Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/3814/14 Головуючий у 1
інстанції Беспалько Т.Д.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.,

при секретарі Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 29 липня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_3 до
Вільнянської міської ради, ОСОБА_2 про
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на землю, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, який протягом розгляду
справи уточнював, до Вільнянської
міської ради, ОСОБА_2 про визнання
недійсним державного акту на право
приватної власності на землю серії 1-ЗП
№017310.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що згідно договору
купівлі-продажу від 04.03.2008 року він є
власником 7/20 частин житлового будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м.
Вільнянськ, Запорізька область.
Співвласником інших 13/20 частин є
відповідач по справі ОСОБА_2

Зазначений житловий будинок
розташований на земельній ділянці 0,0409
га. При укладанні вказаного договору
купівлі-продажу питання про присадибну
земельну ділянку не було вирішено
разом з питанням про перехід права
власності на 7/20 частин будинку.
Попередніми власниками таке питання
також не вирішувалося.

За рішенням Вільнянської міської ради
№ 415 від 30.12.1997 року відповідач 21 січня
1998 року отримала державний акт на
право приватної власності на землю
серії 1-ЗП № 017310, виданий Вільнянською
міською радою Запорізької області,
згідно якого ОСОБА_2 отримала в
приватну власність земельну ділянку
розміром 0,0409 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1, м. Вільнянськ, Запорізька
область, хоча житловий будинок, який
розташований на цій ділянці має двох
співвласників.

Відповідно до ст. 30 Земельного Кодексу
1990 року, який діяв на час прийняття
рішення Вільнянською міською радою
Запорізької області, при переході
права власності на будівлю або споруду
разом з цими об'єктами переходить у
розмірах, передбачених ст. 67 ЗК України
і право власності або право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення і, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди. У разі
зміни цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється у порядку
відведення. При переході права
власності громадян на жилий будинок
або господарські будівлі, споруди до
кількох власників, а також при переході
права власності на частину будинку в
разі неможливості поділу земельної
ділянки між власниками без шкоди для її
раціонального використання земельна
ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів.

Статтею 42 Земельного Кодексу 1990 року
передбачалося, що користування і
розпорядження земельною ділянкою, що
належить громадянам на праві спільної
часткової власності, визначаються
співвласниками цих об'єктів і
земельної ділянки пропорційно розміру
часток у спільній власності на даний
будинок, будівлю, споруду.

Таким чином, відповідач мала право на
0,026585 га (або 266 кв.м.) земельної ділянки,
що відповідає належній їй 13/20 часток
житлового будинку (0,0409 га *13/20). Іншому
співвласникові повинно належати 0,0409 га
*7/20=0,014315 га, або 143 кв.м.

Ним було запропоновано ОСОБА_2
добровільно розділити зазначену
земельну ділянку, проте відповідач
відмовилась.

У ході розгляду справи з'ясувалося, що
рішення Вільнянської міської ради № 415
від 30.12.1997 року згідно якого ОСОБА_2 21
січня 1998 року отримала державний акт на
право приватної власності на землю
серії 1-ЗП № 017310 не приймалося.

На підставі зазначеного просив визнати
недійсним державний акт на право
приватної власності на землю серії 1-ЗП
№ 017310, виданий Вільнянською міською
радою Запорізької області ОСОБА_2

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 29 липня 2014 року
позов задоволено. Визнано недійсним
державний акт на право приватної
власності на землю серії 1-ЗП №017310,
виданий Вільнянською міською радою
Запорізької області 21 січня 1998 року
ОСОБА_2

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
пропуск строку позовної давності,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції
не відповідає зазначеним положенням
закону.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 04.03.2008 року
належить 7/20 частин житлового будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м.
Вільнянськ, Запорізька область.
Співвласником інших 13/20 частин є
відповідач по справі ОСОБА_2

Зазначений житловий будинок
розташований на земельній ділянці 0,0409
га. При укладанні вказаного договору
купівлі-продажу питання про присадибну
земельну ділянку не було вирішено
разом з питанням про перехід права
власності на 7/20 частин будинку.
Попередніми власниками таке питання
також не вирішувалося.

21 січня 1998 року ОСОБА_2 отримала
державний акт на право приватної
власності на землю серії 1-ЗП № 017310,
виданий Вільнянською міською радою
Запорізької області, в якому зазначено,
що він виданий на підставі рішення
Вільнянської міської ради № 415 від
30.12.1997 року . (а.с.11)

Між тим судом було встановлено, що
рішення Вільнянської міської ради № 415
від 30.12.1997 року не приймалося.

Оскільки державний акт може видаватися
виключно на підставі рішення міської
ради, суд визнав недійсним державний
акт.

Доводи апеляційної скарги проте
визнання державного акту не є способом
захисту є хибним виходячи із
наступного.

За правовою позицією викладеною у
постанові ВСУ у справі № 6-33цс-13, яка за
правилами ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів, державні
акти на право власності на земельні
ділянки є документами, що посвідчують
право власності й видаються на
підставі відповідних рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки. Визнання недійсними
державних актів на право власності
вважається законним, належним та
окремим способом поновлення порушених
прав у судовому порядку.

Між тим судом проігноровано заяву
відповідача до ухвалення рішення про
застосування строку позовної давності.
(а.с. 32)

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_3 в травні 2009 року звертався до
виконкому Вільнянської міської ради
про порушення своїх прав на спірну
земельну ділянку та відповіддю
виконкому йому було запропоновано
звернутися до суду для вирішення
спірного питання. (а.с.22)

Ухвалою суду від 19.02.2010 року за
заявою ОСОБА_3 про забезпечення доказів
до подання позовної заяви у
Вільнянської міської ради було
витребувано рішення про передачу у
приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_2 (а.с.35)

Між тим позивач ОСОБА_3 звернувся до
суду за захистом своїх прав лише 16.01.2014
року. (а.с.2)

Відповідно до ст. 256,261 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Статтею 257, 267 ЦК України
встановлено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції визнав недійсним державний
акт на право приватної власності на
землю серії 1-ЗП №017310, виданий
Вільнянською міською радою
Запорізької області 21 січня 1998 року
ОСОБА_2, проте суд не звернув увагу, що
відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
строку позовної давності, про
застосування якого заявлено
відповідачем у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Оскільки рішення суду не відповідає
нормам матеріального права щодо
застосування строків позовної
давності , воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309,313, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 29 липня 2014 року
у цій справі скасувати. Ухвалити нове
рішення.

В задоволені позову ОСОБА_3 до
Вільнянської міської ради, ОСОБА_2 про
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на землю
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
понесені судові витрати при подачі
апеляційної скарги 121 гривню 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: