Справа № 2-895/11
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2014 року

місто
Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді: Васильєвої Т.Ю.,

при секретарі: Гавріловій Т.В.,

з участю

скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Немченка В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці справу за
скаргою ОСОБА_1 на постанову заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції ОСОБА_2
від 30.09.2014 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві та
зобов’язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаною скаргою, якою просить
скасувати постанову заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції ОСОБА_2
від 30.09.2014 року про повернення
виконавчого документа стягувачу та
зобов'язати державну виконавчу службу
Вінницького районного управління
юстиції повторно розглянути
виконавчий лист і вжити всіх можливих
заходів щодо його виконання.

Скаргу обґрунтовує тим, що 30.09.2014 року
ОСОБА_2 виніс постанову про повернення
йому виконавчого листа, виданого
Вінницьким районним судом Вінницької
області по справі № 2-895/11 про стягнення
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на
правову допомогу по даній справі в сумі
1 500 грн., витрат на оплату судового
збору в сумі 25, 50 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 74, 50 грн., без
виконання, в зв’язку з тим, що у
боржника відсутнє майно, на яке можливо
звернути стягнення, здійснені заходи
щодо виявлення такого майна виявились
безрезультатними. Такі дії державного
виконавця скаржник вважає
неправомірними, оскільки боржник за
виконавчим листом має у власності
майно, на яке можливо звернути
стягнення, але ніяких дій до його
виявлення державним виконавцем не
вчинено.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1
скаргу підтримав та просив
задовольнити з підстав, викладених у
скарзі, наголосивши на тому, що боржник
за виконавчим листом має у власності як
нерухоме, так і рухоме майно, але опису
рухомого майна, яке знаходиться в
будинку боржника не проводилось, хоча
боржник також має і домашнє
господарство, в якому є домашні
тварини, на які також можна звернути
стягнення.

В судовому засіданні заступник
начальника відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції ОСОБА_2
просив відмовити в задоволенні скарги,
оскільки ним були вчинені всі дії з
виявлення майна боржника, на яке можна
звернути стягнення, але на належний
боржнику житловий будинок звернути
стягнення неможливо з огляду на суму
боргу, оскільки боржник іншого житла не
має, а все рухоме майно зі слів боржника
їй не належить, або на нього неможна
звернути стягнення, хоча опису
наявного в домогосподарстві боржника
рухомого майна ним не проводилося.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного висновку.

Так, матеріалами справи встановлено, що
рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 12.08.2011 року по
цивільній справі № 2-895/11, яке ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 08.11.2011 року залишено без змін,
зобов’язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1
самовільно зайняту земельну ділянку
розміром 0,0010 га, згідно план схеми
земельної ділянки, зазначеної в
додатку до Акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства
Держземінспекції у Вінницькій області
від 20.09.2009 року шляхом перенесення
існуючого паркану за межі даної
самовільно зайнятої земельної ділянки
ОСОБА_1, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в
сумі 1 500 грн., витрати на оплату
судового збору в сумі 25, 50 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 74,
50 грн.

Постановою заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції ОСОБА_2 від 24.01.2014 року було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 витрат на правову допомогу по
даній справі в сумі 1 500 грн., витрат на
оплату судового збору в сумі 25, 50 грн. та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 74,
50 грн.

30.09.2014 року заступник начальника
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції ОСОБА_2 виніс постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, в зв’язку з тим, що у
боржника відсутнє майно, на яке можливо
звернути стягнення, здійснені заходи
щодо виявлення такого майна виявились
безрезультатними, при цьому керувався
п. 2 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 Закону України “Про
виконавче провадження”.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України
скаргу на рішення, дію або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи ДВС може бути
подано у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

З матеріалів справи підтверджується
обставина, на яку посилається скаржник,
що про порушення своїх прав він
дізнався лише 13.10.2014 року, отримавши
поштою копію оскаржуваної постанови,
що підтверджується копією довідки,
виданої поштовим відділенням.
Відомості про отримання стягувачем
даної постанови до 13.10.2014 року відсутні.
Скарга подана до суду 20.10.2014 року.

Тому скаржник звернувся з даною
скаргою до суду з дотриманням ч. 1 ст. 385
ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України “Про
виконавче провадження”, виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачеві у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке можливо звернути
стягнення, а здійснені державним
виконавцем відповідно до цього Закону
заходи щодо розшуку такого майна
виявились безрезультатними.

Ч. 2 цієї ж статті Закону України “Про
виконавче провадження” встановлено,
що про наявність обставин, зазначених у
частині першій цієї статті, державний
виконавець складає акт.

Згідно наданої копії акту державного
виконавця від 30.09.2014 року вбачається, що
за місцем проживання боржника було
встановлено належність боржнику на
праві власності житлового будинку,
водночас опису наявного рухомого майна
у належному боржнику будинку та
господарських приміщеннях взагалі не
складалося, з яких підстав державний
виконавець зазначив про відсутність
майна, на яке можна звернути стягнення,
враховуючи його пояснення в судовому
засіданні про наявність відповідного
майна, але відсутність відомостей про
його належність, в акті не зазначено та
в судовому засіданні не доведено
відповідними належними та допустимими
доказами.

Вищевикладене свідчить про те, що
державним виконавцем передчасно
прийнято рішення про відсутність у
боржника іншого рухомого майна чи
коштів, на які можливо звернути
стягнення, що підтверджується копією
наданих матеріалів виконавчого
провадження, тому скарга на дії
державного виконавця є обґрунтованою
та постанову державного виконавця від
30.09.2014 року про повернення виконавчого
документа стягувачеві слід визнати
незаконною та скасувати.

Водночас вимога про зобов’язання
відновити виконавче провадження
заявлена скаржником передчасно та без
відповідних підстав, оскільки згідно ч.
1 ст. 51 Закону України “Про виконавче
провадження” в разі визнання судом
незаконною постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві
виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду. З
огляду на викладене, на даний час
відсутнє порушення прав скаржника в
частині відновлення виконавчого
провадження, тому в задоволенні даної
вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 385 - 387 ЦПК
України, суд,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції ОСОБА_2 від 30.09.2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві за виконавчим
провадженням № 41674503 визнати
незаконною та скасувати.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції протягом 5 днів з дня
її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час оголошення
ухвали, можуть подати апеляційну
скаргу протягом п’яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: