Справа № 462/7676/13
Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/3090/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого
судді Мікуш Ю.Р.

Суддів:
Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар Гацій
І.І.

З участю: представника позивача ОСОБА_2,
3-я особа Мисак Ю.Р. та представника
Управління культури Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської Ради Лиско Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 12 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Першого Українського
театру для дітей та юнацтва, треті
особи: виконуючий обов»язки художнього
керівника Першого Українського театру
для дітей та юнацтва Мисак Юрій
Орестович, Управління культури
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради про скасування
наказу про звільнення з роботи,
поновлення на роботі , виплату
заробітної плати

за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позову відмовлено за безпідставністю і
необгрунтованістю.

Рішення оскаржив позивач ОСОБА_5 В
апеляційній скарзі зазначає, що вважає
рішення незаконним, необґрунтованим,
ухваленим на неповно встановлених
обставинах справи та з порушенням
вимог матеріального та процесуального
права. Стверджує, що у порушення
роз»яснень Постанови Пленуму
Верхового Суду України від 06.11.1992 року
№6 «Про практику розгляду судами
трудових спорів», суд не з»ясував з
яких підстав проведено звільнення
позивача. Не надано жодної правової
оцінки законності проведення самої
процедури скорочення штату
працівників. Зокрема, суд не звернув
уваги на пояснення представника
позивача та на документ, який носить
назву «Інформація Першого
українського театру для дітей та
юнацтва» де зазначено, що посада
Директора -розпорядника по суті дублює
посадові обов»язки зав. госп. частиною,
що призводить до нераціонального
використання бюджетних коштів» однак
суд не з»ясував які самі посадові
обо»явки дублюються та не взяв до уваги
пояснення представника відповідача, в
яких остання не змогла зазначити, які
саме пункти посадових обов'язків
дублюються. Крім цього, відповідно до
ст. 40 КЗпП України не допускається
звільнення працівника в період його
тимчасової непрацездатності, однак суд
не врахував , що наказ про звільнення
було видано 06.09.20013 року, в період
перебування позивача на лікарняному,
що підтверджується листком
непрацездатності. Крім цього, апелянт
зазначає, що відповідно до ст.49-2 КЗпПУ
одночасно з попередженням про
звільнення працівника власник або
уповноважений ним орган повинен
запропонувати працівнику іншу роботу
на тому ж підприємстві , в установі,
організації, однак суд грунтує своє
рішення на тому, що позивач не подав
письмової заяви про те, що він
погоджується працювати на посаді
столяра 6-го розряду, однак така позиція
суду на думку апелянта є абсурдною,
оскільки вакантна посада повинна була
бути запропонована відповідачем ще до
звільнення відповідача. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_2 на підтримання доводів
апеляційної скарги, заперечення на
апеляційну скаргу 3-ьої особи Мисак Ю.Р.
та представника Управління культури
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської Ради Лиско
Г.О.,вивчивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги немає.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що позивач по справі
ОСОБА_5 з 26 квітня 2011 року працював на
посаді директора-розпорядника Першого
Українського театру для дітей та
юнацтва (а.с.29) .

Відповідно до наказу № 152-к від 05.09.2013
року ОСОБА_5 звільнений із займаної
посади директора-розпорядника на
підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв»язку
із скороченням чисельності штату
працівників (а.с.4).

Наказом №164-к від 01.10.2013 року було
перенесено дату звільнення з роботи
позивача з 06.09.2013 року на 29.09.2013 року у
зв»язку з подачею ОСОБА_5 листків
непрацездатності ( а.с.5).

Наказом №186-К від 24.10.2013 року були
внесені зміни в п.1 наказу №152-к від
05.09.2013 року та п.1 наказу № 164 від 01.10.2013
року в частині дати звільнення. Згідно
п.2 зазначеного наказу датою звільнення
позивача вважається 30.09.2013 року у
зв»язку з надходженням листків
непрацездатності ОСОБА_5 (а.с.35).

Так як згідно з пунктами 4.1, 4.2.1, 4.2.4
Статуту театру зазначено, що
управління театром здійснює художній
керівник, у повноваження якого входить
приймати на роботу та звільняти з
роботи працівників театру, визначати
структуру театру, складати та
затверджувати штатний розпис у межах
граничної чисельності, доведеної
Управлінням культури, то відповідно
накази про звільнення з роботи та
внесення змін щодо дати звільнення
підписані належною особою
уповноваженою Статутом театру ( а.с.39).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
договір, до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Із змісту п.19 постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» №9
від 06.11.1992 року випливає, що розглядаючи
трудові спори, пов»язані зі
звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України,
суди зобов»язані з»ясувати чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи попереджався
він за два місяці про наступне
вивільнення.

Судом належно перевірено та
встановлено, що підставою для внесення
змін у штатний розпис був лист №
2603-вих77 Управління культури від 01.03.2013
року, яким було доручено керівникам
закладів культури на виконання
доручення КМУ від 11.01.2013 року №187/1/1-13
про оптимізацію бюджетних установ
аргументувати потребу чи відсутність
потреби у працівниках установ в межах
штатного розпису, відповідно до
затверджених інструкцій (а.с.141,200).

На виконання вищезазначених доручень
та з метою економії бюджетних коштів
в.о. художнього керівника театру Мисак
Ю.В. видав наказ №100-к від 05.06.2013 року,
згідно з яким з 05.06.2013 року було внесено
зміни у штатний розпис, котрий був
поданий на затвердження в Управління
культури, яким було передбачено
виведення із штатного розпису посад
директора - розпорядника та
слюсаря-сантехніка 6-го розряду з 07.09.2013
року(а.с.256).

При вивільненні з роботи позивача
ОСОБА_5 відповідачем було дотримано
всіх вимог передбачених ч.1 ст.49-2 КЗпП
України щодо підстав та порядку
вивільнення працівника.

У зв»язку з цим колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що у відповідача мали зміни
в організації виробництва і праці та
відбулося скорочення чисельності та
штату працівників.

Колегія суддів не погоджується із
доводами апелянта з приводу його
незгоди із скороченням саме його
посади директора - розпорядника, який
вважає, що його посадові обов»язки не
дублюються посадовими обов»язками
інших працівників театру, що
суперечить інформації театру, оскільки
із змісту статті 4 Статуту Першого
українського театру для дітей і
юнацтва вбачається, що управляння
театром, віднесені до його компетенції
функції здійснює художній керівник
(а.с.39), а відтак в компетенцію
художнього керівника входило
визначати всі можливі питання щодо
управління театром та формувати його
штати.

Щодо доводів апелянта про звільнення
його в період тимчасової
непрацездатності, такі спростовуються
наказами № 164-к від 01.10.2013 року та
наказом № 186-к від 24.10.2013 року згідно
яких були внесені зміни у наказ №152-к
від 05.09.2013 року щодо дати звільнення з
роботи ОСОБА_5 після пред»явлення ним
листків непрацездатності.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
було дотримано всіх вимог трудового
законодавства, що стосуються
вивільнення працівників з роботи із
врахуванням норми про можливість
забезпечити працівника іншою роботою.

З матеріалів справи чітко слідує, що
забезпечити позивача роботою столяра,
посада якої була вакантною до
звільнення його з роботи не вбачалося
можливим, оскільки для виконання такої
роботи необхідно було мати 6-ий розряд
кваліфікації та досвід роботи, чого у
позивача ОСОБА_5 не було.

Із листа відповідача від 06.09.2013 року
№137 вбачається, що Управлінням
культури пропонувалося позивачу
вакансію - посаду директора Народного
дому Білогорщі з окладом 1601 грн. ( а.с.
31,32). Однак позивач не подав документів
на конкурс та взагалі не звертався в
Управління культури щодо отримання
додаткової інформації чи виявити
бажання працювати на зазначеній
посаді, яка була запропонована в межах
міста Львова. Наведене підтвердила в
суді апеляційної інстанції
представник Управляння культури
Г.О.Лиско.

Відтак, суд вважає, що відповідачем
було дотримано вимог ч.3 ст.49-2 КЗпП
України.

Виходячи із вище наведеного, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
суду ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
є обґрунтованим, законним та
справедливим.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в і д х и л и т
и .

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 12 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Ю.Р. Мікуш

Судді:
А.В.Ніткевич

О.Ф. Павлишин