Справа № 192/2139/14
Провадження № 2/192/528/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

головуючої - судді
Омелюх В.М.,

при секретарі - Короті
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про
стягнення майнової шкоди завданої
злочином,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про відшкодування
майнової шкоди, завданої злочином.

На обґрунтування своїх позовних вимог
посилаються на те, що 08 травня 2014 року
бригада аварійно-диспетчерської
служби Солонянської служби по
експлуатації газового господарства
під час виконання аварійних заявок в с.
Широке по АДРЕСА_1 виявила зникнення
трьох стійок під газопроводом
середнього і низького тиску висотою 2.5
метра кожна, у зв'язку з чим звернулися
з заявою до Солонянського РВ. В ході
проведення досудового розслідування
було визначено підозрювану особу -
ОСОБА_1, який частково компенсував
завдані збитки на суму 800 гривень, а
своїми діями згідно кошторисного
розрахунку вартості об'єкта
будівництва на відновлення опор під
газопроводом спричинив шкоду на
загальну суму 4 588 гривень 32 гривні, в
зв'язку з чим змушені згідно ст.1166,1192 ЦК
України звернутися до суду з позовом до
винної особи про стягнення з
відповідача невідшкодованої ним
частини майнової шкоди в сумі 3 788
гривень 32 копійки.

Представник позивача - публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз», який належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, згідно поштового
повідомлення про отримання судової
повістки (а.с.23), в судове засідання не
з'явився. Подав до суду в межах
повноважень за довіреністю (а.с. 28)
письмову заяву, згідно якої просив
здійснювати розгляд справи за
відсутності їх представника, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі
(а.с.27).

Відповідач, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи (а.с.25), в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, згідно
якої просив здійснювати розгляд справи
за його відсутності, позовні вимоги
визнав в повному обсязі та не
заперечував проти його задоволення
(а.с.31).

В зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі та належним чином повідомлені
про час та місце розгляду справи, суд у
відповідності з ч. 2 ст.197 ЦПК України
ухвалив здійснювати розгляд справи у
відсутність сторін без фіксування
судового процесу в порядку заочного
провадження.

Суд, дослідивши наявні у цивільній
справі докази, приходить до наступного.

У відповідності до ст. ст.10, 11, ч.1 ст. 60
ЦПК України кожна сторона
зобов'язується довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, передбачених ст.61 ЦПК
України, відповідно до ч.4 якої
передбачено, що вирок суду у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань чи мали місце
ці події та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень ст.ст. 22,23 ЦК
України, особа якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування, а
відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
діями майну юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 07 травня 2014 року
приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_1,
маючи умисел на таємне викрадення
чужого майна, прийшов в лісосмугу
поблизу будинку АДРЕСА_2 Солонянського
району Дніпропетровської області, де
шляхом вільного доступу викопав
частково закопані в грунт та таємно
викрав три металеві опорні стійки під
газопроводом середнього та низького
тиску, вартістю однієї - 77 гривень 66
копійок, після чого з місця скоєння
кримінального правопорушення зник.

Вироком Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2014 року, який набрав законної сили,
ОСОБА_1 було засуджено за вчинене
кримінальне правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та
призначено покарання у виді
громадських робіт строком 150 годин, а
цивільний позов за заявою потерпілого
залишено без розгляду на підставі п. 5 ч.
1 ст. 207 ЦПК України (а.с.32-33).

Частиною 1 статті 61 ЦПК України
встановлено, що вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Таким чином, суд вважає доведеним факт
заподіяння позивачу винними діями
відповідача матеріальної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1166, ст. 1192 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала, а розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

В судовому засіданні встановлено, що
викрадені відповідачем металеві опори
не обліковуються окремо на балансі
позивача як ТМЦ, оскільки їх вартість
входить до балансової вартості
газопроводу, в зв'язку з чим розрахунок
їх вартості здійснюється з урахуванням
робіт, які необхідно виконати для їх
відновлення, що передбачено Порядком
визначення розміру збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей, який
затверджено постановою КМ України від
22 листопада 1996 року №116.

Згідно локального кошторису на
будівельні роботи № 6-1-1 на відновлення
опор під газопроводом середнього тиску
по АДРЕСА_1 Солонянського району
Дніпропетровської області з
урахуванням зносу основного засобу,
зведеного кошторисного розрахунку
вартості об'єкта будівництва, зведеної
таблиці індексів інфляції,
бухгалтерської довідки Солонянської
СЕГГ (а.с.13-20) позивачу завдано з вини
відповідача матеріальної шкоди на суму
4 588 гривень 32 гривні, з яких 800 гривень
було відшкодовано добровільно
відповідачем в період досудового
слідства по кримінальному провадженні
(а.с.21).

З урахуванням зазначеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, а з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути заподіяну
внаслідок вчинення злочину майнову
шкоду в розмірі 3 788 гривень 32 копійки,
яка становить різницю між фактично
заподіяною та компенсованою шкодою.

Крім цього, в зв'язку з задоволенням
позову відповідно до Закону України
«Про судовий збір» з відповідача на
користь держави необхідно стягнути
судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22,23,33,34,1166,1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
57, 60, 61, 81, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз» до
ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди
завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» майнову шкоду в
сумі 3 788 (три тисячі сімсот вісімдесят
вісім) гривень 32 копійки та на користь
держави судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: суддя