АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/1142/14
Головуючий в 1 інстанції Нізік О.В.
Доповідач Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 на рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 07 листопада 2013
року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2012 року позивач звернувся
до суду з таким позовом посилаючись на
те, що за кредитним договором № DNR0G100000373
від 22.06.2007 року він надав відповідачу
кредит у розмірі 58850 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 23.06.2037
року та в забезпечення виконання умов
цього договору відповідач передав у
іпотеку належну йому квартиру по
АДРЕСА_1, проте не виконував взяті на
себе зобов'язання і у нього виникла
заборгованість перед банком станом на
23.12.2011 року в розмірі 66283,33 доларів США, у
зв'язку з чим позивач просив суд в
рахунок її погашення звернути
стягнення на вказану квартиру шляхом
її продажу банком з укладанням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності і дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування з можливістю
здійснення банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки, а також виселити відповідача
та інших зареєстрованих і проживаючих
осіб з цієї квартири зі зняттям їх з
реєстраційного обліку у відповідному
органі МВС України.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
07 листопада 2013 року в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ DNR0G100000373 від 22.06.2007 року в розмірі 66283,33
доларів США звернуто стягнення на
квартиру загальною площею 42,2 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки,
стягнуто з відповідача на користь
позивача у рахунок повернення судових
витрат 3219 грн., а в іншій частині позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права Публічне
акціонерне товариство "ПриватБанк"
просить змінити рішення суду,
задовольнивши його позовні вимоги про
звернення стягнення кредитної
заборгованості на предмет іпотеки в
повному обсязі, а в решті рішення суду
залишити без змін.

З підстав порушення судом норм
матеріального і процесуального права
ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі
просить скасувати рішення суду і
відмовити в задоволенні позовних вимог
банку.

Розглянувши справу в межах доводів
скарг колегія суддів вважає, що вони
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду - частковій зміні з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.06.2007 року за укладеним між сторонами
кредитним договором № DNR0G100000373 позивач
надав відповідачу кредит у розмірі 58850
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 23.06.2037 року, а відповідач в
забезпечення виконання умов цього
договору передав банку в іпотеку
належну йому квартиру по АДРЕСА_1 за
договором іпотеки від 22.06.2007 року, але
свої зобов'язання належним чином не
виконував, у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість за кредитним
договором станом на 23.12.2011 року в
розмірі 66283,33 доларів США, що за курсом
НБУ еквівалентно 529597 грн. 18 коп. (44743,41
доларів США заборгованість за
кредитом, що за курсом НБУ еквівалентно
357495 грн. 37 коп., 12779,94 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, що за курсом НБУ
еквівалентно 102110 грн. 44 коп., 1417,96
доларів США - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом, що за курсом
НБУ еквівалентно 11329 грн. 36 коп., 4126,07
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, що
за курсом НБУ еквівалентно 32966 грн. 89
коп., 62,58 доларів США - штраф (фіксована
частина), що за курсом НБУ еквівалентно
500 грн., 3153,37 доларів США грн. - штраф
(процентна складова), що за курсом НБУ
еквівалентно 25195 грн. 11 коп.).

В п. п. 22, 27 договору іпотеки
сторони узгодили, що у разі порушення
кредитного договору позичальником або
цього договору іпотекодавцем
іпотекодержатель направляє
іпотекодавцю і позичальнику письмову
вимогу про усунення порушення; якщо
протягом тридцятиденного строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі почати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
договору; звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється … на
підставі рішення суду або виконавчого
напису нотаріуса або згідно із
застереженням про задоволення вимог
іпотекодержателя, що міститься в цьому
договорі; звернення стягнення на
предмет іпотеки за вибором
іпотекодержателя може бути здійснено у
позасудовому порядку шляхом його
продажу будь-якій особі та будь-яким
способом, в тому числі на біржі, на
підставі договору купівлі-продажу у
порядку ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», для чого іпотекодавець надає
іпотекодержателю право укласти такий
договір за ціною та на умовах,
визначених на власний розсуд
іпотекодержателя, і здійснити всі
необхідні дії від імені іпотекодавця, у
т.ч. отримати витяг з Державного
реєстру прав власності на нерухоме
майно (а.с. 18).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має
встановити фактичні обставини справи
виходячи з фактичних правовідносин
сторін, але в межах заявлених вимог.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

За змістом ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Відповідно до ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Статтею 39 Закону України «Про
іпотеку» встановлено, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначається, зокрема, процедура
продажу, визначена ст. 38 цього Закону,
згідно якої дії щодо продажу предмета
іпотеки та укладання договору
купівлі-продажу здійснюються
іпотекодержателем від свого імені, на
підставі іпотечного договору, який
містить застереження про задоволення
вимог іпотекодержателя, що передбачає
право іпотекодержателя на продаж
предмета іпотеки, без необхідності
отримання для цього будь-якого
окремого уповноваження іпотекодавця.

Як роз'яснено постановою Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 30 березня 2012 року № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
у випадку якщо іпотекодержатель не
реалізував способів позасудового
врегулювання звернення стягнення на
предмет іпотеки, зокрема, шляхом
укладення договору про задоволення
вимог іпотекодержателя, який
передбачав би передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки у рахунок виконання
основного зобов'язання (стаття 37 Закону
України "Про іпотеку"), він має право
звернутися до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до статті 39 цього Закону, а
не з позовом про визнання права
власності на нерухоме майно. Наявність
договору про позасудове врегулювання
звернення стягнення на предмет іпотеки
не позбавляє іпотекодержателя права
звернення стягнення на предмет іпотеки
в судовому порядку (п. 38). Резолютивна
частина рішення суду в разі
задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України «Про іпотеку», так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК
України. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатись:
загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
(п. 42).

За таких обставин, суд дійшов
правильного висновку про необхідність
звернення стягнення на предмет
іпотеки у рахунок повернення спірної
заборгованості за вказаним кредитним
договором на підставі ст. ст. 33, 38, 39
Закону України «Про іпотеку».

З урахуванням викладеного доводи
ОСОБА_1 у скарзі про відсутність
достатніх підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки у рахунок
повернення спірної заборгованості не
ґрунтуються на встановлених
обставинах справи, нормах регулюючого
спірні правовідносини законодавства
та фактично зводяться до переоцінки
тих доказів, яким суд дав належну
оцінку у їх сукупності за своїм
внутрішнім переконанням відповідно до
вимог ст. 212 ЦПК України. А посилання
скаржника на не направлення йому
банком відповідного попередження
спростовується листом-вимогою банку
від 27.12.2011 року щодо погашення спірної
заборгованості (а. с. 22-23). Крім того,
відповідно до п. 37 вищеназваної
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України невиконання вимог
частини першої статті 35 Закону України
"Про іпотеку" про надіслання
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушення
зобов'язання не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення (частина третя статті 33 цього
Закону), оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням статті 124 Конституції
України.

Разом з тим, з системного аналізу
вищезазначених норм вбачається, що
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд може встановити
спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів або
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою покупцем, якщо про це є
застереження в іпотечному договорі,
при цьому право вибору способу
реалізації іпотечного майна належить
іпотекодержателю.

Між тим, звертаючи стягнення на
предмет іпотеки у рахунок повернення
заборгованості за кредитним договором
шляхом лише продажу вказаного предмету
іпотеки суд наведені норми закону не
врахував і залишив поза увагою те, що
банк у своєму позові просив в рахунок
погашення заборгованості по кредиту
звернути стягнення на вказану квартиру
шляхом її продажу банком з укладанням
від імені відповідачки договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності і дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях з
можливістю здійснення банком всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки, як
передбачено умовами договору іпотеки,
що не суперечить діючому
законодавству, яке регулює спірні
правовідносини, а також в резолютивній
частині рішення не зазначив початкової
ціни предмета іпотеки для його
подальшої реалізації, складових частин
заборгованості і станом, на який час,
визначена її сума.

Виходячи з наведеного рішення суду
в частині задоволених позовних вимог
підлягає зміні з постановленням
рішення про звернення стягнення на
спірну квартиру у рахунок погашення
вказаної кредитної заборгованості
відповідно до заявлених позовних вимог
банку із зазначенням її складових
частин і станом, на який час, визначена
її сума, а також початкової ціни
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації згідно з умовами п. п. 11, 33.4
договору іпотеки в розмірі 277750 грн. на
підставі ст. 309 ЦПК України та ст. ст. 33, 39
Закону України «Про іпотеку».

Доводи щодо незаконності рішення
суду в частині відмови в задоволенні
вимог банку про виселення відповідача
та інших зареєстрованих і проживаючих
осіб з квартири зі зняттям їх з
реєстраційного обліку у відповідному
органі МВС України, стягнення з
відповідача на користь позивача
судових витрат по справі в апеляційних
скаргах не наведені і рішення суду в
цій частині банком не оскаржується,
тому підстав для його зміни чи
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307 - 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
07 листопада 2013 року в частині
задоволених позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" змінити.

В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 по укладеному
між ним і Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"ПриватБанк" кредитному договору №
DNR0G100000373 від 22.06.2007 року станом на 23.12.2011
року в розмірі 66283,33 доларів США, що за
курсом НБУ еквівалентно 529597 грн. 18 коп.
(44743,41 доларів США заборгованість за
кредитом, що за курсом НБУ еквівалентно
357495 грн. 37 коп., 12779,94 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, що за курсом НБУ
еквівалентно 102110 грн. 44 коп., 1417,96
доларів США - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом, що за курсом
НБУ еквівалентно 11329 грн. 36 коп., 4126,07
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, що
за курсом НБУ еквівалентно 32966 грн. 89
коп., 62,58 доларів США - штраф (фіксована
частина), що за курсом НБУ еквівалентно
500 грн., 3153,37 доларів США грн. - штраф
(процентна складова), що за курсом НБУ
еквівалентно 25195 грн. 11 коп.), звернути
стягнення на предмет іпотеки згідно
договору іпотеки від 22.06.2007 року -
квартиру по АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на підставі
договору купівлі-продажу від 22.06.2007
року, шляхом її продажу банком з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою - покупцем, визначивши
початкову ціну продажу предмету
іпотеки у розмірі 277750 грн., з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності і дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: