РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17707/13-ц

пр. № 2/759/757/14

25 лютого 2014 року

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Прохоренко К.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом
представника Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» в особі Сафір Федіра
Олеговича до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

в с т
а н о в и в:

Представник Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Праватбанк» в особі Сафір Ф.О.
звернувся до суду з позово до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості на
користь ПАТ комерційний банк
"Приватбанк" по кредитному договору
№К2ХRFD23831672 від 14.08.2008 р. станом на 29.10.2013
р. на загальну суму 18820 грн. 54 коп., що
складається з заборгованості за сумою
кредиту 1889, 61 грн., заборгованості за
відсотками 0, 79 грн., пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором 15557, 73 грн., штраф
(фіксована частина) відповідно до п. 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг 500 грн., штраф (процентна
складова) відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг 872, 41
грн.

При цьому, посилається на те, що 14.08.2008 р.
між ПАТ комерційний банк "Приватбанк" і
ОСОБА_2 був укладений вищевказаний
кредитний договір №К2ХRFD23831672, згідно
якого останньому банком було видано
кредит в 2698 грн. 92 коп., зі сплатою 12
процентів на рік за користування
кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом. Банк по
умовам кредитного договору надав
кредит ОСОБА_2, а він зобов'язався
повернути кредит та плату за його
користування (відсотками), а також
комісію, щомісячно проводячи платежі.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. ОСОБА_2 неналежним
чином виконував умови договору,
порушив графік повернення кредитних
коштів, незважаючи на те, що банк по
наданню кредиту свої зобов'язання по
договору виконав.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, подала заяву
про слухання справи без її участі, тому
суд, враховуючи матеріали та обставини
справи, вважає за можливе вирішити спір
без участі представника позивача.

Відповідач неодноразово в судові
засідання не з'являвся, повістки з
зазначенням часу, місця слухання
справи йому направлялись належним
чином, вони повертаються назад до суду
без вручення з позначками поштового
відділення, що обслуговує
зареєстроване місце проживання
відповідача, підтверджене адресним
бюро, - «за закінченням встановленого
строку зберігання», тому суд,
враховуючи матеріали та обставини
справи, вважає за можливе вирішити спір
без участі відповідача, відповідно до
ст.ст. 74, 169 ЦПК України.

Суд, з'ясувавши обставини справи,
дослідивши письмові докази по справі,
прийшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2008 р. між ПАТ
комерційний банк "Приватбанк" і ОСОБА_2
був укладений кредитний договір
№К2ХRFD23831672, згідно якого останньому
банком було видано кредит в 2698 грн. 92
коп., зі сплатою 12 процентів на рік за
користування кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом. Банк по
умовам кредитного договору надав
кредит ОСОБА_2, а він зобов'язався
повернути кредит та плату за його
користування (відсотками), а також
комісію, щомісячно проводячи платежі.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. За неналежне
виконання умови договору і порушення
графіку повернення кредитних коштів
банк нарахував відповідачу
заборгованість по кредитному договору
№К2ХRFD23831672 від 14.08.2008 р. станом на 29.10.2013
р. на загальну суму 18820 грн. 54 коп., що
складається з заборгованості за сумою
кредиту 1889, 61 грн., заборгованості за
відсотками 0, 79 грн., пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором 15557, 73 грн., штрафу
(фіксована частина) відповідно до п. 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг 500 грн., штрафу (процентна
складова) відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг 872, 41
грн. (а.с.2-6).

Згідно ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як передбачено умовами Заяви
позичальника від 14.04.2008 р., строковий
кредит надається на строк 12 місяців з
кінцевим терміном повернення та сплати
всіх платежів за надання кредиту не
пізніше ніж 14.04.2009 р. включно на умовах,
визначених даною Заявою та Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.3-6).

З додатку до позовної заяви
представника позивача по справі
вбачається, що станом на 29.10.2013 р. існує
прострочена заборгованість по кредиту,
відсоткам, а також нарахованої пені та
штрафу (а.с.2).

Між тим, суд вважає, що подавач позову
пропустив строк позовної давності для
звернення до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк
позовної давності встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна
вимога в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки, штрафу,
пені.

Згідно п.7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» якщо
кредитодавець у позасудовому порядку
або до судового провадження
звертається з вимогою про повернення
споживчого кредиту або погашення
іншого боргового зобов'язання
споживача, кредитодавець не може у
будь-який спосіб вимагати будь-якої
плати або винагороди від споживача за
таке звернення. При цьому кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Перебіг позовної давності по умовам
кредитного договору (Заява
позичальника, Умови надання споживчого
кредиту фізичним особам («Рострочка»)
(Стандарт) від 4.04.2008 р. починається з
14.08.2009 р., коли закінчився строк
повернення кредиту та сплати
процентів. На день звернення з позовом
до суду 3.11.2013 р. пройшло більше 3 років.

Як роз'яснено у п. 31 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. №5, враховуючи
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку з цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовується й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Крім того, подавач позову при подачі
позову до суду, представник позивача в
ході слухання справи не заявляли про
поновлення строку позовної давності.

Отже, позовні вимоги представника
позивача ПАТ комерційний банк
«Приватбанк» в особі Сафір Ф.О. не
можуть бути задоволені в зв'язку з
пропуском строку звернення з позовом
до суду.

Оскільки позов не задовольняється, то
не можуть стягуватись на користь
позивача з відповідача і понесені ним
судові витрати по справі, сплачені при
подачі позову до суду у вигляді
судового збору (а.с.12).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 257, 258, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 629, 1049, 1050,
1054, 1055 ЦК України, ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», ст.ст. 10,
60, 74, 169, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і
ш и в:

Відмовити в задоволенні позову
представника Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» в особі Сафір Федіра
Олеговича до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя