Номер провадження: 22-ц/785/8281/14
Головуючий у першій інстанції Горбань
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
комунального підприємства «Одеський
обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» до ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою комунального
підприємства «Одеський обласний Фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» на рішення
Тарутинського районного суду Одеської
області від 10. 04. 2014 р.,

в с т а н
о в и л а:

16. 07. 2013 р. комунальне підприємство
«Одеський обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» (далі КП «Одеський обласний
Фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі»)
звернулося з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості в
розмірі 20908,72 грн. за укладеним між
сторонами кредитним договором № 501 від
30. 09. 2005 р. тому, що відповідач отримав за
кредитним договором 8036 грн., але не
повернув позивачу, внаслідок чого
додатково має сплатити ще й пеню в
розмірі 12872,72 грн., а також про стягнення
судових витрат у вигляді судового
збору в розмірі 229,4 грн.

Рішенням Тарутинського районного суду
Одеської області від 10. 04. 2014 р.
відмовлено у задоволенні позову КП
«Одеський обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі».

В апеляційній скарзі КП «Одеський
обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» ставить питання про
скасування рішення суду як незаконного
та необґрунтованого і ухвалення нового
рішення про задоволення позову,
зокрема, посилаючись на те, що
остаточним терміном погашення кредиту
за кредитним договором між сторонами є
повне погашення кредиту відповідачем,
а судом помилково визначено кінцеву
дату погашення кредиту і вважає, що
оскільки у кредитному договорі не
визначено кінцевого терміну погашення
боргу, то початком терміну вважається
пред'явлення претензії 23. 04. 2013 р. та/або
вимог щодо виконання договірних
зобов'язань.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання осіб, які беруть
участь у справі, не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову про
стягнення заборгованості з
відповідача заборгованості за
кредитним договором суд першої
інстанції виходив з матеріалів справи,
положень ст. 267 ЦПК України і того, що
позивач звернувся з цією вимогою після
спливу строку позовної давності без
зазначення поважних причин пропуску
цього строку.

Вказаний висновок суду є законним і
обґрунтованим з таких підстав.

Положеннями ст. ст. 1049, 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
позичальник зобов'язаний повернути
кредитодавцю позику (грошові кошти) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК
України). Разом з тим із настанням
певної події, яка має юридичне
значення, законодавець пов'язує термін,
який визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК
України).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Цивільне
законодавство передбачає два види
позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність. Зокрема, частина
друга статті 258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок. За
загальним правилом перебіг загальної і
спеціальної позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Ст. 267 ЦК України встановлено, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що згідно зі змістом
кредитного договору № 501 від 30. 09. 2005 р.
між КП «Одеський обласний Фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір (далі
Договір), за яким ОСОБА_2 отримав від КП
«Одеський обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» 8036 грн.

За умовами цього Договору КП «Одеський
обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» надає позичальнику кредит для
газифікації житлового будинку по
АДРЕСА_1 (п. 1.1); за користування кредитом
встановлюється плата в розмірі 3
відсотків річних (п. 1.2); а позичальник
зобов'язується забезпечити повне
повернення кредиту та відсотків за
користування ним згідно з умовами
кредитного договору (п. 4.4.1); повертати
кредит згідно з графіком повернення
кредиту (додаток № 2), першу частку
кредиту повернути в строк до 30. 11. 2005 р. і
повернути кредит в строк до 30. 09. 2008 р. (п.
4.4.2); сплачувати відсотки за
користування кредитом (п. 4.4.3); за
порушення термінів повернення кредиту
та відсотків за користування кредитом
позичальник сплачує КП «Одеський
обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України за кожний день прострочки від
не внесеної в строк суми платежів (п. 5.1).

За умовами вказаного Договору в
розділі 6 «Строк дії договору»
зазначено, що цей договір набуває
законної сили з моменту підписання
його сторонами та діє до остаточного
повернення наданого КП «Одеський
обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» кредиту, сплати відсотків за
користування ним та інших платежів (п.
6.1), зобов'язання КП «Одеський обласний
Фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі»
починаються після укладення з
позичальником договорів застави або
поруки (п. 6.1.1), дія договору починається
з дати видачі матеріалів або
обладнання для газифікації будинку та
монтажу газопроводу (п. 6.1.2).

Згідно з додатком № 2 «Графік покриття
кредиту» до Договору, який є
невід'ємною частиною Договору,
позичальник ОСОБА_2 зобов'язався
покрити кредит у наступні терміни
частками по 1148 грн. в періоди до 30. 11. 2005
р., 01. 07. 2006 р., 30. 11. 2006 р., 01. 07. 2007 р., 30. 11. 2007
р., 01. 07. 2008 р., 30. 11. 2008 р., (плюс по кожному
платежу сума визначена з урахуванням
сукупного індексу інфляції), а усього
8036,00 грн.

Відповідно до змісту Договору застави
від 30. 09. 2005 р., укладеному між КП
«Одеський обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» та ОСОБА_2, з посиланням на
договір між КП «Одеський обласний Фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» з ОСОБА_2 про
надання кредиту на суму 8036 грн.
терміном на 3 роки, ОСОБА_2 передає в
заставу Фонду житловий будинок по
АДРЕСА_1, який оцінюється сторонами у 8036
грн.

Згідно змісту листа-претензії від 23. 04.
2013 р. КП «Одеський обласний Фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» направив
відповідачу претензію про
необхідність погашення кредитного
зобов'язання перед Фондом і
попередження, що у разі невиконання
грошового зобов'язання Фонд буде
змушений звернутися за захистом своїх
прав до суду.

Дані про підтвердження отримання цього
листа відповідачем відсутні.

За станом на 26. 06. 2013 р., як вказано у
позові, заборгованість відповідача
перед КП «Одеський обласний Фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» дорівнює 20908,72
грн., що складається з залишку кредиту в
розмірі 8036,00 грн. і пені в розмірі 12872,72
грн.

Таким чином, оскільки за наданими КП
«Одеський обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» даними останній платіж і повне
погашення кредиту мало бути здійснене
до 30. 09. 2008 р. (Додаток № 2 до Договору і п.
4.4.2 Договору), то звернення КП «Одеський
обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» до відповідача з
листом-претензією від 23. 04. 2013 р. (без
підтвердження його отримання
відповідачем) і 16. 07. 2013 р. з відповідним
позовом про стягнення заборгованості
лежать за межами строку позовної
давності, визначеної законом у три
роки.

При цьому, враховується, що в
матеріалах справи є письмова заява з
боку представника відповідача,
зроблена до винесення судом першої
інстанції рішення, з проханням
відмовити у задоволенні позову з
вказівкою на те, що кредитний договір
був укладений 30. 09. 2005 р. строком на 3
роки з кінцевою датою погашення 30. 09. 2008
р. і з цього дня позивач повинен був
довідатися про порушення свого права
та мав можливість звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу в межах
встановленого трирічного строку
позовної давності, але він цього не
зробив (а. с. 58) і заява представника
відповідача про застосування строків
позовної давності від 14. 11. 2013 р. у даній
справі з вказівкою, що це є підставою
для відмови у позові (а. с. 63).

Сторонами у справі не надано і в
матеріалах справи, в тому числі у
картці позичальника (а. с. 13-14), відсутні
докази, які б спростовували зазначені
обставини.

Доводи апеляційної скарги з посиланням
на положення розділу 6 «Строк дії
договору», що договір діє до
остаточного повернення відповідачем
наданого КП «Одеський обласний Фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» кредиту, сплати
відсотків за користування ним та інших
платежів (п. 6.1 Договору) не приймаються
до уваги тому, що за наявності
вищевказаних положень п. 4.4.2 Договору
сама по собі умова Договору про дію
договору до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем не може розглядатися як
установлення строку дії цього
Договору, оскільки це не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами, а
термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Викладене свідчить, що у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності у суду першої інстанції не
було підстав для задоволення позову і
тому з урахуванням вищенаведеного суд
першої інстанції обґрунтовано вирішив
справу шляхом відмови у задоволенні
позову про стягненні заборгованості за
кредитним договором з ОСОБА_2 на
користь КП «Одеський обласний Фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» і викладені в
апеляційній скарзі доводи не є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про задоволення зазначеного
позову КП «Одеський обласний Фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі».

Відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1,
308 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції; апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень норм
матеріального та процесуального права
не допустив, а наведені в апеляційній
скарзі доводи висновки суду не
спростовують, в зв'язку з чим рішення
суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317,
319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Одеський обласний Фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» відхилити, а
рішення Тарутинського районного суду
Одеської області від 10. 04. 2014 р. залишити
без змін.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

О. Д. Варикаша

В. А. Станкевич