У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Джуги
С.Д., Готри Т.Ю.

при секретарі -
Чейпеш С.І.

з участю - ОСОБА_1, представників ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ужгородського
міськрайоного суду від 12 травня 2014 року
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ПАТ «Банк Форум»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, в
якому просило на підставі ст.ст. 1048 - 1050
ЦК України достроково стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за кредитним договором
№ 0255/08/26-А від 30 квітня 2008 року, яка
станом на 04 квітня 2012 року становить 59
391,84 грн., з яких 17 455,62 грн. - прострочена
заборгованість за кредитним договором,
30 954,71 - поточна заборгованість, 8 237,07
грн. - прострочена заборгованість по
відсотках, 419,53 грн. - поточна
заборгованість по відсотках, та
судовий збір в розмірі 593,92 грн.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 12 травня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 59 391,84 грн. та судовий збір в
розмірі 593,92 грн.

В апеляційній скарзі, яка була
уточнена заявою від 29 вересня 2014 року,
ОСОБА_1 просить скасувати рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
12 травня 2014 року, а позовну заяву ПАТ
«Банк Форум» залишити без розгляду.

Зазначає, що заборгованість перед
банком виникла не з його вини, а у
зв'язку з настанням в Україні
фінансової кризи. Вважає, що відповідно
до ч.1 ст.617 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили.

Крім того, банком йому було
запропоновано реалізувати належний
йому автомобіль з метою погашення
кредиту, тому він був впевнений у тому,
що зобов'язання перед банком відсутні.
Ціна, за яку було продано автомобіль
йому не відома.

Вважає, що оскаржуване рішення не
відповідає вимогам ст.213 ЦПК України,
оскільки в ньому не наведено жодних
доводів про підставність позову, судом
не було з'ясовано чи повідомляв його
банк про наявну заборгованість. Крім
того, відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК
України суд повинен був постановити
ухвалу про залишення заяви без
розгляду, оскільки належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності. Зазначає,
що станом на 11 квітня 2014 року такої
заяви в матеріалах справи не було.

Також його не було повідомлено про
розгляд справи, призначений на 12 травня
2014 року і розгляд справи без його
участі призвів до порушення його
процесуальних прав.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30 квітня 2008 року
між АКБ «Форум» (правонаступником
якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 0255/08/26-А
(далі - договір), за умовами якого
останній отримав кредит на придбання
автомобіля у сумі 24 559,00 доларів США, зі
сплатою за користування кредитними
коштами 12 % річних, строком до 29 квітня
2015 року (а.с. 6-7).

Відповідно до п. 2.1 договору
забезпеченням повернення кредитних
коштів, сплати процентів за
користування та можливої неустойки
(штраф, пеня) є: автомобіль Hyundai Tucson 2.01 16V,
реєстраційний номер - НОМЕР_1, номер
шасі - НОМЕР_2, колір - синій. Заставна
вартість автомобіля - 137 800,00 грн.

Повернення кредиту повинно
здійснюватися позичальником
щомісячно, починаючи з місяця,
наступного за місяцем отримання
кредиту, в сумі не менше ніж 293,00 доларів
США на відкритий йому позичковий
рахунок. Проценти за користування
кредитними коштами позичальником
сплачуються самостійно у валюті
кредиту щомісячно, не пізніше 20-го
числа місяця, наступного за місяцем
користування кредитними коштами (п.п.
2.3., 2.7. договору).

За несвоєчасне повне чи часткове
повернення кредитних коштів та за
несвоєчасну повну чи часткову сплату
процентів позичальник сплачує
неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2
процентів за кожен день прострочення,
що обчислюється з суми неповерненого
кредиту та/або несплачених процентів
(п.4.1. договору).

В цей же день 30 квітня 2008 року між АКБ
«Форум» та ОСОБА_1 для забезпечення
виконання останнім зобов'язань за
договором був укладений договір
застави, предметом якого є
вищезазначений автомобіль (а.с. 8-9).

22 квітня 2011 року сторони уклали
додаткову угоду № 1 до договору, в якій
змінили строк повернення кредиту на 25
березня 2014 року, встановили, що
позичальник буде здійснювати
повернення основної заборгованості по
кредиту частинами, протягом кожного
місяця, починаючи з місяця, наступного
за місяцем підписання цієї додаткової
угоди в сумі не менше 168,00 доларів США на
відкритий йому рахунок для погашення
кредиту та процентів. У п.2.1 додаткової
угоди зазначено, що в зв'язку з
реалізацією заставного майна, кредит
заставою не забезпечено.

Відповідач не виконував умови
кредитного договору та додаткової
угоди до нього, внаслідок чого
утворилась заборгованість, яка, як
вбачається з наданого позивачем
розрахунку, станом на 27 червня 2012 року
становить 59 391,84 грн., з яких 3 872,97 дол.
США (30 954,71 грн.) - поточна заборгованість
за кредитом, 2 184,00 дол.США (17 455,62 грн.) -
прострочена заборгованість за
кредитом, 52,49 дол.США (419,53 грн.) - поточна
заборгованість по відсотках, 1 030,60
дол.США (8 237,07) - прострочена
заборгованість по відсотках, 290,89
дол.США (2 324,91 грн.) - пеня, з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ за
простроченим кредитом та відсотках.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК
України).

Доводи апелянта про те, що він вважав
виконаними свої зобов'язання перед
банком у зв'язку із реалізацією банком
предмета застави та про те, що суд
першої інстанції не з'ясував чи
надсилалась йому вимога про наявну
заборгованість є безпідставними,
оскільки, як уже зазначалося, в
додатковій угоді № 1 до кредитного
договору, яка була укладена у зв'язку з
реалізацією автомобіля, сторони
встановили суму в розмірі 168,00 доларів
США, яка повинна щомісячно до 25 березня
2014 року сплачуватися відповідачем на
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Крім того, відповідно п.2 додаткової
угоди встановлено, що у разі
невиконання позичальником зобов'язань
по поверненню кредитних коштів та
процентів за користування кредитними
коштами, по закінченню 31-денного
терміну банк має право направити
клієнту лист-вимогу та розпочати по
даній справі судово-претензійну роботу
задля стягнення залишку кредитної
заборгованості в судовому порядку.

Отже, умовою додаткової угоди
передбачено право, а не обов'язок банку
надіслати позичальнику лист-вимогу.

З наданого позивачем розрахунку
вбачається, що позичальником була
сплачена сума кредиту в розмірі - 18 502,03
дол.США та відсотки в розмірі - 8 384,01
дол.США.

Доводи відповідача, про те, що суд
першої інстанції повинен був залишити
позовну заяву без розгляду на підставі
п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України є
безпідставними, оскільки відповідно до
ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань. Крім того, в
матеріалах справи відсутні докази про
повідомлення сторін про судові
засідання, призначені на 23 січня 2014
року, 26 лютого 2014 року, 28 березня 2014 року
та на 12 травня 2014 року (а.с. 64-66).

За таких обставин, передбачених ст.ст.
309, 310 цього Кодексу підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції немає.

Апеляційна скарга доводів, які можуть
бути підставою для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції, не
містить.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, 526, 1050, 1054 ЦК
України. колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 12 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Готра Т.Ю. Боднар О.В.
Джуга С.Д.