Провадження № 2/522/7943/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді Єршової Л.С.

при секретарі Ларіній Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
виконавчої служби України, третя особа:
ОСОБА_2, про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до
Державної виконавчої служби України,
третя особа: ОСОБА_2, про скасування
постанови про арешт майна ОСОБА_2 та
оголошення заборони на його відчуження
серії та номер: 42778169 від 16.04.2014 року,
винесеної Відділом примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, зняття арешту та
заборону відчуження з нерухомого
майна, належного на праві власності
ОСОБА_2, а саме: квартири, розташованої у
АДРЕСА_1. та виключення зазначеної
квартири з Єдиного реєстру заборон
відчужень об'єктів нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29
грудня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2,
було укладено іпотечний договір згідно
якого ОСОБА_2 повинен повернути суму
позики у розмірі 1158506,50 грн. У разі
невиконання вищезазначеного предмет
іпотеки, а саме: квартира, що
розташована у АДРЕСА_1, переходить у
його власність. 29 жовтня 2013 року
Приморським районним судом м. Одеси
було ухвалено рішення, яким з ОСОБА_2 на
його користь було стягнуто суму боргу у
розмірі 10010609 грн. Після набрання
рішення законної чинності він
звернувся з виконавчим листом до
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби, щодо
примусового стягнення з ОСОБА_2 суми
боргу. Зазначене виконавче провадження
було передано до Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України. 16.04.2014 року Відділом
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було винесено постанову про арешт
майна ОСОБА_2, а саме: на квартиру, що
розташована у АДРЕСА_1, та оголошено
заборону на його відчуження. На даний
час він звернувся до приватного
нотаріуса Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 з метою
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок Предмету іпотеки, а саме:
квартири, розташованої у АДРЕСА_1, однак
нотаріус відмовив зробити
нотаріальний надпис у зв'язку з
накладеним арештом.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача з'явилася у
судове засідання, та заперечувала
проти задоволення зазначеного позову.

Третя особа - ОСОБА_2, у судове засідання
не з'явився, повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомив.

Заслухавши думку осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши надані
сторонами докази, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
грудня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2
було укладено іпотечний договір,
відповідно до якого ОСОБА_2 повинен
повернути суму позики у розмірі 1158506,50
грн. У разі невиконання умов договору,
предмет іпотеки, а саме: квартира, що
розташована у АДРЕСА_1, переходить у
власність ОСОБА_1.

29 жовтня 2013 року Приморським районним
судом м. Одеси було ухвалено рішення,
яким з ОСОБА_2 на користь позивача було
стягнуто суму боргу у розмірі 10010609 грн.

16.04.2014 року Відділом примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України було винесено постанову
про арешт майна ОСОБА_2, а саме: на
квартиру, розташовану у АДРЕСА_1, та
оголошено заборону на його відчуження
(а.с.116).

Як встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_1 бажає одержати задоволення
своїх вимог за рахунок Предмету
іпотеки, а саме: квартири, розташованої
у АДРЕСА_1, шляхом звернення до
нотаріуса, у зв'язку з чим просить суд
зняти арешт зазначеної квартири.

Відповідно до ч. 2 ст.50 Закону України
„Про виконавче провадження", у разі
якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст.60 Закону України „Про
виконавче провадження", особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини. Копія
постанови про зняття арешту з майна
надсилається боржнику та органу
(установі), якому була надіслана для
виконання постанова про накладення
арешту на майно боржника. З майна
боржника може бути знято арешт за
постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту. У
разі наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копії постанови
державного виконавця про зняття арешту
з майна надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

Частиною 5 ст.60 Закону України „Про
виконавче провадження" встановлено, що
у всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

Враховуючи викладене та з урахуванням
того, що виконавче провадження з
виконання виконавчого листа, виданого
Приморським районним судом м. Одеса ще
не завершено, позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
ст.ст. 10, 11, 15,16, 60, 61, 209,212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби України, третя особа: ОСОБА_2,
про зняття арешту, - задовольнити.

Скасувати постанову про арешт майна
ОСОБА_2 та оголошення заборони на його
відчуження ВП №42778169 від 16.04.2014 року,
винесену відділом примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України.

Зняти арешт та заборону відчуження з
нерухомого майна, належного на праві
власності ОСОБА_2, а саме: квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 149,1 кв.м.,
житловою площею 61,1 кв.м.; яка
складається із 3 кімнат, накладений
відділом примусового виконання
Державної виконавчої служби України,
згідно Постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП №42778169 від 16.04.2014 р.
(номер запису про обтяження 5392167).

Виключити квартиру АДРЕСА_1, належну на
праві власності ОСОБА_2, з Єдиного
реєстру заборон відчужень об'єктів
нерухомого майна.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.С. Єршова

19.09.2014