Справа № 344/8489/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2027/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського
В.М.,

суддів Беркій О.Ю.,
Горблянського Я.Д.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
на рішення Івано-Франківського
міського суду від 30 липня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ
"Дельта Банк") звернулося в суд із
вказаним позовом, посилаючись на те, що
17.10.2007 року між TOB «Укрпромбанк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
377/ФКВ-07, відповідно до якого відповідач
отримав кредит в розмірі 93876
доларів США, зі сплатою 11 % річних за
весь час фактичного користування
кредитом, на строк до 16.10.2017 року. 30.06.2010
року між TOB «Укрпромбанк», AT «Дельта
банк» та Національним банком України
було укладено договір про передачу
активів та кредитних зобов'язань,
відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк»
набув права вимоги по вищевказаному
кредитному договору. Відповідач
належним чином своїх зобов'язань по
кредитному договору не виконував, що
призвело до виникнення заборгованості
в розмірі 1074855 грн. 51 коп., яка
складається із: заборгованості за
тілом кредиту - 700346 грн. 66 коп.;
заборгованості за відсотками - 321061 грн.
78 коп.; заборгованості за комісією - 53447
грн. 07 коп. Вказану суму заборгованості
банк просив стягнути на свою користь з
відповідача.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 30 липня 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, ПАТ
"Дельта Банк" подало апеляційну скаргу,
оскільки вважає, що рішення є
необґрунтованим, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, апелянт
вважає помилковим висновок суду про те,
що до моменту оформлення прав
управителя Фонду фінансового
будівництва позивач не може стягувати
кошти за цільовим кредитом, оскільки
такий висновок судом зроблено без
повного з'ясування обставин справи.
Зокрема, судом не враховано, що на
момент звернення до суду з позовом
відповідно до рішення
Івано-Франківського міського суду від
11 травня 2010 року договір про участь у
Фонді фінансування будівництва №105 від
17.10.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ
"Укрпромбанк", - було розірвано. На думку
апелянта, невірним є твердження суду
про ненадання доказів на підтвердження
набуття позивачем права вимоги по
кредитному договору №377/ФКВ-07 від 17.10.2007
року. В тексті рішення зазначено, що до
матеріалів справи подано ксерокопію
витягу із договору про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТОВ
"Укрпромбанк" на користь АТ "Дельта
Банк", лист-попередження, який хоча і не
є належним повідомленням боржника про
заміну кредитора у зобов'язанні, однак
носить інформативний характер про
наявні боргові зобов'язання. Натомість,
апелянт стверджує, що відповідачем не
надано жодного доказу про його наміри
сплачувати кошти на обслуговування
кредиту саме ТОВ "Укрпромбанк",
починаючи з 30.06.2010 року, тобто з моменту
укладення Договору про передачу
активів. До апеляційної скарги апелянт
додає докази належного повідомлення
відповідача про укладення договору
передачі активів. Зазначає, що
неподання вказаних доказів під час
розгляду справи судом першої інстанції
було зумовлено відсутністю з'ясування
обставин справи. З цих підстав апелянт
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог та стягнення судових
витрат.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча про
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам
відповідає.

Судом встановлено та вбачається із
матеріалів справи, що 17 жовтня 2007 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та відповідачем
ОСОБА_2 укладено кредитний договір
№377/ФКВ-07 (а.с.5-11), відповідно до якого
банк надав відповідачу кредитні кошти
в сумі 93 876 дол. США терміном з 17.10.2007
року по 16.10.2017 року, а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити проценти за його користування
в розмірі 11 відсотків річних.

Згідно п.1.4 кредитного договору, метою
кредитування є інвестування у Фонд
фінансування будівництва (далі - ФФБ)
виду «А» малоповерхового житлового
комплексу «Західний» в урочищі Чобіт,
с. Угринів Тисменицького району
Івано-Франківської області, тип
будинку «Компакт», блок «В», № 14,
загальною площею 106,83 м. кв., що
відповідає 10683 вимірним одиницям.

17.10.2007 року між TOB «Укрпромбанк» та
відповідачем було укладено договір №105
про участь у ФФБ, тому для внесення
коштів у ФФБ відповідачем і було
отримано кредит згідно кредитного
договору №377/ФКВ-07, а отримані кошти в
той же день в повному обсязі були
передані TOB «Укрпромбанк», який є
управителем ФФБ (а.с.57).

30 червня 2010 року між TOB «Укрпромбанк», AT
«Дельта Банк» та Національним банком
України було укладено Договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань TOB «Укрпромбанку» на
користь AT «Дельта Банк» (а.с.23-27).

Пунктом 11.13 зазначеного договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань (а.с.26) визначено, що у
зв'язку з тим, що права вимоги, які
передаються АТ «Дельта Банк» за цим
договором, включають кредити, надані з
метою придбання житла, фінансування
якого здійснюється через фонди
фінансування будівництва (надалі ФФБ),
а ТОВ «Укрпромбанк» зобов'язується
здійснити всі необхідні дії для
набуття АТ «Дельта Банк» (замість ТОВ
«Укрпромбанк») прав управителя таких
ФФБ в найкоротший можливий строк після
набрання чинності цим договором.

Правильно встановивши вищезазначені
обставини, суд дійшов вірного висновку,
що до моменту оформлення прав
управителя ФФБ позивач не може
стягувати кошти за цільовим кредитом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

За змістом ч. 1 ст.517 УК України,
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.

Аналіз договору про передачу активів
та кредитних зобов'язань (а.с.23-27) дає
підстави для висновку про те, що факт
передачі кредитних зобов'язань за
договором повинен підтверджуватися
Додатком №2 до зазначеного Договору, в
якому наведений перелік кредитних та
забезпечувальних договорів, про що
йдеться у п.1.7 Договору, та Актом
прийому-передачі документів, що
передбачено п.4.5 Договору.

Проте, як видно із матеріалів справи,
зазначені документи позивачем не
надано, а тому ним не доведено факту
передачі йому прав вимоги саме за
кредитним договором №377/ФКВ-07 від 17.10.2007
року, укладеним відповідачем з TOB
«Укрпромбанк».

Не надано вказаних документів також і в
ході розгляду справи апеляційним
судом, так як ухвала суду від 01 жовтня
2014 року про витребування вказаних
документів залишена позивачем без
задоволення.

Відповідно до положень ч.3 ст.10, ч.1, 3, 4
ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене суд вірно
відмовив в задоволенні позовних вимог
ПАТ "Дельта Банк".

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не впливають на правильність висновків
суду.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення судом
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 30 липня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
О.Ю. Беркій

Я.Д. Горблянський