У х в а л а

іменем україни

24 вересня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.Суддів:Коротуна В.М.,Ступак О.В.,
Попович О.В., Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до Володимирецької районної
державної нотаріальної контори,
ОСОБА_7, третя особа - Довговільська
сільська рада Володимирецького району
Рівненської області про внесення змін
до свідоцтва про право на спадщину, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Володимирецького районного суду
Рівненської області від 27 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 04 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_8
Після її смерті залишилось
спадкове майно - земельна ділянка для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 5,40 га, що знаходиться у с.
Городище-Пустоварівка Володарського
району Київської області. Позивач
повідомляв відповідача та нотаріальну
контору, що на дане спадкове майно
ОСОБА_8 склала заповіт, де вказала його
єдиним спадкоємцем цього майна. Однак,
листом Володимирецької районної
державної нотаріальної контори від 30
січня 2013 року нотаріус повідомив
позивача про те, що 28 листопада 2012 року
на ім'я ОСОБА_7 було видано свідоцтво
про право на спадщину за законом на
спірну земельну ділянку.

Посилаючись на те, що він як
спадкоємець за заповітом прийняв
спадщину, оскільки проживав зі
спадкодавицею однією сім'єю на час її
смерті, що стверджується довідкою
сільської ради, а листом від 30 січня
2013 року нотаріус фактично відмовив
йому у вчиненні нотаріальної дії,
позивач просив суд внести зміни до
свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Володимирецького районного
суду від 27 травня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 04 червня
2014 року, позов ОСОБА_6 задоволено.
Зобов'язано Володимирецьку районну
державну нотаріальну контору внести
зміни до свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
Володимирецькою державною
нотаріальною конторою, спадкоємцю
ОСОБА_7 на спадкове майно ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом видачі
нових свідоцтв про право на спадщину,
змінивши цілу частку спадкового майна,
що успадкував ОСОБА_7 як спадщину за
законом, на Ѕ частку як обов'язкову
частку у спадщині та видавши ОСОБА_6,
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на спадкове майно - Ѕ частку
земельної ділянки площею 5,40 га, яка
розташована за адресою: с.
Городище-Пустоварівка Володарського
району Київської області та належала
померлій ОСОБА_8 на підставі державного
акту на право власності на земельну
серія КВ № 050507.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
Володимирецького районного суду
Рівненської області від 27 травня
2013 року та ухвали апеляційного суду
Рівненської області від 04 червня 2014
року і ухвалення нового рішення про
відмову у позові, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Відповідно до статті 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_8

Після її смерті залишилось спадкове
майно - земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 5,40 га, що
знаходиться у с. Городище-Пустоварівка
Володарського району Київської
області, яка належала останній
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 050507.

Рішенням Володимирецького районного
суду від 18 вересня 2012 року встановлено
факт, що має юридичне значення, а саме,
що ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є
тіткою ОСОБА_6

Також, вказаним судовим рішенням
встановлено, що відповідно до заповіту,
посвідченого секретарем
Довговільської сільської ради
Володимирецького району 15 лютого 2012
року, ОСОБА_8 усе своє майно заповіла
племіннику ОСОБА_6

З матеріалів справи вбачається, що є
два примірники заповіту, складеного
ОСОБА_8, в яких ОСОБА_6 вказаний єдиним
спадкоємцем спірної земельної ділянки.

Зокрема у примірнику заповіту від 15
лютого 2012 року, який додано позивачем
до позовної заяви, зазначено, що ОСОБА_8
проживає у АДРЕСА_2. Цей заповіт
посвідчено секретарем Довговільської
сільської Ради 15 лютого 2012 року та
зареєстровано у реєстрі сільської
Ради під № 8 (а. с. 7).

У іншому примірнику заповіту від 15
лютого 2012 року, який міститься в
матеріалах справи, зазначено, що
ОСОБА_8, проживає у
АДРЕСА_3. Цей заповіт також
посвідчений секретарем Довговільської
сільської Ради, але 15 березня 2012 року
та зареєстровано у реєстрі сільської
Ради під № 8 (а. с. 45).

Згідно витягу про реєстрацію у
Спадковому реєстрі зареєстровано
заповіт ОСОБА_8, який посвідчений
Довговільською сільською Радою 13
березня 2012 року. Цей заповіт
зареєстрований у Спадковому реєстрі о
16 год. 22 хв. 19 листопада 2012 року, після
смерті спадкодавця (ІНФОРМАЦІЯ_1) (а. с.
10, 46).

10 серпня 2012 року ОСОБА_7 звернувся до
Володимирецької районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті його дружини - ОСОБА_8

28 листопада 2012 року на ім'я ОСОБА_7 було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 5,40 га, що знаходиться у с.
Городище-Пустоварівка Володарського
району Київської області.

Відповідно до листа Володимирецької
районної державної нотаріальної
контори від 30 січня 2013 року нотаріус
повідомив позивача про те, що на
підставі заяви ОСОБА_7 про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_9 було
заведено спадкову справу № 225-2012, а
28 листопада 2012 року на ім'я ОСОБА_7
було видано свідоцтво про право на
спадщину за законом на спадкове майно -
спірну земельну ділянку.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 1300 ЦК
України на вимогу одного із
спадкоємців за рішенням суду можуть
бути внесені зміни до свідоцтва про
право на спадщину. У випадках,
встановлених частинами першою і другою
цієї статті, нотаріус видає
спадкоємцям нові свідоцтва про право
на спадщину.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на
момент смерті останньої проживали
разом і у позивача фактично виникло
право на спадкування спірної земельної
ділянки на підставі заповіту
складеного ОСОБА_9 на його ім'я, а тому
порушені права позивача підлягають
захисту.

До таких висновків суди дійшли на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів і не згоди з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій по їх
оцінці.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що судові рішення
відповідають вимогам закону й підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Володимирецького районного
суду Рівненської області від 27 травня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 04 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун О.В. Ступак О.В. Попович С.П.
Штелик