Провадження № 2/754/798/14
18.02.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Сенюти В.О.
за участю секретаря - Слободянюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Народна
програма соціальної допомоги» про
захист прав споживача, визнання
договору недійсним та стягнення
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
Деснянського районного суду м. Києва із
позовом до відповідача ТОВ «Народна
програма соціальної допомоги» про
захист прав споживача, визнання
договору недійсним та стягнення
коштів. Позовну заяву мотивує тим, що
06.03.2010 року між нею та відповідачем був
укладений договір № 167/Н про надання
послуг з додатками № 1 та № 2. Перед
укладенням договору мала місце бесіда
із представником відповідача, яка
запевнила у вигідності умов договору, в
результаті чого договір був укладений.
При підписанні договору, позивачкою
Позивачка просить визнати договір
недійсним, оскільки з умов договору
вбачаються невигідні умови правочину,
які відповідач сформулював в
односторонньому порядку, тим самим
створено дисбаланс між правами та
обов'язками сторін за договором. Крім
того, з діяльності відповідача
вбачається утворення, експлуатацію та
сприяння розвитку «пірамідальної
схеми». У зв'язку із чим, позивачка
просить стягнути із відповідача на її
1555,56 грн. чистих платежів безпідставно
набутих коштів. Крім того, позивачка
просить стягнути із відповідача
моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, просила позов
задовольнити з викладених підстав.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, про
причини своєї неявки суд не повідомив.
Оскільки позивачка не заперечує проти
заочного розгляду справи, а відповідач
належним чином повідомлений про день
та час розгляду справи, суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи.
Вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
В судовому засіданні встановлено,
що 06.03.2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Народна програма соціальної
допомоги» укладено договір № 167/Н про
Крім того, між позивачкою та
відповідачем були підписані додатки №
1, 2 до договору № 167/Н від 06.03.2010 року.
Пояснення позивачки в судовому
засіданні про те, що вона мала намір
отримати кредит у розмірі 140000 грн., не
знайшли свого підтвердження та
спростовуються письмовими матеріалами
справи - анкета учасника НПСД, яка є
додатком № 1 до договору № 167/Н (а.с.7).
Докази того, що діяльність відповідача
носить «пірамідальний характер»,
всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України
позивачкою не надані.
Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначену норму права,
та для всіх судів України.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, яка міститься у постанові
ВСУ № 6-40 цс 13 - вказано, що Законом
України «Про захист прав споживачів»
закріплена можливість визнання
недійсними правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України. Так, пірамідальній схемі
властива сплата за можливість
одержання окремим учасником
компенсації, яка повинна надаватися за
рахунок залучення цим учасником схеми
інших споживачів.

Відповідно до п.1.1. договору № 167/Н та
анкети учасника предметом є надання
учаснику НПСД послуг, спрямованих на
придбання об'єкту нерухомості через
«Народна програма соціальної
допомоги», організовану Товариством,
базуючись на принципі взаємодопомоги
Учасників НПСД.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що діяльність відповідача не
може вважатися «пірамідальною схемою»
у зв'язку з відсутністю головних ознак
«пірамідальної схеми» - безтоварність
та сплати компенсації одним учасником
за рахунок інших, оскільки за схемою
придбання товарів у групах придбавають
товар усі учасники за рахунок
об'єднання внесків кожного з них.
Різниця між споживачами - учасниками
схеми є тільки в часі одержання товару
кожним із них, за умови виконання своїх
зобов'язань.

Доводів позивачки про дисбаланс прав
та обов'язків сторін за договором, суд
до уваги не приймає, як безпідставні та
необґрунтовані.

З п. 5.4. договору вбачається, що
підписання цього договору, а також
додатків до нього, є свідченням того, що
сторони повністю зрозуміли усі умови
та зміст договору та додатків до нього.

Доказів того, що позивачку змусили
підписати договір, або договір
підписаний внаслідок обману, письмові
матеріали не містять.

Крім того, суд звертає увагу на ту
обставину, що позивачка не виявила своє
бажання скористатися своїм правом, яке
закріплено у п. 7.2 договору.

Посилання позивачки на положення
ст. 1212 ЦК України, як на підставу
стягнення коштів, є необґрунтованим.

Враховуючи те, що вини в діях
відповідача судом не встановлено, суд
приходить до висновку, що підстав для
стягнення із відповідача на користь
позивача моральної шкоди немає.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 212-215, 224-232 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Народна програма
соціальної допомоги» про захист прав
споживача, визнання договору недійсним
та стягнення коштів - відмовити.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленим цим Кодексом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, шляхом подачі апеляційної
скарги.

Головуючий: