Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/875/13-ц
Провадження № 2/553/17/2014
У Х В А Л А

Іменем України

28.10.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Полтаві в складі:

головуючого судді - Кононенка С.Д.,

при секретарі - Бобильовій А.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на майно та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя, визнання
права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про визнання права власності на майно.

У квітні 2013 року від відповідача
ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов до
ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя, визнання права власності на
майно.

Ухвалою суду від 15.04.2013 року позовні
вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя, визнання права власності на
майно об»єднано в одне провадження з
первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно.

У жовтні 2014 року від ОСОБА_1 до суду
надійшла заява про забезпечення
позову, в якій вона просить вжити
заходи забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 85,8 кв.м.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що заява ОСОБА_1
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

07 жовтня 2006 року ОСОБА_1 зареєструвала
шлюб з ОСОБА_2 у Центральному відділі
РАЦС Полтавського міського управління
юстиції, актовий запис №1769.

Під час перебування в шлюбі,
відповідач, на підставі рішення
Ленінського районного суду м.Полтави
від 10.06.2009 року справа №2-1504/2009 року
набув у власність квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 85, 8 кв.м.

28.07.2009 року право власності на квартиру
АДРЕСА_1, зареєстровано у ПП ПБТІ
«Інвентаризатор».

Відповідно до ст.60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

На даний час позивачу стало відомо, що
відповідач почав вживати заходи , щодо
продажу належної їм на праві спільної
сумісної власності квартири АДРЕСА_1.

Оскільки зазначена квартира згідно
норм Сімейного кодексу України є
спільною сумісною власністю подружжя,
відповідно до чинного законодавства, а
згідно правовстановлюючого
документу, рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 10.06.2009
року, право власності оформлено на
відповідача, то існує досить висока
загроза того, що відповідач ще до
закінчення розгляду справи по суті
здійснить відчуження спірного майна, а
саме квартири АДРЕСА_1 на користь інших
осіб, а це може значно утруднити або
взагалі зробити неможливим виконання
рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ
№9 від 22.12.2006 „Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
особам, які беруть участь у справі, має
бути гарантована реальна можливість
захистити свої права при вирішенні
заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог (Постанова
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову»).

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Таким чином, існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову без вжиття заходів по
забезпеченню позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 85,8 кв.м., яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
через Ленінський районний суд м.
Полтави протягом п»яти днів з дня її
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави С. Д. Кононенко