Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/3511/13-ц
Провадження № 2/270/50/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року
м. Макіївка

Центрально-Міський районний суд міста
Макіївка Донецької області у складі

головуючої судді
Неженцевої О.В.

при секретарі
Бабич Т.П.

за участю представника позивача
Литвиненко Ю.П.

відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївка цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк „Фінанси та Кредит" в
особі філії „Донецьке регіональне
управління" публічного акціонерного
товариства „Банк „Фінанси та Кредит"
до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди у сумі 147 607 грн. 67 коп., суд

В С Т А Н О В И В :

Під час проведення досудового
розслідування по кримінальній справі
№ 26-28133 відносно ОСОБА_2 та інших осіб,
у 2008 році відкритим акціонерним
товариством «Банк

«Фінанси та кредит» в особі філії -
Донецьке Регіональне управління (у
подальшому - Акціонерне товариство
«Банк «Фінанси та кредит» в особі
філії «Донецьке РУ») було заявлено
цивільний позов про відшкодування
завданої злочинними діями
матеріальної шкоди 225 663 грн. 48 коп., та
зазначений Банк 14 липня 2008 року було
визнано цивільним позивачем по
кримінальній справі. Під час
досудового розслідування по
кримінальній справі Банком було
неодноразово уточнені позовні вимоги
щодо відшкодування матеріальних
збитків за кредитними договорами: №
1946 Р від 12 квітня 2007 року позичальник
ОСОБА_3, № 2507 Р від 25 травня 2007 року
позичальник ОСОБА_4, та 22 липня 2009 року
було подано письмову заяву про
стягнення з ОСОБА_2 та інших осіб,
притягнутих до кримінальної
відповідальності, матеріальних
збитків у сумі 1 586 354 грн. 85 коп.

Крім того, 23 липня 2009 року ТОВ
«Колекторським Агенством Фактор»
під час досудового розслідування по
зазначеній кримінальній справі було
подано цивільний позов до ОСОБА_2 та
інших притягнутих до кримінальної
відповідальності осіб, про
відшкодування матеріальних збитків у
сумі 549 597 грн. 88 коп. за кредитними
договорами: № 2508 Р від 25 травня 2007 року
позичальник ОСОБА_5 у сумі 19 958 грн. 28
коп.; № 1871Р від 23 квітня 2007 року
позичальник ОСОБА_6 у сумі 16 337 грн. 75
коп.; № 1872Р від 23 квітня 2007 року
позичальник ОСОБА_7 у сумі 19 224 грн. 85
коп. Зазначене ТОВ «Колекторське
Агенство Фактор» було визнано
цивільним позивачем по цій
кримінальній справі.

Відповідно до Договору про
відступлення прав вимоги б/н від 31
березня 2010 року укладеного між ТОВ
«Колекторське Агенство Фактор» та
Банком, останній набув право вимагати
від боржників реального та належного
виконання обов`язків за кредитними
договорами: № 2508Р від 25 травня 2007 року
позичальник ОСОБА_5, № 1871Р від 23 квітня
2007 року позичальник ОСОБА_6; № 1872Р від 23
квітня 20097 року позичальник ОСОБА_7,
тому Банком було подано 30 травня 2012
року до Центрально- Міського районного
суду міста Макіївки, у провадженні
якого на той час перебували матеріали
кримінальної справи, клопотання про
залучення Банку у якості цивільного
позивача по вказаним кредитним
договорам як правонаступника ТОВ
«Колекторське Агенство Фактор».

Відповідно до листа ТОВ
«Колекторське Агенство Фактор» № 203
від 17 травня 2012 року ТОВ «Колекторське
Агенство Фактор» повідомило Банк про
те, що воно відмовляється від позовних
вимог на користь Банку за кредитними
договорами: № 2508Р від 25 травня 2007 року
позичальник ОСОБА_5; № 1871Р від 23 квітня
2007 року позичальник ОСОБА_6; № 1872Р від 23
квітня 2007 року позичальник ОСОБА_7.

З урахуванням того, що за станом
на 23 жовтня 2012 року у провадженні суду
перебувала кримінальна справа лише
відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням у
скоєнні злочинів, передбачених
частиною 2 статті 358, частиною 3 статті
358 КК України, 23 жовтня 2012 року АТ
«Банком «Фінанси та Кредит» в особі
філії «Донецьке регіональне
управління» подано письмове
уточнення позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_2 матеріальної
шкоди у сумі 147 607 грн. 67 коп. за
кредитними договорами: № 1946 Р від 25
квітня 2007 року позичальник ОСОБА_3 (
далі - ОСОБА_3) у сумі 43 446 грн. 75 коп., №
2507Р від 25 травня 2007 року
позичальник ОСОБА_4 ( далі - ОСОБА_4.) у
сумі 48 640 грн. 04 коп., № 2508Р від 25
травня 2007 року позичальник ОСОБА_5 (
далі- ОСОБА_5.) у сумі 19 958 грн. 28 коп., №
1871Р від 23 квітня 2007 року позичальник
ОСОБА_6 ( далі- ОСОБА_6.) у сумі 16 337 грн.
75 коп.; № 1872 Р від 23 квітня 2007 року
позичальник ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_7) у
сумі 19 224 грн. 85 коп. ( т.39 а.с. 218).

Згідно ухвали Апеляційного суду
Донецької області від 28 травня 2013
року вирок Центрально- Міського
районного суду міста Макіївки
Донецької області від 30 жовтня 2012 року
відносно ОСОБА_2 в частині цивільного
позову було скасовано та справу
надіслано на новий судовий розгляд у
порядку цивільного судочинства. ( т.40
а.с.284-293).

У судовому засіданні 20 січня 2014
року представник Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Донецьке регіональне управління»
публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» ( далі - ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит») Литвиненко
Ю.П., яка діє на підставі довіреності
юридичної особи (т.41 а.с.41), позовні
вимоги про стягнення з ОСОБА_2
матеріальної шкоди у сумі 147 607 грн. 67
коп. підтримала у повному обсязі, на
обґрунтування яких зазначила про те,
що згідно вироку Центрально- Міського
районного суду міста Макіївки від 30
жовтня 2012 року ОСОБА_2 визнано винною у
підробці та використанні підробних
документів для отримання кредитних
коштів (скоєнні злочинів, передбачених
частинами 2 та 3 статті 358 КК України)-
незаконному оформленні у Банку
кредитних договорів, а саме: № 1946Р від 25
квітня 2007 року позичальник ОСОБА_3, №
2507Р від 25 травня 2007 року позичальник
ОСОБА_4; № 2508 Р від 25 травня 2007 року
позичальник ОСОБА_5; № 1871Р від 23 квітня
2007 року позичальник ОСОБА_6; № 1872Р від 23
квітня 2007 року позичальник ОСОБА_7,
який набрав законної сили 15 листопада
2012 року.

На підставі підроблених ОСОБА_2
документів позичальниками ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були
оформлені кредитні договора,
зобов`язання за якими позичальники не
виконуються і має місце
заборгованість по погашенню цих
кредитів. Згідно рішення Кіровського
районного суду міста Макіївки
Донецької області від 21 січня 2010 року
було розірвано кредитний договір №
1946Р від 25 квітня 2007 року, укладений між
Банком та ОСОБА_3, і з останнього
підлягає стягненню на користь Банку
заборгованість за цим кредитним
договором (за станом на січень 2009 року)
у сумі 38 245 грн. 10 коп. Згідно рішення
Гірницького районного суду міста
Макіївки від 02 лютого 2009 року було
також розірвано кредитний договір №
1871Р від 23 квітня 2007 року, укладений між
Банком та ОСОБА_6, і з останнього
підлягає стягненню на користь Банку
заборгованість за цим кредитним
договором у сумі 21 337 грн. 75 коп.
Незважаючи на те, що ці рішення суду
набрали законної сили, вони боржниками
не виконуються, тому Банку завдано
матеріальну шкоду, яка до цього часу
не відшкодована.

Посилаючись на положення статті
61 ЦПК України, статтю 1166 ЦК України,
представник позивача, просила
стягнути з ОСОБА_2 завдану її
злочинними діями матеріальну шкоду
по кредитними договорами : № 1946Р від 25
квітня 2007 року позичальник ОСОБА_3 у
сумі 43 446 грн. 75 коп., № 2507Р від 25 травня
2007 року позичальник ОСОБА_4 у сумі 48 640
грн. 04 коп.; № 2508 Р від 25 травня 2007 року
позичальник ОСОБА_5 у сумі 19 958 грн. 28
коп.; № 1871Р від 23 квітня 2007 року
позичальник ОСОБА_6 у сумі 16 337 грн. 75
коп.; № 1872Р від 23 квітня 2007 року
позичальник ОСОБА_7 у сумі 19 224 грн. 85
коп., усього -147 607 грн. 67 коп.

Відповідачка ОСОБА_2 заявлені
позовні вимоги у судовому засіданні не
визнала, пославшись на його
безпідставність, та на обґрунтування
своїх заперечень в судовому засіданні
пояснила, що кредитні договори: № 1946Р
від 25 квітня 2007 року, № 2507Р від 25 травня
2007 року, № 2508Р від 25 травня 2007 року, №
1871Р від 23 квітня 2007 року та № 1872Р від 23
квітня 2007 року були укладені
позивачем- Банком, безпосередньо з
позичальниками, відповідно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
безпосередньо отримали кошти за
умовами кредитних договорів, тому
саме ці особи повинні нести
зобов`язання перед Банком про
виконання умов договорів та
повернення коштів та інших виплат,
передбачених цими договорами.
Безпосередньо позичальниками - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були
надані Банку документи, які
необхідні для укладання цих
кредитних договорів, у тому числі і
фіктивні довідки про їх доходи. Крім
того, є два судових рішення -
Кіровського районного суду міста
Макіївки від 21 січня 2010 року та
Гірницького районного суду міста
Макіївки від 02 лютого 2009 року, згідно
яких саме з позичальників, відповідно
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, підлягає стягненню
нарахована заборгованість по
укладеним ними кредитним договорам. Її
провини немає у тому, що усі ці
позичальники не виконують свої
зобов`язання за умовами кредитних
договорів, тому просила у
задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Вислухавши пояснення
представника позивача та
відповідачки, вивчивши матеріали
кримінальної справи за обвинуваченням
ОСОБА_2 (в частині обставин укладених
кредитних договорів), дослідивши
надані докази, суд у межах заявлених
позовних вимог (стаття 11 ЦПК України)
установив наступне.

25 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був
укладений кредитний договір № 1946Р,
згідно до умов якого Банк зобов`язався
надати ОСОБА_3 у тимчасове користування
на умовах забезпеченості,
поворотності, строковості та
платності кредитні ресурси в сумі 15
000 грн., зі сплатою 0,0001 % річних та
щомісячної комісійної винагороди за
надання кредитних ресурсів в розмірі 262
грн. 50 коп., строком до 25 квітня 2010 року.
ОСОБА_3 зобов`язався щомісячно, в
термін з 1 по 10 число кожного місяця,
здійснювати погашення
заборгованості відповідно до графіку
зниження заборгованості, з внесенням
останньої оплати не пізніше 25 квітня 2010
року. Сума кредиту у розмірі 15 000 грн.
була перерахована Банком на картковий
рахунок ОСОБА_3 у день укладання
кредитного договору, що підтверджено
меморіальним ордером № 738/6697 від 25
квітня 2007 року та випискою по
особовому рахунку ОСОБА_3( т.17 а.с. 129-145).

25 травня 2007 року між ОСОБА_4 та
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був
укладений кредитний договір № 2507Р,
згідно до умов якого Банк зобов`язався
надати ОСОБА_4 у тимчасове
користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості та платності кредитні
ресурси в сумі 15 000 грн., зі сплатою
0,0001 % річних та щомісячної комісійної
винагороди за надання кредитних
ресурсів в розмірі 262 грн. 50 коп.,
строком до 25 травня 2010 року. ОСОБА_4
зобов`язалася щомісячно, в термін з 1
по 10 число кожного місяця, здійснювати
погашення заборгованості відповідно
до графіку зниження заборгованості,
з внесенням останньої оплати не
пізніше 25 травня 2010 року. Сума кредиту
у розмірі 15 000 грн. була перерахована
Банком на картковий рахунок ОСОБА_4 у
день укладання кредитного договору,
що підтверджено меморіальним ордером
№ 737/730 від 25 травня 2007 року та
випискою по особовому рахунку ОСОБА_4
( т.21 а.с. 20-35).

25 травня 2007 року між ОСОБА_5 та
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був
укладений кредитний договір № 2508Р,
згідно до умов якого Банк зобов`язався
надати ОСОБА_5 у тимчасове
користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості та платності кредитні
ресурси в сумі 14 500 грн., зі сплатою
0,0001 % річних та щомісячної комісійної
винагороди за надання кредитних
ресурсів в розмірі 253 грн. 75 коп.,
строком до 25 травня 2010 року. ОСОБА_5
зобов`язалася щомісячно, в термін з 1
по 10 число кожного місяця, здійснювати
погашення заборгованості відповідно
до графіку зниження заборгованості,
з внесенням останньої оплати не
пізніше 25 травня 2010 року. Сума кредиту
у розмірі 14 500 грн. була перерахована
Банком на картковий рахунок ОСОБА_5 у
день укладання кредитного договору,
що підтверджено меморіальним ордером
№ 737/728 від 25 травня 2007 року та
випискою по особовому рахунку ОСОБА_5 (
т.17 а.с. 182-196).

23 квітня 2007 року між ОСОБА_6 та
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був
укладений кредитний договір № 1871Р,
згідно до умов якого Банк зобов`язався
надати ОСОБА_6 у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
поворотності, строковості та
платності кредитні ресурси в сумі 13
500 грн., зі сплатою 0,0001 % річних та
щомісячної комісійної винагороди за
надання кредитних ресурсів в розмірі 236
грн. 25 коп., строком до 23 квітня 2009 року.
ОСОБА_6 зобов`язався щомісячно, в
термін з 1 по 10 число кожного місяця,
здійснювати погашення
заборгованості відповідно до графіку
зниження заборгованості, з внесенням
останньої оплати не пізніше 23 квітня 2009
року. Сума кредиту у розмірі 13 500 грн.
була перерахована Банком на картковий
рахунок ОСОБА_6 у день укладання
кредитного договору, що підтверджено
меморіальним ордером № 738/6597 від 23
квітня 2007 року та випискою по
особовому рахунку ОСОБА_6 ( т.23 а.с.
163-177).

23 квітня 2007 року між ОСОБА_7 та ВАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» був
укладений кредитний договір № 1872Р,
згідно до умов якого Банк зобов`язався
надати ОСОБА_7 у тимчасове
користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості та платності кредитні
ресурси в сумі 14 000 грн., зі сплатою 0,0001 %
річних та щомісячної комісійної
винагороди за надання кредитних
ресурсів в розмірі 245 грн., строком до
23 квітня 2009 року. ОСОБА_7 зобов`язалася
щомісячно, в термін з 1 по 10 число
кожного місяця, здійснювати погашення
заборгованості відповідно до
графіку зниження заборгованості, з
внесенням останньої оплати не пізніше
23 квітня 2009 року. Сума кредиту у
розмірі 14 000 грн. була перерахована
Банком на картковий рахунок ОСОБА_7 у
день укладання кредитного договору,
що підтверджено меморіальним ордером
№ 738/6598 від 23 квітня 2007 року та
випискою по особовому рахунку ОСОБА_7 (
т.23 а.с. 215-228).

У зв`язку з укладеними
вищевказаними кредитними договорами
між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникли кредитні
правовідносини, зобов`язання по яким
необхідно виконувати позичальникам
відповідно до положень ЦК України.

Зі змісту статті 1054 ЦК України
випливає, зо за кредитним договором
банк чи інша фінансова установа
(кредитор) зобов`язується надати
грошові кошти (кредит) позичальнику в
розмірі і на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит і
сплатити проценти. Договір є
обов`язковим для виконання сторонами
(ст. 629 ЦК України).

Згідно положень ст. 526 ЦК України
зобов`язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Банк узяті на себе зобов`язання
за умовами вищевказаних кредитних
договорів виконав у повному обсязі та
виплатив позичальникам - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суми
кредитів. Зі своєї сторони ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 умови укладених ними
договорів, відповідно № 1946Р від 25
квітня 2007 року та № 1871Р від 23 квітня
2007 року, не виконали, що встановлено
відповідно рішеннями Кіровського
районного суду міста Макіївки від 21
січня 2010 року та Гірницького
районного суду міста Макіївки від 02
лютого 2009 року, згідно яких у судовому
порядку розірвано укладені кредитні
договори між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_6
та з позичальників - ОСОБА_3 та ОСОБА_6
на користь Банку підлягає стягненню
нарахована заборгованість відповідно
до умов укладених кредитних договорів.
Зазначені рішення судів набрали
законної сили. (т.41 а.с.70-76).

Ці ж обставини визнані позивачем
по цій справі, про що свідчать
пояснення його представника
Литвиненко Ю.П. у судовому засіданні та
її ж письмові пояснення від 13 січня
2014 року. (т.41 а.с. 77).

Згідно вироку
Центрально-Міського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 30
жовтня 2012 року ОСОБА_2 визнано винною
у вчиненні злочинів, передбачених
частиною 2 статті 358 КК України та
частиною 3 статті 358 КК України, та
засуджено за сукупністю злочинів до
покарання у вигляді 2 (двох) років
позбавлення волі, з встановленням на
підставі статей 75,76 КК України
випробувального строку на 2 (два) роки.
Зазначений вирок суду набрав законної
сили 15 листопада 2012 року. Із
мотивувальної частини вироку
убачається, що ОСОБА_2 визнано винною у
підробці документів - довідок про
доходи, та надання їх ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на підставі
яких у подальшому між Банком та цими
особами були укладені відповідні
кредитні договори: № 1946Р від 25 квітня
2007 року, № 2507Р від 25 травня 2007 року, №
2508Р від 25 травня 2007 року, № 1871Р від 23
квітня 2007 року та № 1872Р від 23 квітня 2007
року. (т.40 а.с. 186-189, 195).

Посилання представника Банку у
судовому засіданні на те, що саме на
підставі цього вироку ОСОБА_2, як це
передбачено положеннями статті 61 ЦПК
України, зобов`язана відшкодувати
завдану Банку матеріальну шкоду у
сумі 147 607 грн. 67 коп. з причини того, що
Банку не повернуті позичальниками -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, кошти за умовами укладених
кредитних договорів, не приймаються
судом до уваги з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 4
статті 61 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов`язкові для суду,
що розглядає справу про цивільно-
правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвалено вирок або постанова
суду, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Згідно статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдана шкоди, звільняється від
її відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Проаналізувавши фактичні
обставини встановлені судом по справ,
оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про необґрунтованість та незаконність
вимог позивача до ОСОБА_2 щодо
стягнення з неї завданих позивачу
збитків - матеріальної шкоди у сумі 147
607 грн. 67 коп., внаслідок невиконання
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 умов укладених саме цими
особами з Банком відповідних
кредитних договорів: № 1946Р від 25 квітня
2007 року, № 2507Р від 25 травня 2007 року, №
2508Р від 25 травня 2007 року, № 1871Р від 23
квітня 2007 року та № 1872Р від 23 квітня 2007
року. За умовами цих кредитних
договорів гроші були отримані саме
позичальниками - ОСОБА_3,, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які і брали на
себе зобов`язання в обумовлені строки
повернути грошові кошти (кредит) та
сплатити, обумовлені саме ними:
комісію, відсотки, пеню. Зазначені
кредитні договори не визнані у
встановленому законом порядку
недійсними, тому позивач - Банк не
позбавлений можливості у
встановленому законом порядку
захистити свої права, у разі їх
порушення, шляхом пред`явлення
позовних вимог безпосередньо до
сторони по цим договорам, а саме
позичальникам -ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Позивач при звернення під час
досудового розслідування
кримінальної справи з зазначеним
цивільним позовом не проводив оплату
судового збору з причини звільнення
від її сплати, тому судові витрати по
справі відсутні.

Керуючись статтями 10,11, 57, 60, 61, 88, 212-215
ЦПК України, статтями 526, 629, 1054, 1166 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Банк „Фінанси та Кредит" в особі філії
„Донецьке регіональне управління"
публічного акціонерного товариства
„Банк „Фінанси та Кредит" до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної шкоди у
сумі 147 607 грн. 67 коп., відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду Донецької
області через Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час оголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Неженцева
О.В.