Єдиний унікальний номер 741/24/14-ц
Провадження № 2/741/60/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка
01
жовтня 2014 року

Носівський районний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого -судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Мотляха О.О.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
позовом, зазначивши, що 3, 25 квітня, 30
грудня 2011 року та 19 березня 2012 року він
(позивач) виявляв крадіжки майна з
господарства та будинку АДРЕСА_1
Носівського району Чернігівської
області. Про факти скоєння злочинів він
(позивач) повідомляв працівників
міліції, які проводили оперативні
заходи, спрямовані на встановлення
осіб, які вчинили крадіжки. В ході
перевірок стало відомо про те, що
крадіжки з його господарства та
будинку вчиняв ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_2 заподіяв йому (позивачу) майнову
шкоду, розмір якої складає 8 293,08 грн.

ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача
матеріальні збитки, моральну шкоду в
розмірі 300 грн. та судові витрати по
сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з мотивів, які
зазначені в позовній заяві, пояснив, що
він є власником будинку АДРЕСА_1. З
будинку та господарства неодноразово
вчинялися крадіжки з проникненням у
житло та приміщення. Більше 20 разів
вчинялися дрібні крадіжки з його
господарства, про які він не повідомляв
у міліцію. В результаті крадіжок йому
завдані матеріальні збитки та моральна
шкода. Позивач зазначив, що його
жодного разу не визнавали потерпілим
по справі. По його заявах про крадіжки
виносилися постанови про відмову в
порушенні кримінальних справ, з яких
йому відомо, що до крадіжок причетний
ОСОБА_2 Він (позивач) не може надати суду
вироків та постанов у справах про
адміністративні правопорушення щодо
ОСОБА_2, які б підтверджували вину
останнього у вчиненні крадіжок. Розмір
відшкодування він (ОСОБА_1.) визначав
особисто за цінами, відомості про які
отримував у магазинах.

В судове засідання відповідач не
доставлявся, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся, копію
ухвали суду про відкриття провадження
у справі, копію позовної заяви із
доданими до неї матеріалами отримав, що
підтверджується розписками (а.с. 31; 39), в
своїх поясненнях зазначив, що не визнає
позовні вимоги ОСОБА_1, він (відповідач)
не викрадав майна на суму, яку визначив
позивач. Працівникам міліції він
(засуджений) писав явки з повинною, в
яких зазначав викрадене ним майно, але
він (ОСОБА_2.) не був притягнутий до
кримінальної та адміністративної
відповідальності за це. Він (ОСОБА_2.) не
бажає відповідати за злочини, які не
скоював.

Суд проводить заочний розгляд справи в
відсутності відповідача за наявними у
справі доказами, оскільки позивач не
заперечував проти такого розгляду
справи.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши та дослідивши письмові
докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заявляв
клопотань про витребування документів,
виклик свідків, вважав недоречним
викликати для допиту як свідків
працівників міліції, які проводили
перевірки по його заявах про крадіжки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дії особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно вироку Носівського районного
суду Чернігівської області від 18 липня
2012 року, який набрав законної сили, та
відповідно до якого засуджений
відбуває покарання в місцях
позбавлення волі, ОСОБА_2 визнаний
винним у вчиненні крадіжок з
господарств потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач не надав
суду доказів про притягнення ОСОБА_2 до
кримінальної чи адміністративної
відповідальності за вчинення крадіжок
з його господарства та будинку.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_2
винуватий у вчиненні крадіжок з його
(ОСОБА_1.) господарства та будинку, так
як з постанов про відмову в порушенні
кримінальних справ вбачається, що
ОСОБА_2 писав явки з повинними, не
заслуговують на увагу, оскільки
постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи та викладені в ній
обставини є недопустимим доказом.

За таких обставин в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 необхідно
відмовити, оскільки зазначені вимоги
не обґрунтовані, не знайшли свого
підтвердження доказами.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.
60, 61, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його
позову до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

На рішення позивачем може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Заяву про перегляд заочного рішення
відповідачем може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.В. Киреєв