Справа №477/2955/13-ц 29.09.2014 29.09.2014 29.09.2014
Провадження №22-ц/784/2054/14
Головуючий у 1 інстанції: Саукова
Доповідач апеляційного суду: Шаманська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Кутової Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового засідання -
Романенко Ю.О.,

за участю: прокурора - Безкровної І.І.,
представника третьої особи ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, представника реєстраційної
служби Жовтневого районного
управління юстиції - Коржа М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

представника відповідача - ОСОБА_5

на рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 14 травня 2014
року за позовом

прокурора Жовтневого району
Миколаївської області в інтересах
територіальної громади Лиманівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області

до

ОСОБА_6

про витребування земельної ділянки із
чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року прокурор Жовтневого
району Миколаївської області
звернувся до суду в інтересах
територіальної громади Лиманівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області з позовом, який в
процесі розгляду справи уточнив, до
ОСОБА_6 про витребування від нього та
передачу у власність територіальної
громади Лиманівської сільської ради
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
площею 0,60 га, з кадастровим номером
:01:028:0009, вартістю 48438 грн.,
розташованої за адресою: Миколаївська
область, Жовтневий район, АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що рішенням
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 12 березня 2013
року у справі 2/477/3/13, яке набрало
законної сили 6 квітня 2013 року,
скасовано рішення Лиманівської
сільської ради від 15 жовтня 2002 року в
частині надання ОСОБА_7, як первісному
власнику, у приватну власність
вищезазначеної земельної ділянки та
державний акт ЯЗ № 243569, виданий на його
ім'я 8 травня 2009 року, тобто право
власності на спірну земельну ділянку
повернуто територіальній громаді
Лиманівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, а тому вказана земельна
ділянка підлягає витребуванню від
ОСОБА_6, як теперішнього власника, та
повернення у власність територіальної
громади.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив про задоволення його
позовних вимог.

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 14 травня 2014
року позов задоволено. Витребувано із
незаконного володіння ОСОБА_6 та
передано у власність територіальної
громади Лиманівського сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області спірну земельну ділянку.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення вимог
процесуального права, просив рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у розгляді
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Лиманівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області від 15 жовтня 2002 року у
власність ОСОБА_7 була виділена
земельна ділянка площею 0,60 га, яка
розташована за адресою: Миколаївська
область, Жовтневий район, АДРЕСА_1 для
ведення особистого селянського
господарства, а 8 травня 2009 року він
отримав державний акт на право
власності на цю земельну ділянку серії
ЯЗ № 243569.

У червні 2011 р. прокурор Жовтневого
району Миколаївської області,
звернувся до суду з позовом в інтересах
територіальної громади Лиманівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області до ОСОБА_7 про
визнання незаконним та скасування
вищезазначеного рішення

18 вересня 2012 р. в порядку забезпечення
цього позову Жовтневим районним судом
Миколаївської області було винесено
ухвалу про накладення арешту на
земельну ділянку площею 0,60 га, що
розташована за адресою: Миколаївська
область, Жовтневий район, АДРЕСА_1, яка
належала на праві власності ОСОБА_7

В той же час, 2 жовтня 2012 р. ОСОБА_7
продав спірну земельну ділянку ОСОБА_2
по договору купівлі-продажу,
посвідченому приватним нотаріусом
Жовтневого районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_8

Вподальшому, 29 липня 2013 року, ОСОБА_2
продала вказану земельну ділянку
ОСОБА_6, уклавши з ним договір
купівлі-продажу, посвідчений тим же
приватним нотаріусом.

Між тим, рішенням Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 12
березня 2013 року, яке набрало законної
сили 6 квітня 2013 року, скасовано рішення
Лиманівської сільської ради від 15
жовтня 2002 року в частині безоплатного
надання ОСОБА_7 , як первісному
власнику, права власності на спірну
земельну ділянку та державний акт ЯЗ №
243569, виданий йому 8 травня 2009 року, на
право його власності на вказану
земельну ділянку.

Отже, названим судовим рішенням право
власності на спірну землю повернуто
територіальній громаді Лиманівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області, виконавчий
орган якої діяв всупереч її волі та
чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно зі ст. ст. 13, 14 Конституції
України земля є об'єктом права
власності українського народу, від
імені якого права власника здійснюють
органи державної влади а органи
місцевого самоврядування в межах
визначених Конституцією.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування, зокрема,
сільські ради та їх виконавчі органи
(ст. 140 Конституції України, ст. 2 ЦК
України).

Отже, власником земельних ділянок в
межах с. Лимани Жовтневого району
Миколаївської області є територіальна
громада даного села, а тому звернення
прокурора до суду з позовом в інтересах
Територіальної громади про повернення
земельної ділянки є правомірним,
оскільки позивач вимагає повернення
майна відчуженого третіми особами за
договором, учасником якого позивач не
був. Тому належним способом захисту є
витребування майна від нинішнього його
володільця шляхом віндикації (ст. ст. 387,
388 ЦК України) (постанова Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року № 9 ,,Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними").

Відповідно до положень статей 387, 388 ЦК
України власник майна має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним, а також і від
добросовісного набувача.

Така ж правова позиція викладена в
Постановах Верховного Суду України в
справах № № 6-25 цс 12, 6-14 цс 13, 6-57 цс та 6-67
цс 14.

Спірна земельна ділянка була передана
ОСОБА_7 безоплатно та з порушенням
порядку, встановленого законодавством,
яке діяло на той час, а також без
дійсної волі власника земельної
ділянки, територіальної громади, що
встановлено названим рішенням
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 12 березня 2013
року, в зв'язку з чим, відповідно до
вказаних положень ст. 388 ЦК України
спірна земля підлягає витребуванню у
теперішнього власника, ОСОБА_6 та
повернута територіальній громаді
Лиманівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області.

Посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції не врахував той факт, що
земельна ділянка перейшла у власність
ОСОБА_7 за доброї волі Лиманівської
селищної ради і він не мав обмежень по
її розпорядженню, а теперішній власник
ділянки є добросовісним набувачем і
підстав для витребування у нього майна
згідно ст. 388 ЦК України не має, не
заслуговують на увагу, оскільки
зводяться до переоцінки доказів і
висновків місцевого суду не
спростовують, а тому не можуть бути
підставою для скасування правильного
по суті судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача - ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 14 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: