццарі та Дж'юнта проти
Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і
41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII).

Зокрема, якщо рішення мотивується
необхідністю захистити дитину від
небезпеки, має бути доведено, що така
небезпека справді існує (див., mutatis mutandis,
справу «Хазе проти Німеччини» (Haase v.
Germany), № 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004 -III (витяги)).
При винесенні рішення про відібрання
дитини від батьків може постати
необхідність врахування цілої низки
чинників. Можливо, потрібно буде
з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме
дитина, якщо її залишать під опікою
батьків, жорстокого поводження, чи
страждатиме вона через відсутність
піклування, через неповноцінне
виховання та відсутність емоційної
підтримки, або визначити, чи
виправдовується встановлення
державної опіки над дитиною станом її
фізичного або психічного здоров'я (див.
справи «Валлова і Валла проти Чеської
Республіки» (Wallova and Walla v. the Czech Republic), №
23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і
«Гавелка та інші проти Чеської
Республіки» (Havelka and Others v. the Czech Republic), №
23499/06, п. 57, від 21 червня 2007 року).

Підтвердженням існування зазначених
факторів суд першої інстанції
обґрунтовано визнав перебування дітей
відповідачів на медичному обліку з
приводу анемії, відсутність харчування
належної кількості та якості,
незабезпечення їм нормальних
санітарно-гігієнічних та побутових
умов, ураження дитини відповідачів
електричним струмом, свідоме усунення
від надання дітям безкоштовного
відпочинку і оздоровлення в літній
період за державні кошти, тощо.

Хронічний алкоголізм відповідачки, як
підстава позбавлення її батьківських
прав, знайшов підтвердження медичною
довідкою.

Відповідачі свідомо нехтують своїми
обов'язками, батьки порушують права
дітей, не займаються їх вихованням, не
придають їм достатньої уваги, що
свідчить про загрозу життю та здоров`ю
дітей.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що починаючи з липня 2014 року умови
життя сім'ї ОСОБА_3 змінилися в кращу
сторону, зокрема в будинку був
проведений ремонт, діти забезпечені
належним харчуванням, одягом, ходять до
школи, забезпечені всім необхідним для
навчання у школі та особистого
розвитку, ведеться домашнє
господарство спростовуються
матеріалами справи, зокрема актом
повторного обстеженню житлово -
побутових умов сім`ї ОСОБА_3, та ОСОБА_4,
проведеного 10.09.2014 року комісією в
складі директора служби у справах
дітей Охтирської районної державної
адміністрації, директора центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді та секретаря Олешнянської
сільської ради, зі змісту якого
вбачається, що профілактична робота,
яка постійно проводиться, не дає
позитивних результатів. ОСОБА_3, не
зробила висновків та не поліпшила
умови проживання малолітніх дітей,
отримуючи значну державну соціальну
допомогу (а.с. 81) та висновком дирекції
Олешнянського навчально-виховного
комплексу ЗОШ І-ІІІ ступенів -
дошкільний навчальний заклад імені
Героя Радянського Союзу Степана
Долгого Охтирської районної ради
Сумської області від 19.11.2014 року, в
якому зазначено, що діти сім'ї ОСОБА_4,
ОСОБА_3, які відвідують дошкільний
заклад потребують посиленої уваги
(а.с.164).

Посилання в апеляційній скарзі щодо
безпідставного не врахування
показання свідків, яких було допитано в
судовому засідання про виконання
відповідачами батьківських обов'язків
по вихованню та утриманню дітей не
заслуговують на увагу, оскільки
зазначені особи підтримують з
відповідачами дружні стосунки та їх
пояснення спростовуються зібраними по
справі доказами.

Відповідачі по справі не позбавлені
права вжити всіх заходів для створення
необхідних умов проживання і виховання
дітей та звернутися до суду з позовом
про повернення дітей.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують, а
тому не можуть бути підставою для зміни
чи скасування рішення суду, оскільки
воно є обґрунтованим, вмотивованим та
ухваленим з врахуванням обставин
справи.

У відповідності зі ст. 6 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини
кожна людина при визначенні її
громадянських прав і обов'язків має
право на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його зміни чи скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити, а рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 13 жовтня 2014 року та додаткове
рішення від 20 листопада 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -