Провадження №2-з/761/400/2014
У Х В А Л А

іменем України

04 листопада 2014 року суддя
Шевченківського районного суду м.
Києва Піхур О.В., розглянувши заяву
представника позивача про
забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
залиття квартири, -

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року позивач звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з даним позовом.

Також, представник позивача 03.09.2014 року
подав до суду заяву, в якій просив
забезпечити позовні вимоги у даній
справі та накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2 в межах суми грошових вимог у
розмірі 136572,00 грн. Зазначає, що в газеті
«Авісо нерухомість» від 02.09.2014 року
знайдено оголошення про продаж
квартири, яка має такі ж
характеристики, як квартира
відповідача, а також зазначені
контактні телефони відповідачки та її
батька. Це дає підстави вважати, що
відповідачка вживає заходів щодо
відчуження належної їй квартири та не
залишиться іншого майна, за рахунок
якого можливе примусове виконання
рішення суду при задоволенні позову у
даній справі.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 03.09.2012 року відмовлено
в задоволенні даної заяви.

10.09.2014 року представником позивача
подано апеляційну скаргу на ухвалу
суду від 03.09.2014 року, а витяг зі справи
направлено до апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
21.10.2014 року ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 03.09.2014 року
скасовано з передачею питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Суд, дослідивши матеріали витягу зі
справи №761/20237/14-ц провадження
№2/761/6001/2014 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
залиття квартири, приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення заяви, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 153 ЦПК
України, суд розглядає заяву не пізніше
двох днів з дня її подання.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі може
вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У своїй заяві представник позивача
просить накласти арешт на квартиру
відповідача та зазначає, що
відповідачка вживає заходів щодо
відчуження належної їй квартири та не
залишиться іншого майна, за рахунок
якого можливе примусове виконання
рішення суду при задоволенні позову у
даній справі.

Проте, як вбачається з матеріалів
витягу зі справи, жодного належного
доказу того, що квартиру відповідача
відвідують різні невідомі групи людей
з ріелтором, а також, що саме
відповідачем опубліковано оголошення
в газеті та щодо продажу саме її
квартири, з зазначенням саме її номера
телефону, представником позивача не
надано. Відсутня також підтвердження
інформації, що відповідач не має іншого
майна або доходів, на яке можливо
звернути стягнення у випадку
задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006р. за № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника
позивача про забезпечення позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок залиття квартири
- відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя