Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2014 Справа №607/16131/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2. звернувся до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення аліментів. В обґрунтування
заявлених вимог вказує на те, що на
даний час він навчається в
Тернопільському національному
педагогічному університеті ім.
В.Гнатюка на денній формі навчання та
не має можливості працювати, а тому
потребує матеріальної допомоги. Він
проживає з матір'ю яка самостійно несе
витрати його утримання. Відповідач,
який є його батьком добровільно
матеріальної допомоги йому не надає,
хоча зобов'язаний надавати, а тому
просить стягнути з відповідача в його
користь аліменти в сумі 700 грн.
щомісячно до закінчення ним навчання
або до досягнення 23-річного віку.

Позивач в судовому засіданні
підтримав позов з підстав, викладених в
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, однак подав суду письмове
заперечення в якому зазначає, що 2008
року за рішенням суду його було
позбавлено батьківських прав відносно
сина ОСОБА_2, крім того останній на
даний час досяг повноліття, тому
сплачувти аліменти на його утримання
він не повинен. Також зазначає, що два
роки тому він переніс травму спини
наслідки якої відчуває по даний час,
офіційно він не працює, а підробляє
тимчасовими підробітками, а тому
матеріально допомагати синові не має
можливості.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав:

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 виданого
відділом РАЦС Тернопільського
міського управління юстиції.

Як вбачається з свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого
відділом РАГС Тернопільської міської
ради, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
розірвано 03.11.1999 року.

Рішенням Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 10.10.2008 року
ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав
відносно сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
змінено прізвище дитини з ОСОБА_2 на
ОСОБА_2.

ОСОБА_2, 1996 р.н. навчається в
Тернопільському національному
педагогічному університеті ім.
В.Гнатюка на денній формі навчання, на
платній основі з загальною вартістю
навчання 34828 грн., що підтверджується
договором про навчання від 23.08.2013 року
та довідкою №134 виданою вищевказаним
навчальним закладом від 22.09.2014р.

Згідно довідки виданої 22.09.2014р. ПП
«Східний масив» ОСОБА_2, 1996 р.н. проживає
в АДРЕСА_1 разом з матір'ю ОСОБА_1.

У відповідності з вимогами ст. 199
Сімейного кодексу України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу
України, суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Статтею 182 Сімейного кодексу
України передбачено, що при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі. Навчання дитини
має бути її основним заняттям, отже
якщо дитина навчається на заочному
відділенні і має можливість працювати
та заробляти собі на життя, обов'язку
батьків утримувати таку дитину не
виникає; наявність у батьків
можливості надавати таку допомогу.
Тобто батьки самі мають бути
працездатними та мати такий заробіток,
який дозволив би їм утримувати себе та
свою повнолітню дитину.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідач ОСОБА_3 матеріальної
допомоги синові ОСОБА_2, 1996 р.н. не надає,
витрати на утримання останнього несе
ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Обов'язок батьків утримувати
своїх повнолітніх дітей припиняється:
у випадку відновлення працездатності
дитини; якщо відпала потреба в
матеріальній допомозі; якщо батьки
позбавилися можливості надавати
допомогу. Якщо батьки утримують
повнолітню дитину у зв'язку з
продовженням нею навчання (ст. 199 СК), то
їхній обов'язок припиняється після
досягнення дитиною 23 років, а також до
досягнення дитиною 23 років у випадках:
припинення навчання; якщо відпала
потреба в матеріальній допомозі; якщо
батьки позбулися можливості надавати
матеріальну допомогу.

Суд критично оцінює посилання
відповідача на неможливість сплати
аліментів у зв'язку з відсутністю
стабільного заробітку, оскільки в
судовому засіданні не здобуто, а
відповідачем не подано доказів
непрацездатності останнього.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
законні, обґрунтовані та підлягають до
задоволення.

Стягуючи аліменти та визначаючи
їх розмір, суд враховує, що позивач
навчається у вищому навчальному
закладі на денній формі навчання та не
має можливості працювати, те, що
відповідач добровільної допомоги
синові не надає, проте має можливість
надавати матеріальну допомогу, у
зв'язку з наведеним, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі та стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти у розмірі 700 грн. щомісяця,
починаючи з дня пред'явлення позовної
заяви до суду, до закінчення Гродецьким
ОСОБА_2 навчання, але не більше, ніж до
досягнення останім двадцяти трьох
років.

У відповідності зі ст. 367
Цивільного процесуального кодексу
України, суд вважає можливим допустити
негайне виконання рішення в частині
стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 88, 209,
212-215, 218, 222, 223, 224, 292, 294, 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, жителя с.
Шипівці, Заліщицького району
Тернопільської області в користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі
700 грн., щомісяця, починаючи з 25 вересня
2014 року до закінчення Гродецьким
ОСОБА_2 навчання, але не більше, ніж до
досягнення Гродецьким ОСОБА_2 двадцяти
трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3, жителя с.
Шипівці, Заліщицького району
Тернопільської області в дохід держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення підлягає негайному
виконанню в частині стягнення
аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
Р.М. Грицак