Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючого - Власова С.О.,

суддів -
Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі -
Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Тячівського
районного суду від 14 травня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» ( далі -ТзОВ «Кредитні
ініціативи») звернулося до суду з
позовом, в якому зазначало, що воно на
підставі договору про відступлення
прав вимоги від 17.12.2012 року набуло всі
права вимоги ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» до ОСОБА_1 за кредитним договором
№66/2007 від 25.04.2007 року. Так, 25.04.2007 року на
той час між ЗАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №66/2007 на суму 300000
грн., зі сплатою 18 % річних, кінцевим
терміном повернення - не пізніше 24.04.2010
року. В забезпечення виконання
зобов»язань, 25.04.2007 року між ЗАТ «АК
ПІБ» та ОСОБА_2 було укладено договір
поруки, згідно якого остання
зобов»язувалась відповідати перед
банком за належне виконання ОСОБА_1
умов кредитного договору. Однак, взяті
на себе зобов»язання ОСОБА_1 належним
чином не виконував і станом на 01.03.2014
року його заборгованість складає: 208
337,00 грн.- за кредитом; 58 813,72 грн.- по
відсоткам; 30 396,86 грн.- пеня. Посилаючись
на вказані обставини, позивач просив
суд стягнути солідарно з відповідачів
загальну суму заборгованості в розмірі
297 547, 58 грн., а також суму сплачених
судових витрат в розмірі 2 975, 48 грн.

Рішенням Тячівського районного
суду від 14.05.2014 року у задоволенні
позову ТзОВ «Кредитні ініціативи»
відмовлено за спливом строку позовної
давності.

Не погодившись із рішення
місцевого суду, ТзОВ «Кредитні
ініціативи» подало апеляційну скаргу,
в якій посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. При цьому зазначає, що суд не
вправі був застосовувати строк
позовної давності, оскільки в
матеріалах справи відсутня заява
відповідачів про застосування такого
строку, а також згідно умов договору
поруки: порука припиняється лише після
виконання боргових зобов»язань в
повному обсязі, а від так строки
позовної давності відносно поручителя
не спливли. З цих підстав апелянт
просив рішення скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

Сторони втретє в судове засідання
не з»явилися, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлялись,
що не перешкоджає апеляційному суду на
підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України
розглянути справу в їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді - доповідача,
перевіривши матеріали цивільної
справи, матеріали витребуваної
апеляційним судом архівної справи №
2-Н-388/08 й обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволенню з наступних
підстав.

Матеріалами справи стверджено, що
25.04.2007 року між ЗАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (далі АК ПІБ), (правонаступником
якого є ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк») та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№66/2007, згідно якого він отримав
споживчий кредит у розмірі 300 000,00 грн.,
зі сплатою 18 % річних та кінцевим
терміном повернення-не пізніше 24.04.2010
року (а.с.5-6 та а.с.7-9).

В забезпечення виконання
обов»язань, 25.04.2007 року між ЗАТ «АК ПІБ»
та ОСОБА_2 було укладено договір поруки,
згідно якого остання зобов»язувалась
відповідати перед банком за належне
виконання ОСОБА_1 умов кредитного
договору (а.с.10).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов»язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та законодавства.

ОСОБА_2 виступила майновими
поручителями виконання зобов'язань
ОСОБА_1

Статтею 554 ЦК України визначено: у
разі порушення боржником зобов»язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність.

Взяті на себе зобов»язання ОСОБА_1
належним чином не виконував і станом на
01.03.2014 року його заборгованість складає
208 337 грн. - за кредитом; 58813,72
грн.-заборгованість по відсоткам; 30396,86
грн.-пеня, що стверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором
(а.с.31-32).

Крім того, 17.12.2012 року між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ
«Кредитні ініціативи» було укладено
договір відступлення прав вимоги,
згідно п.2.2. якого, внаслідок передачі
(відступлення) кредитного портфеля за
цим договором, новий кредитор набуває
усіх прав вимоги первісного кредитора
за кредитними договорами та договорами
забезпечення, включно з правом
вимагати від позичальників належного
виконання всіх грошових та інших
зобов»язань, правом на звернення
стягнення за зобов»язаннями
позичальників на заставне майно, та
іншими правами вимоги за кредитними
договорами та договорами забезпечення
(а.с.20-30).

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції констатував факт
пред»явлення позивачем вимоги більш
ніж через 3 роки від дня настання строку
виконання кредитного зобов»язання,
тобто позивачем було пропущено строки
позовної давності і про застосування
такого строку було заявлено стороною
відповідача у судовому засіданні, що є
безумовною підставою для відмови у
задоволенні позову.

З даним висновком місцевого суду
не погоджується колегія суддів
виходячи з наступного.

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність-це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Таким чином, позовна давність може
бути застосована лише в тому випадку,
якщо позовні вимоги є підставними,
тобто судом встановлено факт порушення
відповідачем цивільного права або
інтересу позивача, однак внаслідок
спливу встановлено законодавством
строку позовної давності, вимоги
позивача до задоволення не підлягають.

У випадку ж безпідставності
позовних вимог, позовна давність не
застосовується, в позові відмовляється
по суті заявлених вимог.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 28.07.2008 року Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк вже звертався до Тячівського
районного суду Закарпатської області з
заявою про видачу судового наказу про
солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
№66/2007 від 25.04.2007 року, у розмірі 213 828, 32
грн., з яких: 208 337,99 грн.- сума
неповернутого кредиту, 4463
грн.-нараховані та несплачені відсотки
за користування кредитом; 994, 52 грн.-
нарахована пеня на несвоєчасну сплату
кредиту, що стверджується матеріали
наказного провадження №2н-388/08).

30.07.2008 року суддею Тячівського
районного суду видано судовий наказ,
яким стягнуто солідарно з боржників
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЗАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиціний банк» 213 828,32
грн. боргу по кредиту. Наказ набув
законної сили ( наказне провадження
№2н-388/08 а.с. 32).

На підставі вказаного судового
наказу, 26.08.2008 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
(а.с.43 матеріалів наказного провадження
№2н-388/08).

Статтею 61 Конституції України
передбачено, що ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене,
відповідно до аналогії закону,
оскільки з відповідачів вже було
стягнуто заборгованість по даному
кредитному договору, подвійне
стягнення є не допустимим за тією ж
кредитною заборгованістю, а від так в
даному випадку в задоволенні позову
ТзОВ «Кредитні ініціативи» слід
відмовити по суті заявлених позовних
вимог.

Згідно положень ч.2 ст.308 ЦПК України
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За таких обставин, резолютивна
частина оскаржуваного судового
рішення підлягає залишенню без змін,
при цьому колегія суддів змінює
мотивувальну частину даного рішення,
відмовляє в задоволенні позову по суті
заявлених вимог, виключивши з
мотивувальної частини оскаржуваного
рішення суду першої інстанції
посилання на застосування строків
позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3,
309 ч.1 п. 4, 316, 317,319 ЦПК України, судова
колегія судової палати, -

Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду
від 14 травня 2014 року змінити,
відмовивши Товариству з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» в задоволенні позову до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, з підстав викладених у
мотивувальній частині даного рішення.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді :