УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Касьяна О.П., Савченко В.О.,Попович О.В.,
Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про розподіл
житлового будинку з надвірними
спорудами та визначення порядку
користування земельною ділянкою, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на
рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 18 березня
2014 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
від 26 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_8,
у якому просили виділити їм 271/100
частини житлового будинку АДРЕСА_1, із
зобов'язанням сплатити відповідачці
грошову компенсацію та стягнути судові
витрати.

На обґрунтування своїх позовних вимог
посилались на ті обставини, що вони є
співвласниками спірного майна, однак
між ними виникають конфлікти щодо
порядку розподілу житлового будинку та
користування земельною ділянкою,
просили задовольнити позов.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 18
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 26 травня
2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивачі просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
кожен із позивачів має свою частку у
спільній частковій власності, доказів
об'єднання їх часток в одну спільну
суду не надали, вимоги про виділення
кожному співвласнику окремої частки не
заявлялись, тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Проте погодитися з такими судовими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Цим вимогам оскаржувані судові рішення
не відповідають.

Судами встановлено, що
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1, який розташований на
земельній ділянці площею 940 кв. м, де
позивачу належить 18/100 частини будинку,
позивачці - 199/400 частини, а відповідачці
- 129/400 частини.

Сторони не можуть дійти згоди щодо
порядку розподілу житлового будинку та
користування земельною ділянкою.

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 2
грудня 2013 року № 30 можливий реальний
розподіл спірного домоволодіння
шляхом виділення позивачам із
загальною часткою 271/100 частини
домоволодіння, що складає 82/100 частини,
тобто 328/400 частини, а ОСОБА_8 з часткою
129/400 - частину домоволодіння, що складає
18/100 частини, тобто 72/400 частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Співвласник має право на виділ в натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності (ч. 1 ст. 364 ЦК
України).

При вирішенні справ про виділ в натурі
часток жилого будинку, що є спільною
частковою власністю, суди повинні мати
на увазі, що це можливо, якщо кожній із
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку з самостійним виходом
(квартиру). Виділ також може мати місце
за наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
квартири.

У спорах про поділ будинку в натурі
учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності. Якщо виділ технічно
можливий, але із відхиленням від
розміру часток кожного власника, суд з
врахуванням конкретних обставин може
провести його зі зміною ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації учаснику спільної
часткової власності, частка якого
зменшилась.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
виконав вимоги процесуального права
щодо повного та всебічного з'ясування
та встановлення обставин справи, не
перевірив, чи можливо виділити
позивачам їх частку у праві спільної
часткової власності, не надав оцінки
висновкам експертизи щодо цих обставин
та не дослідив їх, а пославшись на те, що
їх частки не об'єднані в одну спільну,
тому неможливо задовольнити їх позовні
вимоги, ухвалив передчасне рішення про
відмову у задоволенні позову.

Апеляційний суд на порушення ст. ст. 303,
315 ЦПК України, перевіряючи законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, належним чином доводів
апеляційної скарги не перевірив та
передчасно залишив рішення суду першої
інстанції без змін.

Ураховуючи, що такі порушення судами
норм процесуального права
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду потрібно скасувати,
а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції, як передбачено
ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити, рішення
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 18 березня 2014
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
від 26 травня 2014 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_6
задовольнити, рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 18 березня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 26 травня 2014
року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
О.П. Касьян

О.В. Попович

В.О. Савченко

С.П. Штелик