УХВАЛА

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Закропивного О.В.,

Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, товариства з
обмеженою відповідальністю «Маша і
Мєдвєдь» до комунального підприємства
«Рівнекнига» Рівненської обласної
ради про захист авторських прав та
стягнення компенсації за їх порушення
за касаційною скаргою ОСОБА_3,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»,
подану представником - Трачуком Юрієм
Миколайовичем, на рішення апеляційного
суду Рівненської області від 26 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 26 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 та товариство з
обмеженою відповідальністю «Маша і
Мєдвєдь» (далі - ТОВ «Маша і Мєдвєдь»)
звернулись до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_3 своєю
творчою працею створив головних
персонажів «Машу» і «Мєдвєдя» з
однойменного мультиплікаційного
серіалу «Маша» і «Мєдвєдь». ОСОБА_3
передав ТОВ «Маша і
Мєдвєдь» виключні майнові права на
художні твори (зображення головних
персонажів мультфільму) «Маша» і
«Мєдвєдь». ОСОБА_3 є власником
немайнових (невідчужуваних) авторських
прав на персонажів «Маша» і «Мєдвєдь»
вказаного аудіовізуального твору, а
ТОВ «Маша і Мєдвєдь» - виключних
майнових прав. 9 вересня 2013 року їм
стало відомо, що відповідач здійснює
незаконне розповсюдження наклейок та
пазлів, на яких розміщені контрафактні
персонажі аудіовізуальних твору «Маша
і Мєдвєдь». Продаж контрафактних
товарів здійснювалась в книгарні № 8
«Слово», що знаходиться за адресою: м.
Рівне, вул. Соборна, 57. Вважали, що
такими діями відповідача порушено їх
немайнові та майнові права і розмір
компенсації за порушення майнових
виключних прав повинен складати не
менше 20 мінімальних розмірів
заробітних плат, встановлених в
Україні.

Ураховуючи наведене, позивачі просили
заборонити відповідачу здійснювати
продаж наклейок та пазлів на
обкладинках, яких розміщено
контрафактні примірники творів -
персонажів аудіовізуального твору
«Маша і Мєдвєдь», авторські права на
які належить їм; стягнути з відповідача
на користь ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
компенсацію за порушення майнових прав
замість відшкодування збитків та
стягнення доходу. На накласти на
відповідача штраф у розмірі 10 % від
суми, присудженої судом.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 18 лютого
2014 року позов ОСОБА_3, ТОВ «Маша і
Мєдвєдь» задоволено. Зобов'язано КП
«Рівнекнига» Рівненської обласної
ради розповсюдження (продаж) у книгарні
№ 8 «Слово» контрафактних наклейок, на
яких незаконно розміщено твори
(персонажі аудіовізуального твору
«Маша і Мєдвєдь»), а саме: персонаж
«Маша» і персонаж «Мєдвєдь», та надати
ОСОБА_3 і ТОВ «Маша і Мєдвєдь» або їх
представникам інформацію про третіх
осіб: виробника та постачальника
(постачальників), задіяних у
виробництві та розповсюдженні цієї
контрафактної продукції. Стягнуто з КП
«Рівнекнига» на користь ТОВ «Маша і
Мєдвєдь» компенсацію за порушення
майнових авторських прав за
розповсюдження (продаж) контрафактних
наклейок у розмірі 24 360 грн. Стягнуто з
КП «Рівнекнига» на
користь ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
компенсацію за порушення майнових
авторських прав за розповсюдження
(продаж) контрафактних пазлів у розмірі
24 360 грн. Накладено на КП «Рівнекнига»
штраф у розмірі 4 872 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 26 червня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині вирішення вимог ОСОБА_3 до
КП «Рівнекнига» Рівненської
обласної ради про захист авторських
прав скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення. У задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 26 червня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
позовних вимог ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
скасовано. Провадження в частині
позовних вимог ТОВ «Маша і Мєдвєдь» до
КП «Рівнекнига» Рівненської
обласної ради про захист авторських
прав та стягнення компенсації за їх
порушення, закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, ТОВ «Маша і
Мєдвєдь» в особі представника - Трачука
Ю.М., посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просять скасувати судові
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що продаж
контрафактних примірників творів КП
«Рівнекнига» є порушенням майнових та
немайнових прав позивачів. Оскільки
порушення немайнових прав позивачами
доведено, вони мають право на отримання
компенсації.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
про захист авторських прав,
апеляційний суд виходив із того, що
останнім не доведено факт порушення КП
«Рівнекнига» його немайнових прав,
оскільки підприємство наклейок та
пазлів із зображенням персонажів
«Маша» і «Мєдвєдь» не випускало, не
відтворювало, не публікувало. Крім
того, апеляційний суд вважав, що
позовні вимоги ТОВ «Маша і Медвєдь»
підлягають розгляду в порядку
господарського судочинства, а тому
провадження у справі в цій частині
закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України.

Проте повністю погодитись із такими
висновками апеляційного суду не можна,
оскільки їх суд дійшов із порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним положенням закону судові
рішення апеляційного суду не
відповідають.

Судами встановлено, що згідно
свідоцтва про реєстрацію та
депонування твору - результату
інтелектуальної діяльності від 22
квітня 2008 року №
13631 автором малюнків персонажів до
анімаційного дитячого серіалу під
назвами «Маша» та «Мєдвєдь» є ОСОБА_3,
якому належать немайнові права на
даний результат інтелектуальної
діяльності, який створений 1 жовтня 2007
року.

8 червня 2010 року між ТОВ «Маша і
Мєдвєдь» (ліцензіат) та
ОСОБА_3 (ліцензіар) укладено
ліцензійний договір про надання права
використання творів образотворчого
мистецтва (виключна ліцензія), згідно
якого ліцензіар має виключне право
використання створених малюнків
«Маша» і «Мєдвєдь».

Тобто, ОСОБА_3 є власником немайнових
(невідчужуваних) авторських прав на
персонажів «Маша» і «Мєдвєдь»
вказаного аудіовізуального твору,
кожен з яких є частиною твору, що може
використовуватись самостійно, а тому
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
визнається окремим твором, що може
захищатися незалежно від інших
об'єктів авторського права, що є
складовою цього твору. ТОВ «Маша і
Мєдвєдь» володіє виключними майновими
правами на вказані твори. Крім того, від
отриманих ліцензійних та інших
платежів за використання (у тому числі
незаконне використання) персонажів,
ТОВ «Маша і Мєдвєдь» здійснює
обов'язкові виплати (авторську
винагороду) ОСОБА_3

Вказані обставини встановлені і
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 2 липня 2014 року,
постановленою у справі за касаційною
скаргою ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь»,
поданою представником - Трачуком Юрієм
Миколайовичем, на рішення апеляційного
суду Рівненської області від 27 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «SEPTIMA» про захист
авторських прав та стягнення
компенсації за їх порушення, тому в
силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України не потребують
доказування.

За змістом ст. ст. 440, 441 ЦК України, ст. 15
Закону України «Про авторське право і
суміжні права» до майнових прав автора
належить виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами, а саме дозволяти або
забороняти, зокрема розповсюдження
творів шляхом продажу, відчуження
іншим способом, а також подання своїх
творів до загального відома публіки
таким чином, що її представники можуть
здійснити доступ до творів з будь-якого
місця і будь-який час за їх власним
вибором.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
порушенням авторського права і (або)
суміжних прав, що дає підстави для
судового захисту, є: вчинення будь-якою
особою дій, які порушують особисті
немайнові права суб'єктів авторського
права і (або) суміжних прав, визначені
ст. ст. 14, 38 цього Закону, та їх
майнові права, визначені ст. ст. 15, 39, 40, 41
цього Закону, з урахуванням
передбачених ст. ст. 21-25, 42, 43 цього
Закону обмежень майнових прав.

9 вересня 2013 року позивачам стало
відомо, що КП «Рівнекнига» здійснює
незаконне розповсюдження наклейок та
пазлів на яких розміщені контрафактні
персонажі аудіовізуального твору
«Маша и Медведь». Продаж
контрафактного товару здійснювався в
книгарні № 8 «Слово», що знаходиться за
адресою: м. Рівне, вул.
Соборна, 57, про що суду надано фіскальні
чеки, видані відповідачем.

На момент придбання контрафактні пазли
наявні на вітрині книгарні у кількості
біля десяти упаковок. Упаковка пазлів
містить два окремих твори (зображення
персонажа) «Маша» та один твір
(зображення персонажа) «Мєдвєдь»
(Ведмідь). Крім того, контрафактні твори
(зображення персонажів «Маша» і
«Мєдвєдь», розміщені на цих товарах),
зазнали змін (були обрізані).
Ідентифікувати виробника на цих
товарах не вбачається можливим.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
контрафактний примірник твору,
фонограми, відеограми - примірник
твору, фонограми чи відеограми,
відтворений, опублікований і (або)
розповсюджуваний з порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
у тому числі примірники захищених в
Україні творів, фонограм і відеограм,
що ввозяться на митну територію
України без згоди автора чи іншого
суб'єкта авторського права і (або)
суміжних прав, зокрема з країн, в яких
ці твори, фонограми і відеограми ніколи
не охоронялися або перестали
охоронятися.

Відповідно до Національного стандарту
№ 4 «Оцінка майнових прав
інтелектуальної власності»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 жовтня 2007 року
№ 1185 контрафактна продукція - це
продукція або примірник, які
випускаються, відтворюються,
публікуються, розповсюджуються,
реалізуються тощо з порушенням
майнових прав інтелектуальної
власності.

З урахуванням наведеного, апеляційний
суд у порушення вимог ст.
ст. 212-214, 316 ЦПК України не дав оцінки
доводам позивача про те, що своїми
діями, а саме продажем контрафактних
примірників товарів КП «Рівнекнига»
допустило порушення немайнових (право
на ім'я, право на недоторканість твору)
ОСОБА_3 та виключних майнових
авторських прав (право на використання
твору шляхом його продажу) ТОВ «Маша і
Мєдвєдь», оскільки останні не надавали
дозволу (згоди) на виробництво та
розповсюдження пазлів та наклейок з
зображенням персонажів «Маша» і
«Мєдвєдь».

Однак апеляційний суд, вважав, що
ОСОБА_3 не доведено факту порушення
відповідачем особистих немайнових
прав, зазначивши при цьому, що
розповсюдження, демонстрація,
відтворення є також порушенням
немайнових прав. Отже, висновки суду є
суперечливими.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 4 червня 2010 року № 5
«Про застосування судами норм
законодавства у справах про захист
авторського права і суміжних прав»
судам роз'яснено, що згідно зі ст. 14
Закону України «Про авторське право і
суміжні права» особисті немайнові
права автора не можуть бути передані
(відчужені) іншим особам, вони
охороняються безстроково.

У зв'язку з наведеним судам слід
ураховувати, що автор твору є належним
позивачем за позовом про заборону дій
щодо використання твору, що порушують
його особисті немайнові права,
незалежно від того, що майнові права
передано (відчужено) (ст. 31 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права») чи передано право на
використання твору іншій особі (ст. 32
Закону України «Про авторське право і
суміжні права»), якщо ця особа не
здійснює захист цього права (ст. 52
Закону України «Про авторське право і
суміжні права»).

Проте апеляційний суд зазначене не
врахував, не звернув увагу на те, що
ОСОБА_3 обрав спосіб захисту його
порушених немайнових прав відповідно
до положень ст. ст. 50, 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»
як автор малюнків персонажів для
мультсеріалу та заявив спільну з ТОВ
«Маша і Мєдвєдь» вимогу до КП
«Рівнекнига» про заборону
розповсюдження контрафактної
продукції та надання інформації про
третіх осіб, які мають відношення до
виробництва та розповсюдження цієї
контрафактної продукції.

Крім того, апеляційний суд залишив поза
увагою, що захист прав автора
персонажів «Маша» і «Мєдвєдь», ОСОБА_3,
охороняються також Бернською
конвенцією про охорону літературних і
художніх творів 1971 року (далі -
Конвенція. Україна є учасницею цієї
Конвенції з 25 жовтня 1995 року.

Відповідно до ст. 1 Конвенції країни, до
яких застосовується Конвенція,
утворюють Союз для охорони прав
авторів на літературні і художні твори.

Згідно зі ст. 5 цієї Конвенції щодо
творів, з яких авторам надається
охорона на підставі цієї Конвенції,
автори користуються в країнах Союзу,
крім країн походження твору, правами,
які надаються нині або будуть надані в
подальшому відповідними законами цих
країн своїм громадянам, а також
правами, особливо наданим цією
Конвенцією.

Користування цими правами і здійснення
їх не пов'язані з виконанням будь-яких
формальностей; таке користування і
здійснення не залежать від існування
охорони в країні походження твору.
Отже, крім установлених цією
Конвенцією положень, обсяг охорони,
рівно як і засоби захисту, що
забезпечують автору охорону його прав,
регулюються виключно законодавством
країни, в якій виникає потреба в ній.

Стаття 16 Конвенції зобов'язує Державу
Україна (як учасницю Союзу)
контрафактні примірники твору
піддавати арешту у будь-якій країні
Союзу, в якій цей твір користується
охороною.

Крім того, у п. 44 постанови Пленуму
Верховного суду України від 4 червня 2010
року № 5 «Про застосування судами норм
законодавства у справах про захист
авторського права і суміжних прав»
судам роз'яснено, що відповідно до
п. «б» ст. 50 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
розповсюдження контрафактних
примірників творів (у тому числі
комп'ютерних програм і баз даних),
фонограм, відеограм і програм
організацій мовлення є порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
що дає підстави для судового захисту.

Особа, яка розповсюджує об'єкти
авторського права і (або) суміжних прав
без дозволу суб'єкта такого права, несе
відповідальність за порушення
виключних прав на цей твір і в тому
випадку, коли контрафактну продукцію
нею отримано за договорами з третіми
особами.

Проте апеляційний суд вказане не
врахував, не звернув уваги на те, що
факт продажу відповідачем
контрафактної продукції доводиться
позивачами показаннями свідків,
фіскальним чеком від 9 вересня 2013 року
та речовими доказами (наклейками та
пазлами), що відповідає вимогам ст. ст.
57-59 ЦПК України.

У наданому в якості доказу фіскальному
чеку, виданому відповідачем,
підтверджені артикулом та написом,
нанесеними на товар. Крім того, на
товарах міститься напис, зроблений
вручну, з номером, який касир,
здійснюючи продаж товарів, вводила до
касового апарату для чіткої
ідентифікації товарів.

Апеляційний суд залишив це поза увагою,
як і те, що на контрафактній продукції,
що продається відповідачем, відсутнє
ім'я автора. Зазначене є порушенням не
лише виключних майнових прав, що
передані ТОВ «Маша і Медвєдь», але і
немайнових прав ОСОБА_3

У абз. 2, 3 п. 12 наведеної вище постанови
Пленуму Верховного Суду України судам
роз'яснено, що позивач повинен довести
факт наявності в нього авторського
права і (або) суміжних прав, факт
порушення його прав відповідачем або
загрозу такому порушенню, розмір шкоди
(за винятком вимоги виплати
компенсації), якщо вона завдана, та
причино-наслідковий зв'язок між
завданою шкодою і діями відповідача.
При цьому суду слід виходити із
наявності матеріально-правової
презумпції авторства (ч. 1 ст. 435 ЦК
України, ст. 11 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»).
Зокрема, первинним суб'єктом, якому
належить авторське право, є автор
твору. За відсутності доказів іншого
автором твору вважається особа,
зазначена як автор на оригіналі або
примірнику твору (презумпція
авторства). Це положення
застосовується також у разі
опублікування твору під псевдонімом,
який ідентифікує автора.

Відповідач, який заперечує проти
позову, зобов'язаний довести виконання
вимог Закону при використанні ним
об'єкту авторського права і (або)
суміжних прав, а також спростувати
передбачену цивільним законодавством
презумпцію винного завдання шкоди (ст.
ст. 614, 1166 ЦК України).

З огляду на наведене, виконання вимог
закону при використанні ним об'єкту
авторського права зобов'язаний довести
відповідач.

Апеляційний суд зазначене не врахував,
не звернув уваги на те, що презумпція
винного завдання шкоди відповідачем
спростована не була.

Крім того, не можна погодитись з
висновком апеляційного суду щодо
закриття провадження у справі в
частині заявлених позовних вимог ТОВ
«Маша і Мєдвєдь» до КП «Рівнекнига»
Рівненської обласної ради про захист
авторських прав та стягнення
компенсації за їх порушення.

Так, апеляційний суд вважав, що даний
спір підлягає розгляду в порядку
господарського судочинства на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
закрив провадження у справі.

У абз. 3 п. 3 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» судам роз'яснено, що
оскільки згідно зі ст. 16 ЦПК України не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом, суд відкриває провадження у
праві в часині вимог, які належать до
цивільної юрисдикції, і відмовляє
відкритті провадження у справі щодо
вимог, коли їх розгляд проводиться за
правилами іншого виду судочинства.
Разом із тим суд також має врахувати, що
в порядку цивільного судочинства
підлягають розгляду справи у разі, якщо
однією із сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий.

Судами встановлено, що в одному
провадженні заявлені позовні вимоги
фізичної особи ОСОБА_3 та юридичної
особи - ТОВ «Маша і Мєдвєдь» до іншої
юридичної особи КП «Рівнекнига».

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3
та ТОВ «Маша і Мєдвєдь» спільно
звернулись за захистом своїх прав, які
передбачені ліцензійним договором
щодо одного й того самого предмета,
укладеним 8 червня 2010 року між ОСОБА_3 та
ТОВ «Маша і Мєдвєдь», зокрема предметом
позову є неправомірне використання
творів (персонажів «Маша» та
«Мєдвєдь»), права на використання яких
спільно належать ОСОБА_3 та ТОВ «Маша і
Мєдвєдь».

Таким чином, апеляційний суд,
закриваючи провадження у справі за
позовом ТОВ «Маша і Мєдвєдь» до КП
«Рівнекнига» Рівненської обласної
ради про захист авторських прав та
стягнення компенсації за їх порушення,
не звернув уваги, що ОСОБА_3 та ТОВ «Маша
і Мєдвєдь» звернулись до суду з
однорідними вимогами майнового та
немайнового характеру.

У зв'язку з наведеним, коли фактичні
обставини для правильного вирішення
справи не встановлені, судові рішення
апеляційного суду не можуть вважатись
законними і обґрунтованими та в силу
ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню,
а справа - передачі на новий
апеляційний розгляд, під час розгляду
якої суду належить урахувати
викладене, дати відповідну правову
оцінку доводам і запереченням сторін
та ухвалити судове рішення відповідно
до установлених обставин і вимог
закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, товариства з
обмеженою відповідальністю «Маша і
Мєдвєдь», подану представником -
Трачуком Юрієм Миколайовичем,
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 26 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Рівненської області
від 26 червня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта