УХВАЛА

08 вересня 2014 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 із зазначеним позовом. Вивчивши позовну заяву та оглянувши додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ч 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. Підстави, за якими особи звільняються від сплати судового збору за подачу позову або заяви, зазначені у ч 2 цієї ж статті Закону.

Оскільки вимога про стягнення суми страхового відшкодування містить матеріальний характер, позивачу необхідно сплатити судовий збір із позовних заяв майнового характеру.

Судовий збір відповідно до Закону із ціни позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати - 3 654,00 грн.

Відтак, позивачу необхідно надати документ на підтвердження сплати судового збору за вимогу майнового характеру окремим платіжним документом.

Вказані кошти повинні бути сплачені на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 300 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Так, суд не погоджується із твердженням позивача про те, що останній звільнений від сплати судового мита, оскільки сфера страхування підпадає під дію Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.96 N 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», відносини, що виникають із договорів страхування, можуть бути врегульовані цим законом.

Проте, при застосуванні вимог Закону від 12.05.2001 N 1023-XII «Про захист прав споживачів» у справах, що виникають з договорів страхування, слід мати на увазі, що цей закон встановлює загальні підстави відповідальності за порушення прав споживачів. Але відносини, що виникають під час виплат страхових сум на підставі договорів страхування, відносяться насамперед до договірних відносин, за порушення яких передбачена майнова (фінансова) відповідальність у формі пені, неустойки тощо.

Крім того, всупереч положенням п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач при викладі обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину, або не зазначає підстав згідно конкретних норм ЦПК України про звільнення від їх доказування.

Так, як вбачається з позовної заяви позивач зазначає, що він звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідач, за його твердженням, по сьогоднішній день не виконав свої зобов`язання. При цьому, позивач не наводить ні конкретну дату такого звернення, ні зазначає про докази, які ці обставини можуть підтвердити (або підстави звільнення від їх доказування), а також взагалі сам факт звернення до відповідача.

Крім того, позивач наводить «орієнтовний» розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля «Фіат», який йому належить, в сумі 50000 грн., але також не зазначає відповідні докази того, із чого виходив останній при обрахуванні даної суми.

Відтак суд вважає за необхідне довести до відома позивача, що дотримання вимог статей 119-120 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121, 210, 288, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк