Справа № 552/4563/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року Київський
районний суд м.Полтави в складі :

головуючого - судді
Самсонової О.А.,

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади м.Полтави про визнання права
власності на спадкове майно, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
визнання права власності на спадкове
майно. В позовній заяві посилалась на
те, що її мати - ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після її смерті
відкрилася спадщина. Спадкоємцем за
заповітом є позивач - ОСОБА_1. У зв'язку з
невідповідністю площі спадкової
квартири у документах і в реальності,
нотаріус відмовив їй у видачі
свідоцтва про право на спадщину. Тому
позивач просила суд визнати її право на
спадкування квартири АДРЕСА_1, що
становить 4/7 частини будинку,
господарських будівель і споруд, що
належали ОСОБА_5 на праві власності, -
літньої кухні В, навісу - Б, огорожі №1
та №2, частини земельної ділянки по
АДРЕСА_1 площею 0,290 га., що становить 5/8
частин, та визнати за нею право
власності на вказане спадкове майно.

За клопотанням позивача ухвалою суду
від 09 жовтня 2014 року в якості належного
відповідача до участі у справі замість
ОСОБА_4 залучено Територіальну громаду
м.Полтави (а.с.112).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала в повному обсязі та
просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти
позову заперечив. Зазначив, що
Територіальною громадою м.Полтави
права позивача не було порушено,
оспорено або не визнано. Тому в
задоволенні позову до Територіальної
громади м.Полтави просив відмовити.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6
в судове засідання не з'явилась, будучи
належним чином повідомленою судом про
час та місце розгляду справи.

Враховуючи наявність у справі
достатніх матеріалів про права та
правовідносини сторін, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності третьої особи, що в судове
засідання не з'явилась.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, дослідивши
докази у справі, приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5
згідно свідоцтва про право власності
на частку в спільному майні подружжя,
виданого 10 березня 1988 року Другою
полтавською державною нотаріальною
конторою, є власником 1/2 частини жилого
будинку з частиною надвірних будівель,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Згідно рішення Полтавської міської
ради від 21.09.1999 року назва вулиці
«АДРЕСА_1» змінена на «АДРЕСА_1» (а.с.17).

Приватним підприємством Полтавське
бюро технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» право власності
ОСОБА_5 на ? частину жилого будинку з
відповідною частиною господарських
будівель і споруд, що розташований по
АДРЕСА_1, зареєстровано 03 вересня 2009
року (а.с.17).

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№540080 ОСОБА_5 на праві спільної сумісної
власності також належить земельна
ділянка, що знаходиться за адресою:
м.Полтава, АДРЕСА_1 загальною площею 474
мІ (а.с.14-15).

Іншим співвласником земельної ділянки
є ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла (а.с.7).

Після її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На момент відкриття спадщини ОСОБА_5
мала право власності на ? частину
жилого будинку з частиною надвірних
побудов за адресою: м.Полтава, АДРЕСА_1 у
м. Полтаві та право спільної сумісної з
ОСОБА_4 власності на земельну ділянку
за цією ж адресою.

Відповідно, до складу спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_5 увійшло
право власності на ? частину жилого
будинку з частиною надвірних побудов
за адресою: м.Полтава, АДРЕСА_1 та право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку за цією ж адресою.

Суд не бере до уваги посилання позивача
на те, що частка майна, якою реально
користувалась ОСОБА_5 та яка їй реально
належала, становить 4/7, з наступних
підстав.

Як встановлено судом, спірний будинок
належав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві
спільної часткової власності, розмір
часток кожного із співвласників в
праві спільної власності становить 1/2.

Таким чином незалежно від того якими
реально приміщеннями спільного
будинку кожен з них користувався,
співвласникам зазначений будинок
належить відповідно до часток. В праві
спільної часткової власності кожен із
співвласників має не право власності
на частку майна, а частку у праві
власності на весь будинок.

Тому той факт, що ОСОБА_5 реально
користувалась приміщеннями будинку,
які на плані позначені як квартира №1,
не змінює її право власності та її
частку у праві власності. Право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_5 зареєстровано не було,
відповідно, не входить до складу
спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки
у спільній власності вважаються
рівними, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного
кодексу України земельна ділянка може
знаходитись у спільній власності з
визначенням частки кожного з учасників
спільної власності (спільна часткова
власність) або без визначення часток
учасників спільної власності (спільна
сумісна власність).

Як вже встановлено судом, земельна
ділянка по АДРЕСА_1 перебувала в
спільній сумісній власності ОСОБА_5 та
ОСОБА_4

Згідно ст. 89 ЗК України співвласники
земельної ділянки, що перебуває у
спільній сумісній власності, мають
право на її поділ або на виділення з неї
окремої частки. Поділ земельної
ділянки, яка є у спільній сумісній
власності, з виділенням частки
співвласника, може бути здійснено за
умови попереднього визначення розміру
земельних часток, які є рівними, якщо
інше не передбачено законом або не
встановлено судом.

Більш детальне регулювання
відповідних правовідносин передбачене
ст. ст. 370 - 372 ЦКУ, які також виходять із
рівності часток у праві спільної
сумісної власності, допускаючи, проте,
винятки із цього правила "з урахуванням
обставин, що мають істотне значення".
При застосуванні наведених норм
важливе значення мають рекомендації
Пленуму Верховного Суду України,
викладені у постанові від 16.04.2004 № 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ". Слід особливо
відзначити позицію, викладену в абз. 3 п.
21 постанови, за якою "суду при
визначенні частини спільної ділянки,
право на користування якою має позивач
(позивачі), слід виходити з розміру його
(їх) частки у вартості будинку,
господарських будівель та споруд на
час перетворення спільної сумісної
власності на спільну часткову чи на час
виникнення останньої".

Тому, визначаючи розмір часток
співвласників у праві спільної
власності на земельну ділянку, суд
виходить з розміру часток
співвласників у праві спільної
власності на жилий будинок з
господарськими спорудами, що на ній
розташований, а саме: ОСОБА_5 - ?, ОСОБА_4 -
? частина.

Відповідно, до складу спадщини увійшло
право власності ОСОБА_5 на ? частину
вказаної вище земельної ділянки.

Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_5 за
заповітом, який прийняв спадщину, є
ОСОБА_1 (а.с.107).

Але у видачі свідоцтва про право на
спадщину на частину жилого будинку з
господарськими спорудами та частину
земельної ділянки по АДРЕСА_1
постановою приватного нотаріуса
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 від 22 вересня 2014 року
позивачу відмовлено (а.с.107).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

ОСОБА_1 у встановлений законом строк
звернулась до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
(а.с.107).

Статтею 392 ЦК України передбачено право
пред'явлення позову про визнання права
власності на майно, у разі, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Оскільки ОСОБА_4 у встановлений законом
строк спадщину після смерті ОСОБА_5 не
прийняла, належним відповідачем в
даній справі про визнання права
власності на спадкове майно є
Територіальна громада м.Полтави.

Позивач позбавлена можливості іншим
чином одержати свідоцтво про право на
спадщину, що зумовило її звернення до
суду, за ОСОБА_1 необхідно визнати право
власності на спадкове майно - 1/2 частину
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель та
споруд, що знаходиться за адресою:
м.Полтава, АДРЕСА_1 який в цілому
складається з наступних будівель та
споруд: А-1 - житловий будинок загальною
площею 73 мІ, житловою площею 40,1 мІ, Б -
сарай, Г - сарай, В - літня кухня, Л -
гараж, О - вбиральня, К - вбиральня, Д -
погріб, , Е - навіс, Н - літній душ, М -
літній душ, №4, №1-3 - огорожа, та на 1/2
частину земельної ділянки, що
знаходиться за цією ж адресою.

Право власності на об'єкт нерухомості в
повному обсязі виникає після його
державної реєстрації.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель та
споруд, що знаходиться за адресою:
м.Полтава, АДРЕСА_1 розташованого на
земельній ділянці площею 474 мІ, який в
цілому складається з наступних
будівель та споруд: А-1 - житловий
будинок загальною площею 73 мІ, житловою
площею 40,1 мІ, Б - сарай, Г - сарай, В -
літня кухня, Л - гараж, О - вбиральня, К -
вбиральня, Д - погріб, , Е - навіс, Н -
літній душ, М - літній душ, №4, №1-3 -
огорожа.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину
земельної ділянки, що знаходиться за
адресою: м.Полтава, АДРЕСА_1 кадастровий
номер :05:001:0380, цільове призначення
земельної ділянки - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
загальною площею 474 мІ.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду у 10-денний термін з дня
його проголошення.

Головуючий
О.А.Самсонова

27.10.2014