Кодимський районний суд Одеської
____________________________________________________________
Справа № 503/2378/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді
Сопільняка О.М.

при секретарі
Вдовиченко В.О.

при секретарі
Вдовиченко В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кодима
Одеської області об'єднану цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 19 листопада 2013 року
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

26 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини
місячного доходу (заробітку)
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця.

Ухвалою суду від 09 грудня 2013 року
зазначені позови були об'єднані в одне
провадження.

В судовому засіданні позивач свій
позов підтримала та пояснила, що шлюб
із ОСОБА_2 уклала 08 квітня 2010 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Кодимського районного
управління юстиції Одеської області.
Від шлюбу має малолітню дитину - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відносини з
відповідачем не склалися, взагалі
припинились через відсутність між ними
взаємоповаги, взаєморозуміння та
будь-яких почуттів. В зв'язку з цим
просила позов задовольнити та після
розірвання шлюбу залишити прізвище
«ОСОБА_1». Крім цього просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання малолітньої дитини в розмірі
1/4 частини місячного доходу (заробітку)
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
двічі не з'явився, хоча належним чином
завчасно з дотриманням вимог ч. 4 ст. 74
ЦПК України був повідомлений про час та
місце розгляду справи. Зокрема, виклик
відповідача було здійснено відповідно
до ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом
опублікування оголошення в газеті
«Одеські вісті» №139(4558) від 14.12.2013 року
та №2(4567) від 14.01.2014 року. Про причини
неявки суд не повідомив, клопотань про
перенесення розгляду справи чи розгляд
без його участі не надав, тому вважаючи
його належним чином повідомленим, суд
визнає причину його неявки неповажною
і вважає необхідним ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, дослідивши позов позивача, докази,
що є у справі, вважає можливим позов
задовольнити у повному обсязі з таких
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі, укладеному та
зареєстрованому 08 квітня 2010 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Кодимського районного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис №16, що, крім пояснень
позивача, підтверджується свідоцтвом
про одруження серії НОМЕР_1, виданим 08
квітня 2010 року вказаним відділом РАЦС.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим 06
серпня 2010 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Кодимського
районного управління юстиції Одеської
області.

Згідно із ст.24 СК України шлюб має
ґрунтуватись на вільній згоді жінки та
чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та
4 ст.56 СК України кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини,
примушування подружжя до припинення
шлюбних стосунків чи їх збереження є
неприпустимим і є порушенням права на
свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі пояснень позивача
встановлено, що відносини між
сторонами не склалися, сторони не
спілкуються, не підтримують між собою
ніяких відносин, фактично сімейні
відносини між сторонами відсутні.
Сторони не мають бажання зберегти сім'ю
та перебувати у шлюбі надалі через
відсутність взаєморозуміння та
взаємоповаги, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з огляду на вказані обставини
подальше застосування будь-яких
заходів щодо примирення подружжя, як це
передбачає ст.111 СК України, є
недоцільним та неефективним і
суперечить інтересам сторін та
моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд
може розірвати шлюб за позовом одного
із подружжя.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України,
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, встановивши об'єктивні підстави
для розірвання шлюбу, передбачені ст.112
СК України, а саме те, що примирення між
подружжям неможливе через втрату ними
почуття взаємної любові, фактичне
припинення спільних зобов'язань щодо
піклування про побудову сімейних
відносин на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги,
утвердження в сім'ї взаємоповаги,
втрату почуття відповідальності
подружжя один перед одним, як того
вимагає ст.55 СК України, суд приходить
до висновку, що подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу
суперечить їх спільним інтересам, що
має важливе значення, бажання зберегти
сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою
для розірвання між ними шлюбу, оскільки
перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК
України, для цього не встановлено.

Крім цього ст.51 Конституції України та
ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для
батьків обов'язок виховувати та
утримувати своїх неповнолітніх дітей
до їх повноліття.

Відповідач будучи батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов'язаний утримувати
дитину, проте свій обов'язок належним
чином не виконує, що було встановлено в
судовому засіданні.

У статті 19 Конвенції про права дитини,
яка ратифікована постановою Верховної
Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991
року, набула чинності в Україні з 27
вересня 1991 року і відповідно до ст.9
Конституції України є складовою
національного законодавства,
держави-учасниці, які її підписали,
взяли на себе зобов'язання вживати усіх
необхідних законодавчих та інших
заходів з метою захисту дитини від
неналежного піклування з боку батьків
чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав
неповнолітньої дитини при ухиленні
батьків від обов'язку її утримувати є
законодавчо передбачена можливість
судового стягнення коштів на їх
утримання.

Так, згідно ст.181 СК України по рішенню
суду кошти на утримання неповнолітньої
дитини (аліменти) можуть бути
присуджені в частині від доходу
(заробітку) платника аліментів, або в
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дітей, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника інших
дітей, непрацездатних осіб, інші
обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, при визначені розміру
аліментів, які підлягають сплаті
відповідачем, суд вважає необхідним
визначити розмір аліментів у
заявленому позивачем розмірі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.213,215,218,224-226 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений та
зареєстрований 08 квітня 2010 року у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Кодимського районного управління
юстиції Одеської області, актовий
запис №16, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивача ОСОБА_1 залишити "ОСОБА_1".

Визначити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
матір"ю - ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітньої
дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини місячного доходу
(заробітку) відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з моменту
звернення позивача до суду, тобто з 26
листопада 2013 року, і до досягнення
дитиною повноліття, зокрема до
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір: на
користь держави - в сумі 243 грн.60 коп., на
користь позивача ОСОБА_1 - в сумі 229 грн.40
коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 240
грн. витрат на виклик відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана до Кодимського
районного суду Одеської області
впродовж десяти днів з дня отримання
його копії. У разі неподання протягом
зазначеного строку заяви про перегляд,
заочне рішення суду набирає законної
сили.

Суддя
Сопільняк О.М.