Провадження № 2/331/70/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі судді Мінасова В.В., при секретарі Коваленко Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції до ОСОБА_3, 3-ті особи Орган опіки та піклування районної адміністрації по Жовтневому району Запорізької міської ради, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно,-

В С Т А Н О В И В

14.08.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 21 лютого 2007 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 014/17-46/74-55, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 108474 доларів США строком 21 лютого 2027 року зі сплатою 13,25% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання 21.02.2007 року між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку належне йому нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. Станом на 22.07.2013 року заборгованість позичальника за кредитним договором складає 1931100,16 грн., з яких: 573630,51 грн. - заборгованість по кредиту; 246193,35 грн. - заборгованість по процентах; 1111276,3 грн. - пеня на заборгованість по кредиту та відмоткам. Тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні 17.10.2013 року представник позивача наполягає на вимогах позову на підставах, викладених в ньому. В судове засідання 28.01.2014 року не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що кредит було отримано. Заборгованість по кредиту є. Однак, в квартирі зареєстровані неповнолітні діти, тому просять у позові відмовити.

В судовому засіданні 3-ті особи Орган опіки та піклування районної адміністрації по Жовтневому району Запорізької міської ради, ОСОБА_4 проти позову заперечують, оскільки діти залишаться без житла.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 21 лютого 2007 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 014/17-46/74-55, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 108474 доларів США строком до 21 лютого 2027 року зі сплатою 13,25% річних.

Згідно п. 5.1,6.5,10.1 кредитного договору позичальник зобов'язався в строки, передбачені цим договором, забезпечити повернення банку одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів, у випадку порушення умов цього договору сплачувати банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та звернути стягнення на майно позичальника у випадку невиконання ним умов договору за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення рекомендованим листом.

20 січня 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 014/17-46/74-55/1 до кредитного договору, за умовами якого позичальник зобов'язався до 15 числа кожного місяця повертати кошти згідно з графіком погашення в строк до 21 лютого 2027 року зі сплатою 13,25% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язання 21 лютого 2007 року між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку належне йому нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 2.1.6 цього договору передбачено, що за адресою місцезнаходження квартири не зареєстровані та не проживають малолітні та/чи неповнолітні діти, а також інші особи, яких за законом повинен утримувати продавець, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користування квартирою.

Згідно з п.5.3 договору передбачено, що іпотекодавець має право вчиняти будь які юридичні дії щодо квартири тільки за письмовою згодою іпотекодержателя.

Листом від 01.07.2013 року відповідача повідомлено банком про наявність заборгованості, запропоновано її погасити та попереджено про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказаний лист отримано відповідачем 06.07.2013 року.

Згідно з договором купівлі-продажу від 21.02.2007 року ОСОБА_3 придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

09.04.2008 року ОСОБА_5 продала АДРЕСА_2 за 530 250 грн.

За квитанцією № 055/319-14 від 09.04.2008 року ОСОБА_3 сплатив банку в рахунок погашення заборгованості про кредитному договору 176 750 грн.

Відповідно до довідки МКП «Основаніє» № 1726 від 12.09.2013 року в АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7

Сума заборгованості за кредитним договором підтверджується наданими до позову розрахунками.

Відповідно зо п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Згідно з ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Тому сума пені підлягає стягненню в межах річного строку, а саме у сумі 386249,09606 грн. за період з серпня 2012 по серпень 2013 років.

Згідно ч. 1 ст. 33. Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно ч. 1 ст. 35. Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 212-215 ЦПК України, ст.258, 526, 549-551, 610-612, 624 ЦК України, ст. 33,35 Закону України «Про іпотеку», суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції до ОСОБА_3, 3-ті особи Орган опіки та піклування районної адміністрації по Жовтневому району Запорізької міської ради, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-46/74/55 від 21.02.2007 року в розмірі 1206072,95 грн., з яких: 573630,51 грн. - заборгованість по кредиту; 246193,35 грн. - заборгованість по процентах; 386249,09606 грн. - пеня на заборгованість по кредиту та відмоткам, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_1) у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за ціною визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Мінасов