АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1155/14
Головуючий 1 інстанції - Шарка О.П.
Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
05 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого судді - Кружиліної О.А.,
суддів колегії - Кісь П.В.,
при секретарі - Рудь О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 20 грудня 2013 року
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання договору купівлі-продажу
в с т а н о в и л а:
06 листопада 2013 року ОСОБА_3
звернувся до суду з зазначеним позовом.
В обґрунтування позову посилався
на те , що він є одним із засновників
Товариства з обмеженою
відповідальністю « Рембудмонтаж» (
далі - ТОВ « Рембудмонтаж»), крім мене ,
також засновниками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців особою, яка
має право вчиняти юридичні дії від
імені ТОВ « Рембудмонтаж» є ОСОБА_4. 22
грудня 2006 року ТОВ« Рембудмонтаж» в
особі генерального директора ОСОБА_4 та
ТОМ « Кронштадт» в особі директора
ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу
нежитлової будівлі літ. В, загальною
площею 226,8 кв.м., що знаходиться в
АДРЕСА_1 без мого відома та без моєї
згоди на його укладання, як засновника
ТОВ « Рембудмонтаж».
Позивач просив суд визнати
недійсним договір купівлі-продажу
нежитлової будівлі літ. В, загальною
площею 226,8 кв.м., що знаходиться в
АДРЕСА_1, укладений 22 грудня 2006 року між
ТОВ « Рембудмонтаж» в особі
генерального директора ОСОБА_4 та ТОМ «
Кронштадт» в особі директора ОСОБА_6
Рішенням Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 20 грудня 2013 року у
задоволені позовних вимог відмовлено
у повному обсязі .

На зазначене рішення ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги посилався на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, а також
порушення і неправильне застосування
судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія , заслухавши
суддю-доповідача ,відповідно до статті
303 ЦПК України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги , вважає що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини , якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані ( порушення строку
позовної давності тощо ), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволені
позовних вимог , суд першої інстанції
виходив з положень статей 256 - 261 ЦК
України , та тих обставин, що позивач не
звернувся до суду з вимогою про захист
свого порушеного права у встановлений
законом строк.

З таким висновком суду, судова
колегія не погоджується і вважає , що
рішення суду підлягає скасуванням,
оскільки воно не відповідає вимогам
статті 213 ЦПК України.

Законом від 15 грудня 2006 року №483-V
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних
спорів» ( далі - Закон № 483-V) розширено
юрисдикцію господарських судів шляхом
віднесення до їх підвідомчості (
підсудності) справ, що виникають з
корпоративних відносин.

Законом №483-V до підвідомчості
господарських судів віднесено справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах, між господарським
товариством та його учасником
(засновниками, акціонерами), у тому
числі учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
зі створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.
Зазначеним Законом також визначено
поняття «корпоративні відносини» як
відносини, що виникають, змінюються та
припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до частини 1 статті 167
ГК України корпоративними є права
особи , частка якої визначається у
статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управління господарською організації
та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та
статутними документами.

Статтею 20 ГК України встановлено
перелік способів захисту цивільних
прав.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3 звернувся до суду з захистом
свого корпоративного права, як
співзасновник ТОВ « Рембудмонтаж», яке
він вважав було порушено при укладанні
22 грудня 2006 року між ТОВ «
Рембудмонтаж» в особі генерального
директора ОСОБА_4 та ТОМ « Кронштадт» в
особі директора ОСОБА_6 договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі
літ. В, загальною площею 226,8 кв.м., що
знаходиться в АДРЕСА_1, а тому
апеляційний суд вважає, що спір, який
виник між сторонами , є корпоративним.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

З огляду на зазначене,
апеляційний суд вважає, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
із закриттям провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу недійсним .

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують .

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, Закону України 15 грудня 2006
року №483-V «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних
спорів», п. 1 ч. 1 ст.205 ЦПК України ,
судова колегія судової палати, -

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ст. 312, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 20 грудня 2013 року -
скасувати.

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -

Судді колегії -