"22" жовтня 2014 р.

Справа 642/3916/14
№2/642/1019/2014
Р ІШ Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2014 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименко О. І.

при секретарі - Оріховської ( Самотой) В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3, третя особа: фірма « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ про виділ ? частини в спільному майні подружжя та визнання права власності, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить суд виділити їй ? частину в спільному майні подружжя, набутому під час шлюбу, а саме: ? частину частки, що належала ОСОБА_4 44,64%, тобто 22,32% в статутному капіталі фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, місце знаходження за адресою: м. Харків, вул..Кібальчича, 43 та стягнути з відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на її користь суму сплаченого судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.. Свою вимогу позивачка обґрунтувала тим, що 09.07.1967 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_4. За час їх спільного проживання у зареєстрованому шлюбі, а саме 17.12.1990 р. ними було заснована фірма « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю. Дана фірмі була створена ними сумісно та за спільні кошти, і після її заснування вони спільно займалися справами фірми. 15.05.2002 р. вона з ОСОБА_4 розлучилась. Після розірвання шлюбу спір про поділ майна між ними був відсутній. Оскільки вона їх спільний син ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4, тобто своїм батьком активно приймав участь в управління товариством та фінансуванні проектів фірми. Крім того, вона зі своєї сторони теж з початку діяльності фірми і на протязі 12 років була засновником та приймала повну участь в управлінні фірмою. На момент заснування фірми та у перші роки її існування, вона працювала на хутряній фабриці та у неї була значно більша заробітна плата ніж у ОСОБА_4 і саме її заробітна плата вкладалась для забезпечення діяльності фірми та саме на її заробітну плату утримувалася сім»я. За весь час після розлучення і до моменту смерті ОСОБА_4 спорів стосовно фінансових питань у них не виникало, у звязку з чим у неї були відсутні підстави вважати, що її майнові права на спільне майно порушуються. 21.01.2011 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті, вона дізналась, що 05.01.2011 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого усе належне йому майно він заповідав своїй дружині ОСОБА_2 ОСОБА_3. Власне саме тоді вона і дізналась про можливість порушення її права на ? частину в спільному майні, а саме ? частину статутного капіталу фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації». Крім того, зазначила, що про існування заповіту складеного 05.01.2011 року вона дізналась лише після смерті ОСОБА_4, тобто після 21.01.2011 року, у звязку з чим вважає, що перебіг позивної давності не наступив.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 була надана уточнення позовна заява відповідно до якої в якості третьої особи зазначила фірма « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ і в якій просить суд виділити, їй ОСОБА_1 ? частину в спільному майні подружжя, набутому під час шлюбу, а саме: ? частину, що належала ОСОБА_4 в розмірі 22,32% в статутному капіталі фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» за адресою: м. Харків, вул..Кібальчича, 43; ? частину грошових вкладів, які були відкриті на ім.»я ОСОБА_4 в Ощадному банку, а саме: ? частину грошового вкладу в розмірі ,який знаходиться на компенсаційному рахунку № 9155/1-1060 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0190 м.Харкова; ? частину грошового вкладу, який знаходиться на компенсаційному рахунку № 9155/1-11042 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0260 м. Харкова; ? частину грошового вкладу , який знаходиться на компенсаційному рахунку № 9155/1-11773 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0318 м.Харкова;1/2 частину грошового вкладу, який знаходиться на компенсаційному рахунку№9155/1-11773 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0318 м.Харкова; ? частину грошового вкладу , який знаходиться на компенсаційному рахунку № 9155/1-24741 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0325 м. Харкова та суму сплаченого судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.. Позовні вимоги обґрунтувала обставинами викладеними вище.

Відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3 та представник відповідача в судове засідання з»явились. Проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі. Крім того, відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про застосування до позовних вимог ОСОБА_1 строків позовної давності. Свої заперечення вони обґрунтували тим, що 05.01.20111 року ОСОБА_4 було складено заповіт, відповідно до якого він усе належне майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалось заповідав ОСОБА_2 ОСОБА_3..

Представник третьої особи фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ в судове засідання з»явилась. Позовні вимоги підтримала. Та зазначила, що ОСОБА_1 при заснуванні даної фірми її чоловіком ОСОБА_4 приймала активну участь, довгий час працювала на даній фірмі, у звязку з чим вважає її вимоги законними.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, свідка ОСОБА_6, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстровано шлюбі з 09.07.1967 року по 15.05.2002 р., що підтверджено витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Відповідно до листа Директора ТОВ « ІЦПК» від 09.12.2013 року № 27 ОСОБА_7 фірма « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ була заснована 07.12.1990 р., 07.04.1992 р. зазначена фірма була перереєстрована в господарське товариство з обмеженою відповідальністю. Громадянин ОСОБА_4 з 07.12.1990 року зареєстрований як один із учасників вказаного товариства і розмір частки у статутному капіталі учасників ТОВ « ІЦПК» його становить 44,64 %.

Даний факт підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відповідно до якого розмір внеску до статутного фонду ОСОБА_4 становить 9009 грн. 44 коп..

Відповідно до листа Другої Харківської Державної нотаріальної контори від 04.06.2014 року № 0116/1253 на ОСОБА_4 в ПАТ « Державний ощадний банк» були відкриті наступні рахунки : № 9155/1-1060 в сумі 88 грн.20 коп., відкритий в 1997 р., № 9155/1-11042 в сумі 6793 грн. 50 коп., відкритий в 1997 р., № 9155/1-11773 в розмірі 5790 грн. 75 коп., відкритий в 1997 р., № 9155/1-19917 у сумі 3513 грн. 30 коп., відкритий в 1997 році, та № 9155/1-24741 в сумі 1409 грн. 10 коп., відкритий в 1997 році. При цьому зазначено, що заповідальне розпорядження по даним рахунком відсутнє.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 303291 ОСОБА_4 помер 21.01.2011 року.

Згідно вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача посилались на той факт, що до моменту смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 не зверталась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя та не ставила дане питання перед ОСОБА_1 так як не вбачала підстав порушення її права на належну їй частину в спільному майні зі сторони ОСОБА_4

Однак, суд ставиться критично до даних пояснень, у звязку з тим, що з трудової книжки позивача ОСОБА_1 вбачається, що вона з 17.01.1995 р. по 29.12.1995 р. працювала в фірмі « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ, та з 01.02.2001 р. по 02.09.2002 рік також працювала на даній фірмі. Тобто, вбачається, що майже відразу після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 звільнилась з фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ОСОБА_8 цьому суд звертає свою увагу на той факт, що директором на той час фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ був ОСОБА_4.

Посилання позивача ОСОБА_1 стосовно того, що їх спільний син з ОСОБА_4 ОСОБА_5 після її розірвання шлюбу з ОСОБА_4 приймав активну участь у справах фірми та фінансуванні проектів , у звязку з чим вона не мала бажання вирішувати питання про поділ майна, не приймаються судом до уваги, так як даний факт не підтверджений позивачем ОСОБА_1 доказами .

Відповідно до вимог ст. 72 ч.2 СК України до вимог про розділ майна, заявлених після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність в три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності..

Відповідно до чинного законодавства після розірвання шлюбу майно стає спільною частковою власністю, а колишні подружжя відносно нього співвласниками, а частка майна, яка була оформлена на ім'я одного з подружжя, припускається належним на праві особистої власності тому із колишнього подружжя, на якого воно зареєстровано.

Так, відповідно до статті 360 ЦК України, співвласник, а ним є колишній подружжя, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, сплаті податків, зборів, комунальних платежів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

У той же час співвласник майна, яке знаходиться у другого співвласника і яким він користується і володіє, має право по аналогії зі статтею 390 ЦК України вимагати від нього усіх доходів від майна, які він одержав тощо.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 та представником позивача не надано жодних доказів в підтвердження того, факту, що після розірвання шлюбу вона продовжувала приймати участь в утриманні їх спільного з ОСОБА_4 майна, а навпаки, відразу після розірвання шлюбу вона звільнилась з фірми, яка була заснована в період їх шлюбу з ОСОБА_4. Крім того, позивачу ОСОБА_1 було відомо про той факт, що майже відразу після розірвання шлюбу ОСОБА_4СС. утворив нову родинку , що не могло не ставить під загрозу порушення її права в спільному майні подружжя. Таким чином, суд приходить до висновку, що саме в цьому і полягало порушення прав ОСОБА_1 і з даного часу почався перебіг позовної давності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила той факт, що позивач ОСОБА_1 приймала участь при заснуванні фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ, одним з засновників якої був чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4. При цьому зазначила, що останні роки ОСОБА_1 участі в діяльності фірми не приймала.

Вислухавши пояснення свідка ОСОБА_6 суд вважає, що дані покази не можуть бути покладені в обґрунтування того факту, що позивач ОСОБА_1 не могла знати про порушення її права в спільному майні подружжя.

Крім того, покази позивача ОСОБА_1 в частині того, що на момент створення фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ та її розвитку вона працювала на хутрові фабриці і зі своєї заробітної плати забезпечувала діяльність фірми та утримувала сім»ю, також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні через відсутність доказів в обґрунтування даних фактів.

Також, суд звертає свою увагу на той факт, що позивачем ОСОБА_1 надано статуту фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ затверджений за 2005 рік., в якому зазначено, що частка ОСОБА_4 у статутному капіталі становить 44, 64 %. Однак, не надано жодних доказів, які стосуються складу учасників фірми на момент її створення, та на момент смерті ОСОБА_4. Також, з статуту за 2005 р. не вбачається, які учасників засновували дану фірму, які частки учасників у статутному капіталі були на момент утворення даної фірми, на момент розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, та на момент смерті ОСОБА_4. Також не наданий протокол загальних зборів учасників, яким затверджено статут фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ.

Як вбачається з матеріалів справи 05.01.2011 року ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого він визнав ОСОБА_2 ОСОБА_3 після його смерті своїм спадкоємцем усього належного йому мані, де б таке не було та з чого б воно не складалось та взагалі всього того, що йому належало на день його смерті та того, на що він матиме право за законом. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9, реєстровий номер 10.

Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В судовому засіданні встановлено, і даний факт не був спростований зі сторони позивача ОСОБА_1 та представника позивача, що заповіт від 05.01.2011 року складений ОСОБА_4 не скасований, у звязку з чим на даний час є чинним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при складанні заповіту ОСОБА_4 особисто виявив своє волевиявлення, призначив ОСОБА_2 ОСОБА_3 своїм спадкоємцем після його смерті та заповідаючи їй усе належне йому майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось.

Вимогами ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі чого, суд приходить вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 по сутті необхідно відмовити в повному обсязі, через недоведеність позову, що є самостійною підставою для цього. Так як, позивачем ОСОБА_1 у встановленому законом порядку заповіт від 05.01.2011 року оскаржений не був, на даний час даний заповіт дійсний, доказів в обґрунтування того факту, що позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу приймала участь в утриманні спільного майна, як співвласник надано не було. У звязку з чим суд, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не обґрунтовані та такі, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

В силу вимог ст.88 ЦПК України суд приходить до висновку, сплачена позивачем сума судового збору не підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 3, 10, 27, 31, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 60,61, 72СК України, ст.257,1233,1234,1247,1254 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3, третя особа: фірма « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» у формі ТОВ про виділ ОСОБА_1 ? частину в спільному майні подружжя, набутому під час шлюбу, а саме: ? частину, що належала ОСОБА_4 в розмірі 22,32% в статутному капіталі фірми « Інженерний центр приладобудування і компютеризації» за адресою: м.Харків, вул..Кібальчича, 43; ? частину грошових вкладів, які були відкриті на ім»я ОСОБА_4 в Ощадному банку, а саме: ? частину грошового вкладу в розмірі ,який знаходиться на компенсаційному рахунку № 9155/1-1060 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0190 м.Харкова; ? частину грошового вкладу, який знаходиться на компенсаційному рахунку № 9155/1-11042 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0260 м. Харкова; ? частину грошового вкладу , який знаходиться на компенсаційному рахунку № 9155/1-11773 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0318 м.Харкова;1/2 частину грошового вкладу, який знаходиться на компенсаційному рахунку№9155/1-11773 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0318 м.Харкова; ? частину грошового вкладу , який знаходиться на компенсаційному рахунку № 9155/1-24741 в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0325 м. Харкова та суму сплаченого судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.. відмовити.

Рішення по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О. І. Клименко