Справа №442/6870/14-ц
Провадження №2/442/2190/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року
Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області в складі
головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів
В.М

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 , від імені та в
інтересах яких діє ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
майном.,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
від імені та в інтересах яких діє
ОСОБА_1 звернулися до Дрогобицького
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні майном, мотивуючи позов
тим, що у відповідності до Свідоцтва
про право на спадщину за законом від
20.09.2012 року виданого Приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу - ОСОБА_5 їм
належить по 1/3 ідеальній частині
квартири АДРЕСА_1 , яку вони успадкували
після смерті чоловіка ( батька) ОСОБА_6 ,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Право
власності на об»єкт нерухомості вони
зареєстрували, однак ще у 2005 році
спадкодавцеві ОСОБА_6 рішенням
виконавчого комітету Дрогобицької
міської Ради від 21.04.2005 року № 98, було
надано дозвіл на ведення проектування
та прибудови до приватизованої
квартири АДРЕСА_1 та за згодою сусідів
і КП « БУ -1». Було виготовлено проект
прибудови та затверджено його головним
архітектором м. Дрогобича . Погодили
реконструкцію із сусідами,було
виготовлено технічну документацію,
однак зареєструвати цю прибудову
спадкодавець не встиг. В процесі
перепланування квартири на їх адресу
не надходило жодних скарг чи заяв з
приводу порушень прав та інтересів
третіх осіб, однак коли вони вже почали
користуватися даною квартирою, сусід з
15 квартири, відповідач по справі
ОСОБА_4, постійно чинить їм перешкоди у
користуванні квартирою, обґрунтовуючи
це тим, що вони не брали від нього згоди
на перепланування і йому не
подобається таке перепланування, адже
його квартира межує із їх квартирою, і
тим самим створили йому певні
незручності, про те не вказує які саме.
Оскільки без згоди відповідача вони не
можуть до кінця оформити свої спадкові
права та не можуть вільно
розпоряджатися своїм майном, змушені
звернутися до суду за захистом своїх
права та інтересів.

В судове засідання позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, від імені та в
інтересах яких діє ОСОБА_1 не з»явилися,
надіславши на адресу суду заяву в
якій просять слухати справу за їх
відсутності. Позовній вимоги
підтримують та просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове
засідання не з»явився, надіславши на
адресу суду заяву в якій просить
слухати справу за його відсутності.
Щодо позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст. 197 ЦУПК України
судовий розгляд справи проведено без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши і перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення, виходячи з наступного.

Конвенція про захист прав
людини і основоположних свобод (1950 р.),
ратифікована Законом України від 17
липня1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція),
зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.)
передбачає право кожної фізичної чи
юридичної особи безперешкодно
користуватися своїм майном, не
допускає позбавлення особи свого
майна, крім як в інтересах суспільної
необхідності і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права, визнає право
держави на здійснення контролю за
використанням власності у
відповідності з загальними інтересами
або для забезпечення податків, інших
зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права
власності та його захисту закріплена і
у вітчизняному законодавстві України.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції
України ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом, є
однією із загальних засад цивільного
законодавства (п. 2 ч. 1 ст. З Цивільного
кодексу України). Непорушність права
приватної власності і недопущення
протиправного позбавлення власності
визначено також серед конституційних
основ правопорядку у сфері
господарювання (ч. 2 ст. 5 Господарського
кодексу України.

Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК).
Судовий захист права власності
здійснюється шляхом розгляду позовів
про визнання права власності на майно,
витребування його із чужого
незаконного володіння чи від
добросовісного набувача у
передбачених законом випадках, про
визнання правочину недійсним, про
визнання незаконним правового акта, що
порушує право власності, про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження майном,
про заборону вчинення дій, які можуть
порушити право власності, або про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню, про визначення
порядку володіння та користування
спільним майном, про поділ спільного
майна або виділ з нього частки, про
виключення майна з опису, про
відшкодування шкоди, заподіяної майну,
або збитків, завданих порушенням права
власності і подібне.

Судом встановлено, що позивачі у
відповідності до Свідоцтва про право
на спадщину за законом від 20.09.2012 року
виданого Приватним нотаріусом
Дрогобицького районного нотаріального
округу - ОСОБА_5 їм належить по 1/3
ідеальній частині квартири АДРЕСА_1 ,
яку вони успадкували після смерті
чоловіка ( батька) ОСОБА_6 , який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Право власності на
об»єкт нерухомості вони зареєстрували,
однак ще у 2005 році спадкодавцеві
ОСОБА_6 рішенням виконавчого комітету
Дрогобицької міської Ради від 21.04.2005
року № 98, було надано дозвіл на ведення
проектування та прибудови до
приватизованої квартири АДРЕСА_1 та за
згодою сусідів і КП « БУ -1». Було
виготовлено проект прибудови та
затверджено його головним
архітектором м. Дрогобича . Погодили
реконструкцію із сусідами,було
виготовлено технічну документацію,
однак зареєструвати цю прибудову
спадкодавець не встиг. В процесі
перепланування квартири на їх адресу
не надходило жодних скарг чи заяв з
приводу порушень прав та інтересів
третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК до
правомочностей власника належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Під правомочністю володіння
розуміється передбачена законом (тобто
юридично забезпечена) можливість мати
(утримувати) у себе певне майно
(фактично панувати над ним,
зараховувати на свій баланс і под.).

Правовомочності користування
означають передбачену законом
можливість використовувати,
експлуатувати майно, отримувати від
нього корисні властивості, його
споживання. Правомочності
розпорядження означають юридично
забезпечену можливість визначення і
вирішення юридичної долі майна шляхом
зміни його належності, стану або
призначення (відчуження за договором,
передача у спадщину, знищення,
переробка і т. ін.).

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник
володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Він сам вирішує, що
робити зі своїм майном, керуючись
виключно власними інтересами,
здійснюючи щодо цього майна будь-які
дії, котрі, однак, не повинні суперечити
закону та не порушувати прав інших
осіб та інтересів суспільства.
Діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Тобто правомочності власника не
є безмежними, закон може встановлювати
певні обмеження здійснення права
власності. Такі обмеження
встановлюються з метою створення
рівноваги в суспільстві та здійснення
майнових прав усіма суб'єктами права.

Відповідно до ст.391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Тобто власник майна має право
вимагати захисту свого права від особи,
яка перешкоджає йому користуватися чи
розпоряджатися своїм майном. Підставою
відповідного звернення до суду може
слугувати посилання позивача на
належне йому право користуватись і
розпоряджатись майном, а також факти ,
що підтверджують дії відповідача у
створені позивачеві перешкод, щодо
здійснення ним цих правомочностей. При
цьому для задоволення вимог власника
достатньо встановити факт обєктивно
існуючих перешкод у здійсненні ним
своїх правомочностей.

Факт чинення перешкод, відповідачем
ОСОБА_4 позивачам у користуванні
належною їм на праві власності
квартирою АДРЕСА_1 встановлений
матеріалами справи , відповідач не
спростував вимоги наведені у позовній
заяві, а навпаки їх визнав, що
відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню.

У відповідності до звіту про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об»єкта: квартири АДРЕСА_1,
розробленого ПП « Постінтур»
вбачається, що будівельні
конструкціїї обстеженої квартири
знаходяться в нормальному стані.
Планування квартири відповідає
державним стандартам, будівельним
нормам і правилам, нормативним актам з
пожежної безпеки, санітарному
законодавству, будівельні роботи
виконані якісно, обстежувана квартира
придатна для надійної експлуатації .

Таким чином реконструкцію квартири
АДРЕСА_1 проведено без порушень
будівельних норм і правил. Ця
забудова відповідає санітарним,
протипожежним та будівельним нормам
забудови, не порушує прав іншних
осіб, тому є підстави для визнання
за позивачами права власності на
дане будівництво.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 73, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 11,16, 317, 319, 391, 392 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в

Позовні вимоги задоволити.

Зобов»язати ОСОБА_4 не чинити
перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , від
імені та в інтересах яких діє ОСОБА_1 у
користуванні належною їм на праві
власності квартирою АДРЕСА_1 , шляхом
безперешкодного доступу до квартири.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
рівних частинах по 1/3 ідеальній
частині право власності на квартиру
АДРЕСА_1 , загальною площею 88.7 кв.м.,
житловою площею -75.8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції.

Головуюча суддя : __________________