Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/4846/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької
Т.М.,

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.,

з участю відповідачки

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Бердичівського
міськрайонного суду від 22 листопада 2013
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про виключення відомостей про
батьківство, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом. Просив виключити
відомості про його батьківство з
актового запису про народження ОСОБА_5
за №141 від 21.01.1998 року, вчиненого
відділом реєстрації актів
громадського стану виконавчого
комітету Житомирської міської Ради
народних депутатів. В обґрунтування
позову зазначав, що він не може бути
батьком ОСОБА_5, оскільки фактично
будь-які відносини та спілкування з
відповідачкою були припинені ще у
листопаді 1996 року.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду від 22 листопада 2013
року у задоволені позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про виключення відомостей про
батьківство відмовлено.

У поданій через свого
представника апеляційній скарзі
ОСОБА_3 просить зазначене рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити. Вважає
рішення суду першої інстанції
незаконним, таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а висновки суду
-основаними на припущеннях. На думку
апелянта, судом безпідставно зроблено
висновок-припущення про те, що про своє
порушене право позивач міг дізнатися в
період з 1988 року по 2002 рік.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували в шлюбі з 24.09.1993 року
до 01.03.1999 року (а.с.5).

Від спільного проживання мають
доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Зазначених обставин жодна із сторін
не оспорює.

Крім того, в актовому записі про
народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьком зазначений позивач (а.с.23).

Відмовляючи в задоволенні позову про
виключення відомостей про батьківство
позивача з актового запису про
народження, суд першої інстанції
виходив з того, що протягом року з часу,
коли йому стало відомо про проведений
запис, він його не оспорив.

Проте, в повній мірі з висновками
суду погодитись неможливо.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК суд сприяє
всебічному і повному з"ясуванню
обставин справи: роз"яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов"язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що
під час розгляду справи в суді першої
інстанції відповідачка визнавала, що
відповідач не є біологічним батьком
сина ОСОБА_5. Про це зазначено судом і в
оспорюваному рішенні. Разом з тим,
вказаній обставині суд не дав належної
оцінки та не з"ясував, якими підставами
в такому випадку обумовлено виникнення
даного спору та можливість мирного
його врегулювання.

Так, під час апеляційного розгляду
даної справи судом встановлено, що
звернення до суду обумовлено
існуванням у позивача заборгованості
по аліментах, як на доньку ОСОБА_6, так і
на ОСОБА_5, зареєстрованого як сина
позивача.

З метою мирного врегулювання спору
сторонам було надано час для усунення
обставин, що спонукали до звернення в
суд.

Після цього відповідачка подала
заяву про визнання позову та пояснила,
що свої аліментні обов"язки по
відношенню до спільної доньки позивач
частково виконав, а залишок
заборгованості по аліментах письмово
зобов"язувався погасити в строк до 1
червня 2014 року.

Із змісту ч.4 ст.174 ЦПК випливає, що у
разі визнання відповідачем позову та
за наявності до того законних підстав
суд ухвалює рішення про задоволення
позову.

За таких обставин та відповідно до п.1
ч.1 ст.309 ЦПК апеляційний суд приходить
до висновку про необхідність
скасування оскаржуваного рішення з
ухваленням нового - про задоволення
позову.

При цьому суд враховує, що визнання
відповідачкою позову не суперечить
закону та не порушує її законних прав.

Крім визнання позову відповідачкою
ОСОБА_4 рішенням Ужгородського
міського суду від 01.03.1999 року
встановлено, що в шлюбі у сторін
народилася лише одна дитина - донька
ОСОБА_6, та вони припинили подружні
відносини у грудні 1996 року. В силу ч.3
ст.61 ЦПК зазначені обставини
додатковому доказуванню не підлягають.

Тому, виходячи із загальновідомих
обставин, відповідачка не могла
народити дитину від чоловіка, з яким не
підтримувала подружніх стосунків 12
місяців.

Отже, вимоги позивача є
обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313,314,316 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Бердичівського
міськрайонного суду від 22 листопада 2013
року скасувати, ухваливши нове.

Позов задоволити.

Виключити відомості про батьківство
ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
актовому записі про народження №141 від
21 січня 1998 року, зробленому
Житомирським міським відділом
громадянського стану.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: