АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1238/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа №2012/4959/2012
Категорія : відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2013 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді :
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Бородіна М.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Жовтневого
районного суду м.Харкова від 20 травня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
прокуратури Жовтневого району м.
Харкова, третя особа у справі:
Управління державної казначейської
служби України в Жовтневому районі м.
Харкова про відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

05 червня 2012 року позивач звернувся у
суд з позовом в якому , з урахуванням
його уточнень , просив стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду, розмір якої визначає у 114 700 грн..

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з
вересня 2010 року по 18 жовтня 2011 року в
Жовтневому районному суді
розглядалась справа за його позовом на
неправомірні дії ВАТ «Ясна поляна -2» та
відшкодування моральної шкоди по якій,
за його клопотанням, до участі у справі
прокуратура Жовтневого району була
залучена в якості третьої особи та по
якій 18 жовтня 2011 року при ухваленні
судом рішення буда постановлена окрема
ухвала на адресу прокуратури
Жовтневого району м. Харкова, щодо
вирішення питання ,за наявності
відповідних підстав ,для порушення
кримінальної справи відносно
посадових осіб товариства.

Як на підставу своїх вимог позивач ,
з посиланням на ч.4 ст. 277 ЦК України,
зазначає на те, що станом на червень 2012
року прокурор Жовтневого району не
виконав вимоги ч.5 ст. 124 Конституції
України щодо обов»язковості виконання
судового рішення на всій території
України та не повідомив у місячний
термін суд про прийняте рішення,хоча
вказана окрема ухвала була отримана
представником прокуратури ще 30 жовтня
2011 року, що спричинило йому моральну
шкоду, яка полягає в стражданнях у
зв»язку з бездіяльністю прокуратури.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач підтримав вказані
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Справу розглянуто судом першої
інстанції за відсутності
представників відповідача та третьої
особи.

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м.Харкова від 20 травня
2013 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати вказане рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення.

Доводи апеляційної скарги
обгрунтовує неповним з»ясуванням
судом обставин, які мають істотне
значення для справи, невідповідністю
висновків суду обставинам справи .

В запереченнях на апеляційну
скаргу, прокурор Жовтневого району
м.Харкова, посилаючись на законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції , просить рішення суду
залишити без змін. А апеляційну
скаргу-без задоволення.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення позивача, прокурора та
представника третьої особи ,
дослідивши матеріали справи , доводи
апеляційної скарги та заперечень на
апеляційну скаргу, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позовних вимог , суд першої інстанції
виходив з їх недоведеності.

В ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлено,
що суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Позовна заява ОСОБА_3 свідчить про
те, що він як на підставу спричинення
йому та відшкодування прокуратурою
Жовтневого району м.Харкова моральної
шкоди, з посиланням на ч.4 ст. 277 ЦК
України, ст. 124 Конституції України ,
зазначає на бездіяльність відповідача
щодо виконання окремої ухвали суду
від 18 жовтня 2011 року.

Стаття 277 ЦК України встановлює
способи захисту прав фізичної особи,
особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та ( або)
членів її сім»ї недостовірної
інформації та ч.4 цієї норми ЦК України
передбачає , що спростування
недостовірної інформації здійснюється
особою, яка поширила інформацію.

Згідно до вимог ч.1 ст. 211 ЦПК
України, суд, виявивши під час розгляду
справи порушення закону і встановивши
причини та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов. Про
вжиті заходи протягом місяця з дня
надходження окремої ухвали повинно
бути повідомлено суд, який постановив
окрему ухвалу.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що 18 жовтня 2011 року
Жовтневим судом м. Харкова при
ухваленні заочного рішення по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ВАТ «Ясна Поляна 2» , третя особа у
справі: прокуратура Жовтневого району
м. Харкова про визнання дій
неправомірними, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди , була
постановлена окрема ухвала, відповідно
до якої , про встановлені судом
обставини при розгляді зазначеної
справи повідомлено прокурора
Жовтневого району м. Харкова для
проведення перевірки діяльності ВАТ
«Ясна Поляна-2» та вирішення питання,за
наявності відповідних підстав , для
порушення кримінальної справи
відносно посадових осіб товариства. (
а.с.3).

При цьому, як пояснив приймаючий
участь у розгляді справи в
апеляційному порядку прокурор, така
перевірка прокуратурою Жовтневого
району м.Харкова проводилась в ході
якої не було встановлено підстав для
порушення кримінальної справи.

Вказані вище обставини справи та
вимоги норм матеріального та
процесуального права свідчать про те,
що виниклі правовідносини стосуються
виконання прокуратурою Жовтневого
району м. Харкова зазначеної вище
окремої ухвали суду від 18 жовтня 2011
року та не пов»язані з поширенням
відповідачем недостовірної інформації
стосовно позивача.

Згідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода,завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала,за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 23 ЦК
України, моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв»язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я; 2) у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв»язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім»ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв»язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

В п.5 роз»ясень, які містяться в
Постанові Пленуму Верховного Суду
України № 4 зі змінами, внесеними
згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України № 5 від 25.05.2001 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (
немайнової) шкоди» зазначено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
при вирішенні спору про відшкодування
моральної ( немайнової) шкоди
обов»язковому з»ясуванню підлягають :
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного з»язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з»ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну шкоду , а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Вказані вище обставини справи та
вимоги зазначених вище норм
матеріального та процесуального права
свідчать про відсутність підстав
вважати, що у виниклих між
прокуратурою Жовтневого району
м.Харкова та Жовтневим районним судом
м.Харкова правовідносинах по
виконанню окремої ухвали суду від 18
жовтня 2011 року, позивачу була
заподіяна моральна шкода.

З огляду на наведене судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відмови позивачу
в задоволенні вказаних позовних вимог.

Доводи, викладені позивачем в
апеляційній скарзі, висновків суду не
спростовують та не дають підстав ,
встановлених ст. 309 ЦПК України, для
скасування чи зміни ухваленого у
справі рішення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про залишення
заочного рішення суду першої інстанції
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218
ЦПК України , судова колегія -,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м.Харкова від 20 травня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді: