Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
відшкодування майнової і моральної
шкоди завданої незаконними діями та
протиправною поведінкою, -

у с т а н о в и в :

02.06.2014 року позивач звернувся до суду із
позовом до відповідачів про
відшкодування майнової і моральної
шкоди завданої незаконними діями та
протиправною поведінкою. Вимоги
позовної заяви мотивовано тим, що 21.01.2014
року позивач придбав за договором
купівлі-продажу у відповідачки ОСОБА_3
нежилі приміщення з №1 по №7 (групи
приміщень №12), що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Після звільнення
відповідачами відчуженого ними
приміщення, відбулось відключення
належних позивачу приміщень від
водопостачання та водовідведення. При
цьому, вказане відключення сталось
виключно в приміщеннях належних
позивачу, а інші чотири власники
споруди продовжувати користуватись
водою. Позивач пов'язуючи таке
відключення з відсутністю договірних
відносин між ним та ПАТ
«Київводоканал», звернувся до ПАТ
«Київводоканал» з відповідним пакетом
документів для укладення договору на
водопостачання та водовідведення де й
дізнався, що в грудні 2013 року надійшов
пакет документів на переоформлення
договору водопостачання та
водовідведення від імені відповідача
ОСОБА_3 на третю особу, на яку
відповідачем ОСОБА_3 було видано
довіреність. Позивач зазначає, що таким
чином укладаючи договір
купівлі-продажу відповідачем ОСОБА_3
було приховано обставини, які мали
суттєве значення для ведення
підприємницької діяльності позивача і
це призвело до значних складнощів з
укладанням договору на водопостачання
та водовідведення з ПАТ «АК
«Київводоканал». На звернення позивача
ПАТ «АК «Київводоканал» надало
інформацію, що не здійснювало
відключення водопостачання. Позивач
зазначає, що саме відповідачі
здійснили незаконне відключення
належних йому приміщень від
водопостачання, створили опір та
заблокували місця загального
користування (підвал). 17.03.2014 року за
допомогою співробітників Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації, оскільки відповідач
ОСОБА_2 відмовлявся віддати позивачу
ключі під підвалу, інспектори ПАТ «АК
«Київводоканал» потрапили до місць
загального користування, а 21.03.2014 року
водопостачання до приміщень позивача
було відновлене шляхом розірвання
договору на водопостачання та
водовідведення з відповідачем ОСОБА_3
Позивач зазначає, що викладені факти
призвели до значних збитків, оскільки
відсутність води обмежила позивача в
можливості проведення планових
ремонтних робіт та повністю позбавила
можливості ведення підприємницької
діяльності, а саме здачі в оренду
придбаних приміщень, що призвело до
збитків у вигляді неотриманої вигоди у
розмірі 16500,00 грн. за оренду приміщень
протягом двох місяців. Крім того,
позивач зазначає, що діями
відповідачів йому було завдано
моральної шкоди, яка полягає в тому, що
укладаючи договір купівлі-продажу
позивач розраховував на проведення
ремонтних робіт в місячний термін та
планував з березня місяця отримувати
кошти. За вищезазначених обставин
позивач відчував постійні моральні
страждання, переживання, депресії та
пригнічений стан пов'язаний з
витрачанням шалених коштів на
придбання нежитлових приміщень, при
цьому, мав постійно вирішувати
конфліктні ситуації з органами
місцевого самоврядування. Це тримало
позивача у нервовій та психологічній
напрузі, позивач постійно намагався
відшукати рішення для забезпечення
життєдіяльності придбаних приміщень в
частині забезпечення водопостачання.
За наведених обставин позивач просить
стягнути з відповідачів завдані
матеріальні збитки у розмірі 16500,00 грн.,
моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. та
відшкодувати за рахунок відповідачів
понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просить
відмовити у задоволенні позову з
підстав викладених у письмових
запереченнях та додатково пояснив
суду, що в лютому 2014 року саме він
перекрив вентиль води у підвалі
приміщення, оскільки договір на
водопостачання та водовідведення
після укладання договору
купівлі-продажу залишався не
переукладеним, але відповідач не
створював жодного опору для
потрапляння до підвалу, оскільки
підвал будинку орендує ТОВ «Інтер-шанс
ЛТД» і саме представник вказаного
товариства не дозволяв потрапити до
нього.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, просить відмовити у
задоволенні позову посилаючись на те,
що позивачем не доведено завдання йому
матеріальних збитків, не обґрунтовано
розмір моральної шкоди, при цьому,
відповідачка не вчиняла жодних
неправомірних дій щодо позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши всі зібрані по справі
докази у їх сукупності, приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають до часткового задоволення,
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.01.2014 року між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_3 був
укладений договір купівлі-продажу
нежилих приміщень з №1 по №7 (групи
приміщень №12), які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Такою обставиною у справі є те, що саме
відповідач ОСОБА_2 у лютому 2014 року,
тобто після укладання зазначеного вище
договору купівлі-продажу нежилих
приміщень, перекрив вентиль в підвалі
будинку АДРЕСА_1, що призвело
припинення водопостачання.

Отже, не маючи жодного правового
відношення до вказаних нежитлових
приміщень відповідач ОСОБА_2 здійснив
дії, які суд визнає неправомірними.

Стосовно відповідача ОСОБА_3 суд
зазначає, що жодних доказів
неправомірної поведінки вказаного
відповідача в матеріалах справи не
міститься. Видаючи довіреність від
02.12.2013 року на ім'я ОСОБА_6 (а.с. 55),
відповідачка мала на це право, як
власник відповідних нежитлових
приміщень і не була обмежена в такому
праві, враховуючи, що попередній
договір купівлі-продажу укладався
23.11.2013 року з ОСОБА_7, при цьому покупцем
за договором купівлі-продажу від 21.01.2014
року став ОСОБА_5 - позивач у справі.

За змістом положень ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень

При цьому, позивач посилаючись на те, що
у зв'язку з відключенням
водопостачання йому було завдано
матеріальних збитків у вигляді
неотриманого прибутку за оренду
приміщень протягом 2-х місяців, жодним
чином не довів дійсної наявності
такого виду збитків та їх розміру.

Так, суду не надано договорів оренди
приміщень або протоколів про намір
укласти такі договори з відповідної
дати (2 місяці), з зазначенням розміру
орендної плати та письмові відмови
орендарів від договорів і намірів на
укладення договорів оренди у зв'язку з
відсутністю водопостачання, або відмов
про оплату орендованих приміщень з
таких підстав.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що позивачу дійсно було
завдано моральної шкоди, яка виявилась
в душевних стражданнях через
неправомірну поведінку відповідача
ОСОБА_2 по відключенню водопостачання
до належних позивачу нежитлових
приміщень, що призвело до необхідності
звернень в різні державні органи та
комунальні підприємства для його
відновлення, що в свою чергу призвело
до нервової напруги та переживань. При
цьому, з урахуванням принципів
розумності, співмірності і
справедливості, суд вважає за
необхідне зменшити розмір
відшкодування моральної шкоди
визначивши його у сумі 500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218. 223, 294 ЦПК
України, ст.ст. 22, 23, 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
відшкодування майнової і моральної
шкоди завданої незаконними діями та
протиправною поведінкою - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
завдану моральну шкоду у розмірі 500
(п'ятсот) грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
судові витрати пов'язані зі сплатою
судового збору у розмірі 7 (сім) грн. 30
коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя -