Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
м.
Ужгород

Ужгородський міськрайонний
суд в складі :

Головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі - Росоха Є.М.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та їх представників - ОСОБА_4,
ОСОБА_5

представника департаменту міського
господарства Ужгородської міської
ради - Зеленяк С.С.

та представника ЖРЕР №8 - Семенова Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до департаменту
міського господарства Ужгородської
міської ради та ЖРЕР №8 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до
суду з зазначеним позовом, який
мотивують тим, що 19.06.2013 року, о 19 год. 30
хв., у дворі будинків №74 та №78, що в м.
Ужгород, по вул. Грушевського,
внаслідок падіння дерева верби, було
пошкоджено належні їм автомобілі, а
саме: автомобіль марки «Шкода Октавія
Тур» д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1,
чим спричинено останньому
матеріальних збитків на загальну суму
81480 грн., автомобіль марки «Дейво
Матіз», д/н НОМЕР_4 який належить ОСОБА_2,
чим спричинено останній матеріальних
збитків на загальну суму 27472,80 грн. та
автомобіль марки «ГАЗ-2705» д/н НОМЕР_5,
який належить ОСОБА_3, чим спричинено
останньому матеріальних збитків на
загальну суму 12720 грн. Крім того,
фактичним знищенням майна, позивачам
також створено значні незручності,
порушено їх спокій, порушено їх
нормальний ритм життя і завдано
душевних страждань. Зважаючи на
викладене позивачі просять стягнути
солідарно з відповідачів на користь:

- ОСОБА_1 - 81 480 грн. майнової шкоди, яка
складається з 81 353,47 грн. загальної
вартості відновлюваного ремонту
транспортного засобу, 126,53 грн. витрат
сплачених за надання інформації про
погодні умови, 15 000 грн. спричиненої
моральної шкоди та 1054 грн. сплачених
судових витрат;

- ОСОБА_2 - 27 472,80 грн. - майнової шкоди, яка
складається з 25 254,80 грн. загальної
вартості відновлювального ремонту
транспортного засобу, 2000 грн. витрат за
проведену експертизу, 218 грн. витрат за
посвідчення нотаріусом довіреності, 10
000 грн. спричиненої моральної шкоди та
515 грн. судових витрат;

- ОСОБА_3 - 12 720 грн. майнової шкоди, 5000
грн. спричиненої моральної шкоди та 458,80
грн. судових витрат.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
представники - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов підтримали
повністю та просили його задоволити,
стягнувши солідарно з відповідачів на
їх користь, спричинену їм матеріальну
та моральну шкоду.

Представник департаменту міського
господарства Ужгородської міської
ради Зеленяк С.С. в судовому засіданні
заперечила проти задоволення позову.
Показала, що падіння дерева відбулося
на прибудинковій території
багатоквартирних будинків №74 та №78, що
по вул. Грушевського, в м. Ужгород, які
знаходяться на балансі та
обслуговуванні КП ЖРЕР №8, що
стверджується рішенням виконавчого
комітету Ужгородської міської ради №135
від 20.04.2011 року, згідно якого виконавцем
послуг з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій району №6 (до
складу якого входить вул.
Грушевського,74,78) виступає КП ЖРЕР №8.
Крім того, згідно акту обстеження
зелених насаджень, що підлягають
видаленню №161 від 31.10.2012 року, на КП ЖРЕР
№8 було покладено обов'язок кронування
(обрізка зламаних, засихаючих гілок з
метою омолодження дерев) верби, що
знаходиться на вул. Грушевського,76-78, в
м. Ужгород. Департамент міського
господарства здійснив всі необхідні
дії щодо утримання зелених насаджень
та не несе відповідальності за дії чи
бездіяльність працівників ЖРЕР №8.
Вважає, що спричинена позивачам
матеріальна і моральна шкода підлягає
стягненню з ЖРЕР №8.

Представник ЖРЕР №8 Семенов Ю.О. в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив. Показав, що на його
думку, заподіяна позивачам шкода,
повинна бути відшкодоване не ЖРЕР №8, а
Департаментом міського господарства,
Ужгородської міської ради, оскільки
останнім було не дотримано процедури
покладення обов'язків по кронуванню
дерева на ЖРЕР №8. Посилаючись на
постанову про закриття кримінального
провадження від 20.01.2014 року та на
встановлені в ній фактичні обставини,
за відсутності вини директора ЖРЕР №8,
просить суд у задоволенні позову в
частині стягнення з ЖРЕР №8 на користь
позивачів спричиненої матеріальної та
моральної шкоди, відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 19.06.2013 року, у дворі
будинків №74 та №78, що в м. Ужгород, по
вул. Грушевського, впало дерево верби,
внаслідок чого було пошкоджено три
автомобілі, які належать ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказані обставини, крім пояснень
сторін, стверджуються актом від 19.06.2013
року, складеним працівниками ЖРЕР №8
(а.с. 18).

Внаслідок падіння дерева, автомобіль
марки «Школа Октавія Тур» д/н НОМЕР_1,
яким по довіреності серії ВММ№502355
керує ОСОБА_1, отримав численні
пошкодження і відповідно до звіту
№08/07/13 від 05.07.2013 року, складеного ТОВ
«Експерт-центр Тандем» про оцінку
розміру матеріального збитку, завданої
власнику КТЗ, вартість
відновлювального ремонту вказаного
транспортного засобу становить 81 353,47
грн. (а.с. 20,95-133).

Автомобіль марки «Дейво Матіз» д/н
НОМЕР_4, який згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_9 належить ОСОБА_2, отримав
пошкодження і відповідно до звіту
№07/07/13 від 05.07.2013 року, складеного ТОВ
«Експерт-центр Тандем» про оцінку
розміру матеріального збитку, завданої
власнику КТЗ, вартість
відновлювального ремонту вказаного
транспортного засобу становить 32 674,40
грн. (а.с. 27,134-155).

Автомобіль марки «ГАЗ-2705» д/н НОМЕР_5,
який згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу належить ОСОБА_3,
отримав пошкодження і відповідно звіту
№25/07/13 від 20.07.2013 року, складеного ТОВ
«Експерт-центр Тандем» про оцінку
розміру матеріального збитку, завданої
власнику КТЗ, вартість
відновлювального ремонту вказаного
транспортного засобу становить 13 002,22
грн. (а.с. 39,157-194).

Вказані звіти про оцінку розміру
матеріального збитку спричиненого
позивачам, в судовому засіданні
сторонами не оспорювалися.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відремонтували
належні їм транспортні засоби та
відповідно на відновлення таких,
позивачами було витрачено: ОСОБА_2 - 25
254,80 грн. на ремонт автомобіля марки
«Дейво Матіз» та ОСОБА_3Ф - 12 720 грн. на
ремонт автомобіля марки «ГАЗ-272705».

Вказані обставини стверджуються
дослідженими в судовому засіданні:
актом виконаних робіт (послуг) №76 від
07.12.2013 року (а.с. 33-34), накладною №398 від
12.12.2013 року, рахунком-заказом №99 від
12.12.2013 року, розрахунковою квитанцією
№007267 від 12.12.2013 року та розрахунковими
квитанціями №022466, №022469, №022468, №022467 від
05.12.2013 року (а.с. 43-44).

Тобто, зважаючи на викладені обставини,
суд вважає, що підлягають до стягнення
саме заподіяні позивачам реальні
збитки.

Поряд з цим, при вирішенні питання з
кого саме підлягає до стягнення
спричинена позивачам шкода, суд
виходить з наступного.

Постановою про закриття кримінального
провадження від 20.01.2014 року
встановлено, що при винесенні рішень
Ужгородською міською радою та
розпоряджень міського голови м.
Ужгорода про визначення виконавців з
утримання територій, їх санітарного
очищення, кронування дерев, видалення
сухих дерев, чагарників, проведення
обстеження та визначення дерев, що
підлягають видаленню або кронуванню
відповідно закріплених територій за
підприємствами ЖРЕР, компетентними
органами місцевого самоврядування не
було визначено вказані положення у
посадовій інструкції - Директора
підприємства житлового господарства
та не передбачено у нормативних актах
про формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і типового
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, директор КП
«ЖРЕР-8», Оксьон Ю.Ю. не міг та не мав
право виконати обов'язки по видаленню
та кронуванню зелених насаджень на
території ввіреного йому підприємства,
оскільки це не входило до його
службових обов'язків.

Разом з цим, Ужгородська міська рада
скористалась своїм правом, визначеним
у п.6. ст.59. Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», де вказано,
що: «Виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті».

Крім цього, при проведенні обстеження
зелених насаджень, що підлягають
видаленню, результати якого
відображені в акті № 161 від 31.10.2012 року,
директор «ЖРЕР-8» Оксьон Ю.Ю. не був
присутній, що суперечить ст.4 постанови
КМУ № 1045 від 01 серпня 2006 року «Про
затвердження Порядку видалення дерев,
кущів, газонів і квітників у населених
пунктах».

Крім цього в судовому засіданні
встановлено, що директор Оксьон Ю.Ю. не
був належним чином ознайомлений з
рішеннями, прийнятими Ужгородською
міською радою, що стосуються догляду за
зеленими насадженнями на території
зони обслуговування.

Вказана постанова сторонами не
оскаржувала, а тому суд вважає, що
встановлені в такій обставини, не
підлягають доказуванню у даній справі.

Встановлено також, що директором КП
«ЖРЕР № 8» Оксьоном Ю.Ю. вживались
заходи щодо уникнення нещасних
випадків пов'язаних з видаленням та
коронуванням зелених насаджень, які
знаходились на території ввіреного
йому підприємства, зокрема Оксьоном
Ю.Ю. неодноразово надсилались листи до
відділу благоустрою та Департаменту
міського господарства Ужгородської
міської ради з проханням сприяння у
вирішенні проблеми по ліквідації
аварійних сухих та напівсухих дерев,
які знаходились на території ЖРЕР № 8, в
тому числі дерева (верби), яке впало на
транспортні засоби 19.06.2013 року.

Вказані відомості підтверджуються
листом за № 140 від 05.04.2011 року, №531 від
06.09.2011 року, №86 від 20.03.2012 року, №197 від
17.05.2012 року, №237 від 19.06.2012 року, №707 від
15.11.2012 року (а.с. 236-246).

З огляду на викладене та з урахуванням
положень ст. 2 ч. 2, ст.10,11,17, ст. 30 п. «а»
пп.7, ст. 60 ч.ч. 1,5, ст.ст. 74, 77 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні»
відповідальність за шкоду, завдану
позивачам внаслідок неналежного
утримання дерева, що впало на
автомобілі, несе створений
Ужгородською міською радою
Департамент міського господарства
юридична особа, на яку покладено
відповідні обов'язки та які належними
чином не виконувалися.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що
спричинена позивачам шкода підлягає
відшкодуванню саме Департаментом
міського господарства, Ужгородської
міської ради, а не ЖРЕР №8, оскільки
останній, з врахуванням наявних вище
обставин, є неналежним відповідачем.

Згідно ст. 22 ЦК України під збитками, на
які особа має право відшкодування
внаслідок порушення її цивільного
права, розуміються втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заявлений позивачами
позов про стягнення спричиненої їм
матеріальної шкоди підлягає до
задоволення, а саме слід стягнути з
Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради на користь
ОСОБА_1 - 81 353,47 грн., на користь ОСОБА_2 - 25
254,80 грн. та на користь ОСОБА_3 - 12 720 грн.
спричиненої матеріальної шкоди.

Що стосується заявлених позивачами
вимог про стягнення з Департаменту
міського господарства Ужгородської
міської ради на їх користь спричиненої
моральної шкоди, то суд виходить з
наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 3, п.
5 Постанови Пленуму Верховного суду
України від 31 березня 1995 року №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із змінами, внесеними
постановою від 25 травня 2001 року №5) під
моральною шкодою розуміються втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ. Моральна шкода
може полягати зокрема: у приниженні
честі, престижу або ділової репутації,
моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я. При визначенні
моральної шкоди суд з'ясовує чим
підтверджується факт заподіяння
моральних чи фізичних страждань, або
втрат немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями вони заподіяні,
чи знаходяться дії відповідача в
причинному зв'язку з наслідками, що
настали.

Враховуючи те, що дії відповідача
знаходилися в причинному зв'язку з тим,
що позивачі зазнали моральних
страждань за те, що належне їм майно
було пошкоджено, що позбавило їх
можливості тривалий час користуватися
ним, необхідність нести значні
додаткові витрати, спричинили значні
вимушені зміни та незручності в житті
позивачів, порушили їх звичайний ритм
життя, призвели до істотних негативних
наслідків та переживань, душевних
страждань та змусили позивачів
докладати додаткових зусиль для
організації свого життя, виходячи з
засад розумності, виваженості та
справедливості, суд приходить до
висновку, що підлягає до стягнення з
Департаменту міського господарства,
Ужгородської міської ради на користь
позивачів по 2000 грн. кожному на
відшкодування спричиненої моральної
шкоди, оскільки на думку суду саме цей
розмір буде відповідати спричиненій
позивачам моральній шкоді.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

При вирішенні питання про стягнення з
відповідача на користь позивачів
судових витрат, сплата яких
підтверджена наявними в матеріалах
справи квитанціями, суд виходячи з
вимог ст. 88 ЦПК України, вважає, що з
Департаменту міського господарства,
Ужгородської міської ради слід
стягнути на користь:

- ОСОБА_1 - 1044,20 грн. сплаченого судового
збору та 126,53 грн. витрат сплачених за
надання інформації про погодні умови
(а.с. 1,2,26);

- ОСОБА_2 - 504,40 грн. сплаченого судового
збору, 2000 грн. витрат за проведену
експертизу та 218 грн. витрат за
посвідчення нотаріусом довіреності
(а.с. 3,4,36);

- ОСОБА_3 - 458,40 грн. сплаченого судового
збору (а.с. 5, 6).

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,
ст.ст. 4,5,14,60,208,209,212-215,294 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Департаменту міського
господарства Ужгородської міської
ради () на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_10) - 81 480 грн.
спричиненої матеріальної шкоди, 2000 грн.
на відшкодування моральної шкоди та
1044,20 грн. судових витрат.

Стягнути з Департаменту міського
господарства Ужгородської міської
ради () на користь ОСОБА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_11) - 27 472,80
грн. спричиненої матеріальної шкоди, 2000
грн. на відшкодування моральної шкоди
та 504,40 грн. судових витрат.

Стягнути з Департаменту міського
господарства Ужгородської міської
ради () на користь
ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_12) -
12 720 грн. спричиненої матеріальної
шкоди, 2000 грн. на відшкодування
моральної шкоди та 458,40 грн. судових
витрат.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий

Малюк В.М.