Справа № 579/1458/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

в складі судді -Ольховик А.І.,

за участі секретаря -Малик Г.М.,

з участю заявниці -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кролевці
справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту спільного
проживання зі спадкодавцем,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеною
заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Кролевець Сумської
області у віці 91 рік померла її мати
ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася
спадщина на належне їй майно.
Розпорядження на випадок своєї смерті
вона не залишила.

Вона, як єдиний спадкоємець першої
черги спадкоємців за законом після
смерті матері, звернулася до нотаріуса
за свідоцтвом про право на спадщину на
належні її матері земельні ділянки
(паї), але нотаріус роз'яснила їй, що нею
пропущені строки для подання заяви про
прийняття спадщини.

Фактично вона з матір'ю проживали в
одному будинку, що розташований в
АДРЕСА_1, 1/2 частина якого належала її
чоловіку ОСОБА_3, а інша - її матері
ОСОБА_2. Даний будинок мав два входи, але
потрапити до іншої частини будинку
можна було через внутрішні двері, що
поєднують дві частини. В 1982 році було
видано дві будинкові книги для
прописки громадян за якими в квартирі
№ 1 були прописані вона, її чоловік та
їх діти, а в квартирі № 2 - ОСОБА_2 3 часом
зовнішній вхід до квартири іі матері
було розібрано, а дверний прохід
зовнішніх дверей закладено. На даний
час будинок має один вхід. Ніхто з
членів їхньої родини не придавав
значення документальному поділу
будинку на квартири, адже
використовувався він як єдине ціле.

Останні роки свого життя ОСОБА_2
потребувала постійної сторонньої
допомоги. Заявниця доглядала за
матір'ю, здійснила її поховання та
відбула поминальні обіди. Вона
продовжує користуватися всім будинком
та майном, що в ньому знаходиться,
обробляє всю присадибну земельну
ділянку.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину. Але саме прописка в різних
квартирах будинку стала перешкодою для
отримання нею свідоцтва про право на
спадщину,

Заявниця не може документально
підтвердити, що її мати ОСОБА_2 на день
смерті постійно проживала разом з нею,
а тому змушена звернутися до суду із
заявою про встановлення факту
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
- ІНФОРМАЦІЯ_3. Встановлення
зазначеного факту необхідно їй для
прийняття спадщини, що відкрилася
після смерті матері ОСОБА_2

Заявниця під час судового засідання
заявлені вимоги підтримала та просить
суд їх задовольнити.

Заінтересована особа Кролевецька
міська рада, будучи належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, в судове засідання свого
представника не направила, надавши
суду письмове клопотання про розгляд
справи без участі їх представника,
заперечень по справі не має.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши
зібрані по справі докази, суд вважає, що
заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в
м.Кролевець Сумської області померла
ОСОБА_2 (а.с.8). Після її смерті
відкрилася спадщина на належне їй
майно.

Заповіту на випадок смерті ОСОБА_2 не
залишила, спадкова справа після її
смерті не заводилась, що вбачається з
інформаційної довідки приватного
нотаріуса Кролевецького районного
нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с.30-32).

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Заявниця є дочкою померлої ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, свідоцтвом про шлюб,
витягом з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про
державну реєстрацію шлюбу із
зазначенням відомостей про другого з
подружжя (а.с.5,6,7).

З пояснень заявниці та показань
допитаних в судовому засіданні свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що
ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_2 проживали в
будинку по АДРЕСА_1, який мав два входи.
В одній частині будинку жили заявниця з
чоловіком та дітьми, в іншій частині -
ОСОБА_2 У 1992 році, після смерті чоловіка
ОСОБА_1, зовнішній вхід до квартири
ОСОБА_2 було розібрано, а дверний прохід
зовнішніх дверей закладено, в будинку
залишився один вхід, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
стали проживати однією сім'єю. Останні
роки свого життя ОСОБА_2 потребувала
постійної сторонньої допомоги.
Заявниця доглядала за матір'ю, а коли
та померла, здійснила її поховання та
відбула поминальні обіди. Вона
продовжує користуватися всім будинком
та майном, що в ньому знаходиться,
обробляє всю присадибну земельну
ділянку по АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок від
24.12.1979 року, 1/2 частина будинку АДРЕСА_1
належала ОСОБА_3 (чоловіку заявниці), а
інша - ОСОБА_2 (а.с.9,10). У зазначеному
будинку в квартирі № 1 були
зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їхні
діти, а в квартирі № 2 - ОСОБА_2, що
підтверджується копіями будинкових
книг (а.с.15-22). Технічний паспорт на
будинок виданий на двох власників
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11-14).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Згідно п.23. Постанови Пленуму
Верховного суду України №7 від 30.05.2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування", якщо постійне проживання
особи зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 256 ЦПК України,
справи про встановлення фактів, які
мають юридичне значення підвідомчі
судам. Якщо законодавство не
передбачає можливості встановлення
даних фактів іншим шляхом, але від їх
установлення залежить зміна,
виникнення особистих та майнових прав
громадян, то згідно ст.259 ЦПК України,
суд вправі встановити даний факт.

Оскільки встановлення факту
постійного проживання зі своєю матір'ю
тягнуть для заявниці юридичні наслідки
у вигляді права спадкування за законом,
а у позасудовому порядку встановити це
неможливо, і чинне законодавство не
передбачає іншого порядку
встановлення даного факту, тому на
підставі ч.2 ст.256 ЦПК України вказаний
факт, необхідно встановити за рішенням
суду.

За таких обставин, зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
заяви ОСОБА_1 і встановлення факту, що
вона постійно проживала зі своєю
матір'ю ОСОБА_2, 1921 року народження до
дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст.15, 30, 62, 256-259 ЦПК України,

в и р і ш и в:

заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
постійно проживала зі своєю матір'ю
ОСОБА_2, 1921 року народження до дня її
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Кролевецький районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення; особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя А. І. Ольховик