Справа № 349/237/14-ц
Провадження № 6/349/11/14
У Х В А Л А

24 лютого 2014 року
м. Рогатин

Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Поглод О.В.

з участю секретаря
Боянівської Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рогатині
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу
ДВС Рогатинського районного
управління юстиції Синишин О.В.
звернувся до суду з поданням в
інтересах ОСОБА_2 про обмеження в праві
виїзду за межі України ОСОБА_3.

Представник державної виконавчої
служби Рогатинського районного
управління юстиції в судове засідання
не з"явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся вчасно у
встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши надані докази
встановив такі факти і відповідні їм
правовідносини:

У відповідності до ст. 217 ЦПК
України , суд, який ухвалив рішення,
може визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання про що
зазначається в рішенні.

Державним виконавцем зазначено ,
що боржник не працює, пенсії не отримує,
на обліку в центрі зайнятості не
числиться, за боржником
автотранспортні засоби та
сільськогосподарська техніка не
зареєстровані, земельних ділянок, що
належать на праві власності боржнику
не виявлено.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Право на свободу пересування
закріплене у ст.33 Конституції України,
ст.13 Загальної декларації прав людини,
ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист
прав і основних свобод людини, ст.12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права.

Відповідно до ст.33 Конституції України
право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон передбачені Законом України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України".

Пунктом 5 статті 6 цього Закону
передбачено, що громадянину може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
чи вилучено або затримано паспорт,
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу - до виконання
зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до роз'яснень
Верховного Суду України, з погляду
значення словосполучення "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
означає з об'єктивної сторони такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
обов'язків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10
ЦПК наявність умислу та обставини, які
є предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст.3771
ЦПК України, подання розглядається
судом негайно, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. На
підставі наведеного, суд приходить до
висновку, що в матеріалах виконавчого
провадження, які долучені до подання,
відсутні докази про те, що боржник
ОСОБА_3 вчиняє навмисні дії по
невиконанні зобов'язань, покладених на
нього рішенням суду.

На підставі наведеного, суд
приходить до висновку, що дане
подання державного виконавця є
передчасним, а тому в задоволенні його
необхідно відмовити.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що в задоволенні подання слід
відмовити.

Керуючись ст.377-1, п.4 ст.293 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції про обмеження в праві виїзду за
межі України ОСОБА_3, зареєстрованого
за адресою: 77000 АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Івано-Франківського апеляційного суду
через Рогатинський районний суд шляхом
подачі в п"ятиденний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги.

Головуюча:
О.В.Поглод