Справа № 303/5240/14-ц
Номер ряд. стат. звіту - 30
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючого-судді
при секретарі судового
засідання Чудіній
за участі: позивача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Мукачево цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних
збитків в розмірі 15 076 гривень 85 коп. та
моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень,
мотивуючи тим, що 27 квітня 2013 року мала
місце дорожньо-транспортна пригода, в
якій він зазнав значних тілесних
ушкоджень. Внаслідок ДТП йому довелось
лікуватися і придбати за власний кошт
ліки на лікування, що завдало йому
певних фінансових витрат. Крім того, в
ДТП було пошкоджено належний йому на
праві власності мотоцикл марки GEON
модель GN 150-11, номер державної
реєстрації НОМЕР_2, на сьогоднішній
день використання цього мотоциклу за
його призначенням є неможливим. Дана
подія сталась в наслідок порушення
правил дорожнього руху ОСОБА_3, який на
сьогоднішній час не вчинив жодних дій
стосовно відшкодування завданих
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав повністю та просив
його задовольнити з підстав вказаних у
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з'явився, про причини
неявки суд неповідомив, хоча про час і
місце розгляду справи належним чином
повідомлявся відповідно до ст. 74 ч.5 абз.
3,4 ЦПК України (а.с. 49, 59).
Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_2
в судовому засіданні позовні вимоги
визнав частково, згідний з моральною
шкодою в розмірі 2 000 гривень, стосовно
матеріальної шкоди вважає, що завдані
збитки повинна відшкодувати страхова
В судовому засіданні дослідженням
матеріалів справи встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є власником мотоцикла
марки «GEON GN 150-11» 2012 року випуску, який
придбав за 10 800 гривень по кредиту
(а.с.4-7). Позивач ОСОБА_1 потрапив в
дорожно-траспортну пригоду, винуватцем
даного випадку за вироком
Мукачівського міськрайонного суду від
10.06.2014 року визнано відповідача ОСОБА_3
(а.с.19-22). Позивач в ДТП отримав тілесні
ушкодження у вигляді закритого
уламкового перелому середньої третини
діафіза правої стегнової кістки, які
відносяться до групи тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості,
що потягло тривале лікування з 27.04.2013
року по 02.08.2013 рік (а.с. 8). ОСОБА_1
витратив значні кошти на лікування в
загальній сумі 6 076. 85 гривень (а.с. 9-15).
Відповідно до висновку № 24/2014 судового
експерта Мигович І.Ю. про визначення
матеріального збитку заподіяного
власнику мотоцикла - А марки «GEON GN 150-11»
номерний знак НОМЕР_1, в результаті
пошкодження власнику позивачу завдано
матеріальний збиток в розмірі 8 200
гривень (а.с.23-45). Дана експертиза
позивачеві коштувала 800 гривень
Відповідно до ст.. 60 ЦПК України,
втановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Згідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України,
зазначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
Пунктом 4 Постанови пленуму ВССУ «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013
року, визначено, що розглядаючи позови
про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи
майну фізичної або юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок
відшкодувати завдану шкоду виникає у
її завдавача за умови, що дії
останнього були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки, -
незалежно від наявності вини.
Положення статті 625 ЦК не
застосовуються до відносин з
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, оскільки
відшкодування шкоди є
відповідальністю, а не грошовим
зобов'язанням, яке виникає з договірних
зобов'язань. Винятком є
відповідальність страховика (стаття 992
З огляду на презумпцію вини завдавача
шкоди (частина друга статті 1166 ЦК)
відповідач звільняється від обов'язку
відшкодувати шкоду (у тому числі і
моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди
було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого (частина
п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини
другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає
докази, що підтверджують факт завдання
шкоди за участю відповідача, розмір
завданої шкоди, а також докази того, що
відповідач є завдавачем шкоди або
особою, яка відповідно до закону
зобов'язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою та пунктом 16
цієї постанови ПВССУ, вказано, що
відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на
території України забороняється
експлуатація транспортного засобу без
поліса обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу.
Відповідно до пункту 3 Постанови
пленуму ВСУ «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди № 4 від 31.03.95,
визначено, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній
особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права
власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.
Пунктом 5 абз. 2 з вище зазначеної
постанови, вказано, що відповідно до
загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
Пунктом 2 Постанови пленуму ВСУ «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди № 6 від 27.03.92, розглядаючи позови
про відшкодування шкоди, суди повинні
мати на увазі, що відповідно до статей
ЦК шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.
Статтею 1187 ч.1 ЦК України, вказано, що
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів, що
створює підвищену небезпеку для особи,
яка цю діяльність здійснює, та інших
осіб та частиною 2 цієї статті,
визначено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Як вбачається з вищевикладеного
представником відповідача ненадано
належних доказів суду, стосовно
страхування відповідча, а позивачем
незаявлялося клопотання про залучення
до розгляду справи страхової компанії,
як сторони, що унеможливило вирішення
питання судом відносно страхової
Також, допустимими і належними
доказами позивачем достатньо доведено
суду, що відповідачем завдано позивачу
матеріальних збитків і моральних
переживань у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, порушення права власності,
порушення нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, також настання інших
негативних наслідків. Виходячи з даних
обставин суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги є підставними, отже
підлягають до задоволення в повному
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 57-60, 61, 74, 158, 169, 208, 209, 212-218 ЦПК
України, ст.ст. 1166-1168, 1177, 1187, 1192, 1195, 1202,
1206 ЦК України, Постановою пленуму ВСУ
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди № 6 від 27.03.92,
Постановою пленуму ВСУ «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди № 4 від
31.03.95, суд, -

р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1 15 076 (п'ятнадцять тисяч
сімдесят шість) гривень 85 коп.,
матеріальної шкоди, пов'язаної з
пошкодженням мотоциклу та отриманих
тілесних ушкоджень внаслідок
дорожньо-траспортної пригоди, а саме
вартість лікування - 6 076.85 гривень,
вартість шкоди завданої належному
ОСОБА_1 майну - 8 200 гривень, вартість
витрат на проведення
авто-товарознавчої екпертизи - 800
гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч)
гривень моральної шкоди у зв'язку з
ушкодженням здоров'я та знищення майна
(мотоцикла).

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
користь держави до спеціального фонду
Державного бюджету України на р/р
0003 ГУДКСУ в Закарпатської
області, МФО 812016, -
судовий збір в розмірі 350 грн. 76 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Закарпатської
області через Мукачівський
міськрайонний суд.

Головуючий

Р. Іваницький