Справа № 633/350/14-Ц
Номер провадження 2/633/138/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року Печенізький районний
суд Харківської області у склаі:

головуючого судді
- Танасевич О.В.,

при секретарі -
Криворучко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Печеніги,
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Печенізької селищної
ради Харківської області про визнання
права власності на житловий будинок в
порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2014 року позивачка звернулась
до суду з зазначеним позовом, в якому
просила суд визнати за нею право
власності на житловий будинок АДРЕСА_2,
в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-4). В обґрунтування
позову посилалась на те, що за життя
ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла
все належне їй на день смерті майно
позивачці та ОСОБА_3 в рівних частинах.
На спірний будинок відсутні
правовстановлюючі документи, проте,
рішенням виконкому Печенізької
селищної ради Харківської області від
22 червня 2011 року № 190 було затверджено
акт його обстеження, переведено
будівлю із нежитлової у житлову та
рекомендовано оформити правову і
технічну документацію на нього. Проте,
за життя ОСОБА_2 не оформила необхідні
документи, а після її смерті зробити це
неможливо. Відсутність державної
реєстрації права власності на спірний
будинок за ОСОБА_2 позбавляє позивачку
можливості реалізувати свої спадкові
права шляхом звернення до нотаріуса.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, звернулась до суду з заявою
про розгляд справи за її відсутності
(а.с. 30). Відповідач - Печенізька селищна
рада Печенізького району Харківської
області, в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, проти
задоволення позову не заперечував (а.с.
22).

Враховуючи, що розгляд справи
відбувався за відсутності сторін,
відповідно до частини 2 статті 197
Цивільного процесуального кодексу
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно державних актів на право
приватної власності на землю серії ХР
№ 23-58-042172 та серії ХР № 23-58-042173,
зареєстрованих 23 січня 1997 року в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю
відповідно за номерами 303 та 304, частина
земельної ділянки АДРЕСА_3, площею 0,34 га
належала ОСОБА_4, а інша частина площею
0,10 га - ОСОБА_2 (а.с. 31, 32)

Після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/3 частку належної йому
земельної ділянки АДРЕСА_3, та ? частину
житлового будинку за тією ж адресою з
відповідною частиною надвірних
будівель успадкувала ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвами про право
на спадщину за законом від 12 жовтня 1999
року, виданими державним нотаріусом
Печенізької державної нотаріальної
контори ОСОБА_5 та зареєстрованими ним
в реєстрі за номерами 12, 13 (а.с. 33, 34).

Відповідно до договору про розподіл
спадкового майна від 15 квітня 2004 року,
посвідченого того ж дня державним
нотаріусом Печенізької державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 та
зареєстрованого в реєстрі за номером
365, ОСОБА_2 було виділено у власність
літню кухню літер «В», розташовану за
адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 35).

Згідно висновку районного архітектора
Печенізького проектно-виробничого
архітектурно-планувального бюро про
технічну можливість будівництва
жилого будинку і споруд від 20 січня 2000
року було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 22
листопада 1999 року щодо узаконення
самовільного будівництва сараю
розмірами 3,0 х 4,45 м та літньої кухні
розмірами 6,9 х 4,45 м, розташованих за
адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9). Згідно цього
висновку на зазначеній земельній
ділянці були розташовані також
житловий будинок, льох, туалет, сарай
тощо, які належали ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
який на час проведення обстеження
помер, та за яким успадкувала ОСОБА_2
Районний архітектор в цьому висновку
зазначив, що технічні умови (пожежні та
санітарні норми) дозволяють узаконити
самовільне будівництво сараю розміром
3,0 х 4,45 м та літньої кухні розміром 6,9 х
4,45 м на ім'я ОСОБА_4.

Рішенням Виконавчого комітету
Печенізької селищної ради Харківської
області № 22 від 24 лютого 2000 року «Про
оформлення технічної документації гр.
ОСОБА_2 на самовільно виконане
будівництво господарських споруд в
домоволодінні АДРЕСА_3» дозволено
ОСОБА_2 оформити та отримати технічну
документацію на самовільно виконане,
без попереднього оформлення
відповідних документів, будівництво
сараю розмірами 3,0 х 4,45 м та літньої
кухні розмірами 4,45 х 6,9 м, на ім'я ОСОБА_4,
на той момент померлого (а.с. 10).

18 грудня 2009 року ОСОБА_2 склала заповіт,
посвідчений того ж дня державним
нотаріусом Печенізької державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за номером 1088,
за умовами якого все належне на день
смерті спадкодавці майно вона заповіла
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

21 травня 2011 року виконкомом
Печенізької селищної ради Харківської
області було складено акт обстеження
домоволодіння по АДРЕСА_2 на предмет
вивчення можливості використання
будівлі літньої кухні як житлового
будинку, згідно якого літня кухня може
використовуватись як житлове
приміщення (а.с. 12).

Згідно рішення Виконавчого комітету
Печенізької селищної ради
Печенізького району Харківської
області № 190 від 22 червня 2011 року,
винесеного на підставі протоколу
засідання топонімічної комісії
Печенізької селищної ради Харківської
області № 23 від 20 червня 2011 року,
затверджено акт обстеження будівлі від
21 червня 2011 року, упорядковано адресну
систему та присвоєно новий юридичний
адрес на житловий будинок (колишня
літня кухня) - АДРЕСА_2, а також
переведено будівлю літньої кухні із
нежитлового в житловий будинок (а.с. 11,
13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Печенізького районного управління
юстиції у Харківській області 27
листопада 2013 року (а.с. 7).

За відомостями, наведеними в листі
приватного нотаріуса Печенізького
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_5 № 492/01-16 від
9 жовтня 2014 року, 3 грудня 2013 року після
смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову
справу № 85/2013 на підставі заяви ОСОБА_1
про прийняття спадщини та заяви ОСОБА_3
про відмову від прийняття спадщини (а.с.
26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яка є однією зі
спадкоємиць ОСОБА_2 згідно заповіту
останнього, подала заяву про відмову
від належної їй частини спадкового
майна, яке залишилось після смерті
спадкодавці (а.с. 27).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, виданого 11 червня 2014 року
приватним нотаріусом Печенізького
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_5 та
зареєстрованого в реєстрі за номером
540, позивачка є єдиною спадкоємицею
ОСОБА_2 (а.с. 17). Це свідоцтво видано на
спадщину у вигляді квартири з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Згідно Інформаційної довідки з
Державного реєстру прав власності на
нерухоме майно № 27764262 станом на 7
жовтня 2014 року відомості щодо речових
прав на будинок АДРЕСА_2, у Державному
реєстрі відсутні (а.с. 24).

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в листі Міністерства Юстиції України
від 21 лютого 2005 року №19-32/319 «Щодо
порядку оформлення документів

в разі смерті власника нерухомого
майна» в разі смерті власника
нерухомого майна, первинна реєстрація
права власності на яке не була
проведена і правовстановлюючий
документ відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися у
судовому порядку.

Позивачка позбавлена можливості
оформити право власності на спадщину у
вигляді житлового будинку АДРЕСА_2,
оскільки попередня власниця цього
будинку - ОСОБА_2, успадкувавши спірний
будинок після смерті ОСОБА_4, не
забезпечила державної реєстрації
цього права.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 набула права власності на
спірний житловий будинок АДРЕСА_2,
успадкувавши його після створення та
узаконення (після смерті ОСОБА_4)
самовільного будівництва на підставі
висновку районного архітектора
Печенізького проектно-виробничого
архітектурно-планувального бюро та
рішення Виконавчого комітету
Печенізької селищної ради Харківської
області № 22 від 24 лютого 2000 року (а.с. 9,
10).

Обов'язок власників забезпечити
державну реєстрацію прав власності на
всі без винятку об'єкти нерухомості
введено лише з 1 липня 2004 року, а саме з
дня набрання чинності Законом України
№ 1952-IV «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (далі за текстом, Закон №
1952-IV) та в порядку, встановленому
Інструкцією про порядок державної
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних та фізичних осіб,
затвердженою наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики від 9 червня 1998 року
№ 121.

Оскільки згідно статті 3 Закону № 1952-IV
право власності на нерухоме майно,
набуте згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнається державою, суд дійшов
висновку про те, що будинок АДРЕСА_2,
увійшов до складу спадкового майна, яке
залишив після смерті ОСОБА_4 (станом на
день відкриття спадщини цей будинок
був під номером АДРЕСА_3 за тією ж
адресою), а згодом ОСОБА_2.

Згідно статті 1261 Цивільного кодексу
України позивачка має право на
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_2, інша її спадкоємиця за
заповітом відмовилась від спадщини, а
судом не встановлено спадкоємців
ОСОБА_2, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині після її смерті
згідно статті цього ж Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1220,
частини 3 статті 1223, частини 1 статті 1268
Цивільного кодексу України позивачка
має право на спадкування за заповітом
та їй належить все спадкове майно з дня
відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_2, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка звернулась до нотаріусу з
заявою про прийняття спадщини за
заповітом в порядку статті 1269
Цивільного кодексу України та в межах
строку, встановленого статтею 1270 цього
ж Кодексу. Таким чином, позивачка
прийняла спадщину за ОСОБА_2, зокрема, у
вигляді нерухомого майна - спірного
житлового будинку. Разом з тим,
неможливість отримати свідоцтво про
право на спадщину у нотаріуса на
спірний будинок позбавляє її
можливості виконати обов'язок
відповідно до статті 1299 Цивільного
кодексу України, а саме зареєструвати
право на спадщину в органах, які
здійснюють державну реєстрацію
нерухомого майна.

За таких обставин, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218, 224, 226
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Печенізької
селищної ради Харківської області про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування за
заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок номер
АДРЕСА_2.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Печенізький районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь в справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: