Справа № 157/520/13-ц
Провадження №4-с/157/13/14
УХВАЛА

27 жовтня 2014 року місто
Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого - судді
Гамули Б.С.,

при секретарі
Семенюк О.В.,

з участю представника ДВС
Гарбарчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
стягувача ОСОБА_2 на постанови
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Камінь-Каширського районного
управління юстиції Павлюк Лариси
Петрівни про повернення виконавчих
документів стягувачу,

встановив:

16 жовтня 2014 року ОСОБА_2
звернулася в суд із скаргою на дії
головного державного виконавця
відділу ДВС Камінь-Каширського РУЮ
щодо винесення постанов від 23 вересня
2014 року про повернення виконавчих
документів стягувачу. В скарзі
зазначає, що в провадженні головного
державного виконавця Павлюк Л.П.
знаходилися виконавчі листи, видані
Камінь-Каширським районним судом: № 2-273
від 10 вересня 2008 року про стягнення з
ОСОБА_4 на користь заявниці неустойки
за несплату аліментів на утримання
неповнолітньої дитини в сумі 1000 грн.,
450 грн. витрат за надання правової
допомоги, 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи; № 2-499/11 від 28 лютого 2012
року про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 7000 грн.; № 157/2/13-ц від 9 квітня 2013
року про стягнення понесених
додаткових витрат на дитину в розмірі
4100 грн. та 293 грн. 26 коп. судових витрат;
№ 157/520/13-ц від 27 травня 2013 року про
стягнення 180 грн. витрат на правову
допомогу.

23 вересня 2014 року головний державний
виконавець Павлюк Л.П. по кожному із
зазначених вище виконавчих листів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» винесла
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві в зв'язку тим, що
згідно отриманих відповідей на запити
державного виконавця та в ході вжитих
ним заходів майна, належного боржнику
на праві власності, на яке можливо
звернути стягнення, не виявлено. Крім
того, на даний час із пенсії боржника
проводиться стягнення аліментів, що
унеможливлює примусове стягнення по
інших виконавчих документах.

Вказані вище постанови державного
виконавця Мартинюк М.П. вважає
незаконними, оскільки стягнення з
ОСОБА_4 аліментів на утримання їх
повнолітньої дочки ОСОБА_5 проводиться
в розмірі лише 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу) боржника, тобто не
більше 25 відсотків розміру отримуваної
ним у даний час пенсії, а згідно ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» максимальний розмір
відрахувань з пенсії може становити 50
відсотків її розміру в разі стягнення
коштів на утримання членів сім'ї
(аліменти). Таким чином, відрахування з
пенсії боржника здійснюється не в
повному розмірі, а отже в державного
виконавця не було підстав для
повернення виконавчих листів
стягувачу без виконання.

Посилаючись на викладені вище
обставини, просить суд визнати дії
головного державного виконавця
відділу ДВС Камінь-Каширського РУЮ
Павлюк Л.П. щодо повернення стягувачу
виконавчих документів незаконними та
зобов'язати її прийняти виконавчі
листи до виконання.

Скаржник ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, подала заяву в
якій просить справу розглянути за її
відсутності та задовольнити скаргу.

Представник ДВС Гарбарчук О.О.
скаргу не визнав. Пояснив, що 31 травня
2013 року до відділу ДВС
Камінь-Каширського РУЮ надійшов на
виконання виконавчий лист № 2/157/140/13,
виданий Камінь-Каширським районним
судом 27 травня 2013 року, про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів
на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 9 квітня 2013 року
та до закінчення ОСОБА_5 навчання, але
не далі, як до досягнення нею 23-річного
віку. По даному виконавчому листу 1
червня 2013 року було відкрито виконавче
провадження. За тим, з метою
примусового виконання рішення суду та
враховуючи наявність у боржника
заборгованості за попереднім
виконавчим листом по сплаті аліментів
на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_5, головним державним виконавцем
Павлюк Л.П. 18 липня 2013 року була
винесена постанова про звернення
стягнення на пенсію боржника, за якою
управління Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі зобов'язано
проводити щомісячне утримання з пенсії
ОСОБА_4 в розмірі 50 відсотків до
погашення боргу. 26 серпня 2013 року на
підставі повідомлення УПФ України в
Камінь-Каширському районі від 11 липня
2013 року № 1755/02-20-17 про повне погашення
заборгованості по сплаті аліментів на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5
державним виконавцем була винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження в цій частині та
продовжено утримання аліментів з
пенсії ОСОБА_4 на утримання
повнолітньої дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, що
фактично становить 25 відсотків
отримуваної боржником пенсії.
Враховуючи, що ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» містить вичерпний
перелік підстав, при яких відрахування
з пенсії боржника можуть проводитися в
розмірі до 50 відсотків, до яких не
відносяться жоден із виконавчих
листів, зазначених у скарзі, з усіх
інших видів стягнень може бути
відраховано не більш як 20 відсотків
пенсії, іншого майна чи коштів, на які б
можна було звернути стягнення в
боржника немає, тому дані виконавчі
документи були повернуті стягувачу
ОСОБА_2

Заслухавши пояснення
представника ДВС, проаналізувавши
матеріали справи, суд вважає скаргу
безпідставною і такою, що до
задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що в
провадженні головного державного
виконавця відділу ДВС
Камінь-Каширського РУЮ Павлюк Л.П.
знаходилися виконавчі листи, видані
Камінь-Каширським районним судом: № 2-273
від 10 вересня 2008 року про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 неустойки за
несплату аліментів на утримання
неповнолітньої дитини в сумі 1000 грн., 450
грн. витрат за надання правової
допомоги, 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи; № 2-499/11 від 28 лютого 2012
року про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 неустойки за прострочення
сплати аліментів у розмірі 7000 грн.; №
157/2/13-ц від 9 квітня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 понесених додаткових витрат на
дитину в розмірі 4100 грн. та 293 грн. 26 коп.
судових витрат; № 157/520/13-ц від 27 травня
2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 180 грн. витрат на правову
допомогу. По даних виконавчих листах
було відкрито виконавче провадження,
однак виконання не здійснювалося.

Крім того, з 1 червня 2013 року на
виконанні в того ж державного
виконавця знаходиться виконавчий лист
№ 2/157/140/13, виданий Камінь-Каширським
районним судом 27 травня 2013 року, про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 9 квітня
2013 року та до закінчення ОСОБА_5
навчання, але не далі, як до досягнення
нею 23-річного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Черговість задоволення вимог
стягувачів визначається статтею 44
вказаного вище Закону, де вказано, що в
разі коли сума, стягнута з боржника,
недостатня для задоволення всіх вимог
за виконавчими документами, вона
розподіляється державним виконавцем
між стягувачами в порядку черговості,
встановленому цією статтею. У першу
чергу задовольняються забезпечені
заставою вимоги щодо стягнення з
вартості заставленого майна. В другу
чергу задовольняються вимоги щодо
стягнення аліментів, відшкодування
збитків та шкоди, завданих внаслідок
кримінального або адміністративного
правопорушення, каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з
втратою годувальника. За цим
задовольняються всі інші види
стягнень.

У відповідності до статей 68, 70
Закону України «Про виконавче
провадження» стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника звертається у разі
відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум, а також у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів та стягнення на суму, що не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати. Про звернення
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
державний виконавець виносить
постанову, яка надсилається для
виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.
Звернення стягнення на пенсію
здійснюється відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Порядок та розмір відрахування з
пенсії встановлюється ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої з пенсії може бути
відраховано не більш як 50 відсотків її
розміру: на утримання членів сім'ї
(аліменти), на відшкодування збитків
від розкрадання майна підприємств і
організацій, на відшкодування
пенсіонером шкоди, заподіяної
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, а також у зв'язку зі смертю
потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати в
передбачених законом випадках. З усіх
інших видів стягнень може бути
відраховано не більш як 20 відсотків
пенсії.

З оглянутих в суді матеріалів
виконавчого провадження № 1002/2
встановлено, що з метою примусового
виконання виконавчого листа
№ 2/157/140/13 про стягнення з ОСОБА_4
аліментів на утримання повнолітньої
дочки ОСОБА_5 18 липня 2013 року головним
державним виконавцем Павлюк Л.П. була
винесена постанова, за якою стягнення
аліментів було звернено на пенсію
ОСОБА_4, оскільки коштів на рахунках у
банках чи іншого майна, на яке можливо
було б звернути стягнення в боржника не
виявлено. З урахування розміру
присуджених до сплати аліментів та
суми існуючої на той час
заборгованості по сплаті аліментів на
утримання неповнолітньої дитини за
попереднім виконавчим листом № 2-494 від
15 вересня 2008 року державний виконавець
зобов'язав управління Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
проводити щомісячне утримання з пенсії
ОСОБА_4 в розмірі 50 відсотків до
погашення боргу.

26 серпня 2013 року на підставі
повідомлення УПФ України в
Камінь-Каширському районі від 11 липня
2013 року № 1755/02-20-17 про повне погашення
ОСОБА_4 заборгованості по сплаті
аліментів на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_5 державним виконавцем була
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження в цій частині
та продовжено утримання аліментів з
пенсії ОСОБА_4 за виконавчим листом №
2/157/140/13 на утримання повнолітньої дочки
ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, що становить 25 відсотків
отримуваної боржником пенсії.

Таким чином, слідуючи нормам ст. 44
Закону України «Про виконавче
провадження» щодо черговості
задоволення вимог стягувачів та ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо порядку та розміру
утримання з пенсії, суд приходить до
висновку, що в даному конкретному
випадку немає законних підстав для
одночасного стягнення з пенсії ОСОБА_4
аліментів на утримання його
повнолітньої дочки ОСОБА_5 за
виконавчим листом № 2/157/140/13 та коштів
за іншими виконавчими листами, зокрема,
про стягнення нестойки за несплату
аліментів, додаткових витрат на дитину
та судових витрат, оскільки останні не
відносяться до переліку стягнень, за
якими відрахування з пенсії
проводиться в розмірі до 50 відсотків
пенсії.

Крім того, з наданих представником
ДВС матеріалів виконавчих проваджень,
процесуальні рішення по яких
оскаржуються, вбачається, що головний
державний виконавець Павлюк Л.П. з
метою повного виконання рішень суду
про стягнення коштів здійснила усі
можливі заходи щодо розшуку коштів та
майна боржника, на які можливо звернути
стягнення. І лише після того, як було
встановлено, що такого майна в боржника
немає, державний виконавець у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесла постанови про повернення
виконавчих документів стягувачеві.
Відтак, суд не вбачає в діях головного
державного виконавця Павлюк Л.П. при
винесенні оскаржуваних постанов
порушень чинного законодавства.

Разом з тим, відмова в задоволенні
даної скарги не позбавляє стягувача
права повторно пред'явити виконавчі
документи до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22
вказаного вище Закону.

Керуючись ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України,
ст.ст. 19, 44, 47, 68, 70 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», суд

ухвалив:

У задоволенні скарги стягувача
ОСОБА_2 на постанови головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Камінь-Каширського районного
управління юстиції Павлюк Лариси
Петрівни про повернення виконавчих
документів стягувачу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Волинської області
через Камінь-Каширський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали, а особами, у відсутності яких
було проголошено ухвалу, протягом п'яти
днів з дня отримання її копії.

Головуючий:
Б. С. Гамула