У Х В А Л А

24 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді - Боймиструка С.В.,
суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Демчук
Ю.Ю.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Рівненського міського суду від
08 січня 2014 року в справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рівнетеплоенерго» про визнання права
на встановлення цивільно-правових
відносин на договірних засадах та
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної порушенням прав споживача,

В С Т А Н
О В И Л А:

Ухвалою Рівненського міського суду від
08 січня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1
визнано неподаною та повернуто йому.

У поданій на вказану ухвалу
апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався
на її незаконність та
необґрунтованість через порушення
судом норм процесуального права.

Доводив, що позовна заява була ним
викладена чітко і обґрунтовано,
відповідно до норм Конституції та
Законів України, однак суд відмовив в
розгляді справи з мотивів неповноти та
нечіткості позовних вимог.

Стверджував, що вимоги позову є
виключно немайновими.

Зобов'язавши його сплатити судовий
збір за подання позовної заяви, суд
порушив норми п.7 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про
судовий збір» та ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист
прав споживачів».

Враховуючи наведене, просив ухвалу
Рівненського міського суду від 08 січня
2014 року скасувати.

ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити.

Представник ТзОВ «Рівнетеплоенерго»
ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу
відхилити, а ухвалу місцевого суду
залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Визнаючи позовну заяву неподаною та
повертаючи її ОСОБА_1 ухвалою від 08
січня 2014 року, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не були
усунуті недоліки позовної заяви,
зазначені в ухвалі від 19 грудня 2013 року,
а саме: не конкретизовано змісту
позовних вимог, не чітко викладені
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги, не долучено документ про сплату
судового збору та копій всіх
документів, що долучаються до позовної
заяви.

Такий висновок суду першої інстанції
не відповідає обставинам справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК
України позовна заява повинна містити
зміст позовних вимог; ціну позову щодо
вимог майнового характеру; виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування; перелік документів, що
додаються до заяви.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1
виклав зміст позовних вимог та їх
обґрунтування як зумів та додав до
заяви переписку з відповідачем, як
доказ на підтвердження заявлених
вимог.

Згідно п.7 ч.1 ст. 5 Закону України „Про
судовий збір" та ч.3 ст. 22 Закону України
„Про захист прав споживачів ", ОСОБА_1
від сплати судового збору за даним
позовом звільняється, як споживач за
позовам що пов'язаний з порушенням його
прав.

________________________________________________________________________
__________________________

Справа № 569/22777/13ц
Головуючий в суді І інст. -
Кухарець В.М.

Провадження № 22-ц /787/497/2014р.
Суддя-доповідач - Боймиструк
С.В.

Статтею 130 ЦПК України встановлено, що у
попередньому судовому засіданні суд
має можливість з'ясувати, якими
доказами кожна сторона буде
обґрунтовувати свої доводи чи
заперечення щодо невизнаних обставин,
та встановити строки їх подання,
уточнити позовні вимоги. Ненадання
доказів та не вирішення усіх питань,
передбачених ст.130 ЦПК України, лише у
подальшому можу слугувати підставою
для відмови у задоволенні позовної
заяви.

31 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1 подав
суду заяву про усунення недоліків
позовної заяви, в якій стверджував та
наводив обґрунтування, що подана ним
позовна заява відповідає вимогам
статей 119, 120 ЦПК.

Колегія суддів вважає, що зазначені
судом першої інстанції недоліки
позовної заяви не перешкоджали
відкриттю провадження в справі, а могли
бути усунуті в попередньому судовому
засіданні відповідно до ч.6 ст.130 ЦПК
України.

Зокрема, суд може уточнити позовні
вимоги, з'ясувати, які докази подаються
на підтвердження позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання, що висновок
суду першої інстанції про повернення
позовної заяви суперечить ч. 2 ст. 121 ЦПК
України, а тому оскаржена ухвала
підлягає до скасування та передачі
питання про відкриття провадження на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 121, 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу судді Рівненського міського
суду від 08 січня 2014 року скасувати, а
справу передати до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження.

Ухвала остаточна й оскарженню не
підлягає.

Головуючий :

Судді: