АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9323/14 Справа № 209/4676/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Пищиди М.М.

суддів Осіяна О.М., Черненкової Л.А.

при секретарі Гасановій С.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про захист прав споживача, визнання третейської угоди та договору недійсним, стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 04 серпня 2008 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії, за умовами якого кредитор зобовязався надати позичальникові грошові кошти в сумі 123800 доларів США починаючи з вересня 2008 року.

Сторони договору домовились , що усі спори та розбіжності, що виникають між ними, підлягають врегулюванню шляхом взаємних консультацій та переговорів. Пунктом 6,2 кредитного договору передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони , керуючись ст.. 5 Закону України «Про третейські суди» , домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду справи вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем або ОСОБА_4 у порядку черговості. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункту суддями, суддя призначається Головою постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

На думку позивача зазначений пункт договору обмежує її права споживача, порушує принцип рівності сторін за договором.

Позивачка вважає що договір було укладено під впливом обману, він підлягає визнанню недійсним як в частині третейського застереження так і в цілому.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про захист прав споживача, визнання третейської угоди та договору недійсними, стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог колегія суддів не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про те, що позивачка отримала кредитні кошти та була обізнана з умовами цього договору.

Установлено, що 04 серпня 2008 року між позивачкою та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір № 105/6 313 8 про надання відновлюваної кредитної лінії, за умовами якого кредитор зобовязався надати позичальникові грошові кошти в сумі 123800 доларів США починаючи з вересня 2008 року.

В порядку забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 105/24 196 8 від 04. 08. 2008 року, згідно якого позивачка передала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме будинок № 24 , загальною площею 261, 6 кв. м. , що знаходиться по вул. Жені Закрутова в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

Пунктом 6,2 кредитного договору передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони , керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди» , домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду справи вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем або ОСОБА_4 у порядку черговості. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункту суддями, суддя призначається Головою постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

ОСОБА_2 умови договору не виконала та порушила порядок боргових зобов'язань перед банком.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 940388 грн. 23 коп. заборгованості.

Відповідно до статті 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 5 Закону України Про третейські суди передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України Про третейські суди третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. На час виникнення спірних правовідносин Закон не містив заборони на укладення третейської угоди.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII Третейське самоврядування Закону України Про третейські суди (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України Про третейські суди), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина пята статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22, стаття 64 Конституції України).

Крім того, згідно з розясненнями, викладеними в абзаці 5 частини другої постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (стаття 17 ЦПК України) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

З'ясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: