Справа № 412/4403/2012 (2/201/19/2014)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді
Черновського Г.В.,

при секретарі - Пісчанській
Т.М.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру сплати аліментів на утримання
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2012 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
звернувся ОСОБА_4 з позовною заявою до
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
на утримання дитини.

Позивач у позовній заяві та його
представник у судовому засіданні в
обґрунтування позовних вимог
посилались на те, що за рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22 лютого 2012 року на
позивача покладено обов'язок щодо
сплати аліментів на утримання його
неповнолітньої доньки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 2 500,00 грн. У зв'язку з
тим, що з 29 лютого 2012 року позивач
припинив підприємницьку діяльність та
не має доходів, він звернувся до суду з
даним позовом та просив суд встановити
розмір аліментів на утримання доньку у
сумі 500,00 грн. (а. с. 2-3).

Представник позивача у судовому
засіданні заявлені в позові вимоги
підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач та її представник у
судовому засіданні заперечували проти
позовних вимог позивача, просили суд
відмовити у задоволенні позову як у
безпідставному та необґрунтованому.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
даної цивільної справи, приходить до
висновку щодо необґрунтованості
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22 лютого 2012 року було
скасовано рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
23 грудня 2011 року по цивільній справі №
2-2959/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, в частині відмови
у задоволені позову ОСОБА_2: був
задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів, а саме: вирішено
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2
500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення
з 14 вересня 2009 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 квітня 2013 року
було скасовано рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 22
лютого 2012 року в частині вирішення
вимог за первісним позовом, тобто вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів, а справу в цій частині
повернуто до апеляційної інстанції на
новий розгляд (а. с. 26-30).

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 жовтня
2013 року було скасовано рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 23 грудня 2011 року
та ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про стягнення аліментів
задоволено частково, а саме: стягнено з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 500,00 грн.
щомісячно, починаючи стягнення з
листопада 2009 року по 20 лютого 2010 року та
з 27 і до досягнення дитиною повноліття,
у задоволенні решти позову - відмовлено
(а. с. 52-53).

За даними Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
обласної Державної податкової служби
від 02 квітня 2012 року за період з 01 січня
2012 року по 31 березня 2012 року ФОП ОСОБА_4
не мав доходу. Відповідальність за
достовірність даних покладено на
ОСОБА_4 (а. с. 10).

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного
Кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу
України передбачено, що розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи позовні вимоги позивача до
відповідача про зменшення розміру
аліментів суд вважає дані вимоги
необґрунтованими та не доведеними, та
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позову.

При цьому суд виходить з того, що
рішення суду, яким до стягнення з
відповідача присуджено аліменти в
розмірі 2 500,00 грн., вступило в законну
силу 13 жовтня 2013 року, а до суду з даною
позовною заявою ОСОБА_4 звернувся у
квітні 2012 року.

Крім того, роблячи висновок щодо
необґрунтованості позовних вимог суд
критично оцінює посилання сторони
позивача на причинно-наслідковий
зв'язок між зверненнями ОСОБА_2 до
правоохоронних органів із заявами щодо
неправомірності дії ОСОБА_4 по
відношенню до неї та погіршенням стану
здоров'я позивача, оскільки належних
доказів на підтвердження такого
зв'язку суду не було надано.

Суд також не вважає за можливе зменшити
розмір аліментів, що підлягають
стягненню за судовим рішенням з
позивача на користь позивача на
утримання їх неповнолітньої доньки, на
підставі довідки податкової служби від
02 квітня 2012 року, оскільки така довідка
містить інформацію щодо одного
кварталу 2012 року та стосується періоду
судових слухань саме щодо питання про
визначення розміру аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_4 на
утримання ОСОБА_5

Враховуючі вищезазначене, витрати,
понесені позивачем на сплату судового
збору, не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 180, 183, 192 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 88, 208, 209, 218, 367 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про зменшення розміру сплати аліментів
на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой