Справа № 661/5569/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року

Новокаховський міський суд
Херсонської області в складі:

головуючої судді: Сапронової Л.В.

при секретарі: Шашликовій Т.В.

за участю представників позивача -
Сафронова В.В., Ворошило О.О.

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нова Каховка,
Херсонської області в залі суду
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

встановив

ПАТ "Державний ощадний банк України" в
особі філії - Херсонського обласного
управління ПАТ «Державний ощадний банк
України» звернувся до суду із вказаним
позовом. Свої вимоги мотивує тим, що
31.07.2008 року між сторонами по справі було
укладено кредитний договір № 1493, за
умовами якого позивач надав
відповідачеві ОСОБА_3 грошові кошти в
сумі 145 000 грн. (кредит), а позичальник
зобов'язувався прийняти, належним
чином використати та повернути кредит,
а також сплатити проценти за
користування кредитом в розмірі 20,5 %
річних в порядку, на умовах та в строки,
визначені кредитним договором. З метою
забезпечення виконання зобов'язань по
вищевказаному кредитному договору з
відповідачами був укладений
нотаріально посвідчений іпотечний
договір, зареєстрований в реєстрі за №
3122 від 31.07.2008 р. згідно якого
іпотекодавці ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 з метою забезпечення належного
виконання зобов'язання, що випливає з
договору про іпотечний кредит,
передали в іпотеку майно - трикімнатну
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 , загальною площею - 66,3 кв.м.,
житловою площею - 39,2 кв.м. У подальшому,
позичальник ОСОБА_3 в односторонньому
порядку відмовилася від виконання,
взятих на себе зобов'язань та фактично
перестала виконувати умови кредитного
договору, що призвело до порушення
графіку погашення кредиту та сплати
відсотків; та виникнення
заборгованості, розмір якої становить
202832,63 грн., з них 68502,09 грн. -
заборгованість за кредитом, 45540,81 грн. -
заборгованість по сплаті відсотків;
23254,31 грн. - пеня за простроченим
кредитом, пеня за несплату відсотків -
65535,42 грн.

У добровільному порядку відповідач
заборгованість не сплачує, тому
позивач просить суд ухвалити рішення
про звернення стягнення на нерухоме
майно, а саме: трикімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, на праві спільної сумісної
власності на підставі договору міни
від 26.07.1994р (посвідченого державним
нотаріусом Новокаховської державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
КП Каховським БТІ від 07.07.2008р за №4379) на
користь Новокаховського ТВБВ №10021/0127
філії - Херсонське обласне управління
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України», за
іпотечним договором від 31.07.2008р з метою
погашення заборгованості за кредитним
договором №1493 від 31.07.2008р., розмір якої
становить 202 832,63 грн, в тому числі
заборгованість за кредитом 68 502,09 грн.,
заборгованість по сплаті відсотків 45
540,81грн., пеня за несплату основного
боргу 23254,31 грн. та пеня за несплату
відсотків 65535,42 грн. Визначити спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення публічних торгів,
відповідно до процедури, передбаченої
ЗУ «Про виконавче провадження», за
початковою ціною на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності, незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали з
тих же підстав і просили їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов визнала, пояснивши, що
заборгованість за кредитним договором
виникла з причини тяжкого фінансового
становища в її родині.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнав, посилаючись
на те, що йому не роз'яснювались
наслідки укладення іпотечного
договору.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилися, надали заяви
про розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ВАТ
«Державний ощадний банк України»,
правонаступником якого є ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
позивач у справі (далі кредитор), та
ОСОБА_3 (далі позичальник), було
укладено кредитний договір №1493 від
31.07.2008року, копія якого долучена до
матеріалів справи, відповідно до п.1.1
якого банк зобов'язався надати
Позичальнику грошові кошти в сумі 145000
гривень, а Позичальник зобов'язався
належним чином повернути кредит, а
також сплатити проценти за
користування кредитом в розмірі 20,5 %
річних в порядку, на умовах і в строки,
визначені договором.

Як зазначено у п.1.2 кредитного договору,
кредит надається на 84 місяці, з
терміном остаточного погашення
кредиту не пізніше 30 липня 2015 року.

Згідно п.1.5 кредитного договору
позичальник зобов'язується щомісячно
до 30 числа місяця, починаючи з
наступного місяця після отримання
кредиту, проводити погашення кредиту
рівними частинами в сумі по 1726,19
гривень та сплачувати проценти,
щомісячно нараховані банком з моменту
видачі кредиту на залишок
заборгованості за кредитом. Останній
платіж в рахунок погашення кредиту та
сплату нарахованих банком процентів
здійснити не пізніше кінцевої дати
остаточного погашення кредиту, що
визначена цим договором, а саме 30 липня
2015р .

Відповідно до п.1.14 кредитного договору,
за надання банківських послуг
позичальник сплачує банку комісійну
винагороду за надання кредиту в
розмірі 1449 гривень. Сплата
здійснюється протягом 1 робочого дня з
моменту підписання цього договору.

За правилами п.5.2 кредитного договору,
за порушення взятих на себе
зобов'язань по поверненню основної
суми кредиту та своєчасній сплаті
процентів за користування кредитом,
комісійних винагород та інших платежів
за цим договором, позичальник
зобов'язується сплатити на користь
банку пеню в розмірі 0,5 % від суми
несплаченого платежу, за кожний день
прострочення.

Як зазначено у п.7.8 цього договору,
сторони домовились про збільшення
строків позовної давності відповідно
до ч.1 ст.259 ЦК України до трьох років для
всіх грошових зобов'язань позичальника
( в тому числі, але не включно, щодо
повернення сум кредиту, сплати
процентів за його користування,
комісійних винагород, штрафів, пені,
тощо), що передбачені умовами цього
договору.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору
забезпечення виконання позичальником
зобов'язань за даним договором ( в тому
числі й додатковими договорами до
нього) забезпечується нотаріально
посвідченим договором іпотеки
нерухомого майна, що розташоване за
адресою, вказаною в цьому договорі.

Як зазначено у п.3.4 договору, банк має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення суми кредиту в
цілому, або у визначеній банком
частині, сплати процентів за його
користування та інших платежів, що
належать до сплати за цим договором, у
випадку невиконання або неналежного
виконання позичальником будь-яких
зобов'язань за цим договором або
невиконання чи неналежного виконання
та/або майновим поручителем будь-яких
зобов'язань за договором іпотеки
нерухомого майна.

31 липня 2008 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» і ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено
іпотечний договір, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі за № 3122 в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором від 31 липня 2008р №
1493.

Згідно п. 1.2 іпотечного договору
предметом цього договору є нерухоме
майно, а саме: трикімнатна квартира
АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.4 іпотечного договору
вартість предмета іпотеки визначена
шляхом проведення оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності і згідно звіту про
експертну оцінку від 12.07.2008року,
складеного суб'єктом оціночної
діяльності ПП ОСОБА_8, становить 213374
гривень.

П.1.4. іпотечного договору сторони
погодили, що реалізація предмета
іпотеки у будь-якому випадку буде
здійснюватись за цінами, що реально
склалися на ринку на момент його
реалізації та є реальними щодо його
відчуження за грошові кошти, в порядку,
передбаченому цим договором та чинним
на момент реалізації.

Відповідно до п. 3.1.3 іпотечного
договору Іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
в порядку, передбаченому цим
договором, у випадку невиконання або
неналежного виконання зобов'язання за
кредитним договором та/або цим
договором, в тому числі в разі, зокрема,
невиконання або неналежного виконання
боржником зобов'язання за кредитним
договором в цілому або в будь-якій
частині, якщо прострочення строку
будь-якого з платежів або його частина
становить більше двох місяців.

Згідно п.6.1. іпотечного договору
іпотекодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
іпотеки у випадку, зокрема, якщо у
момент настання строку платежу
зобов'язання(або відповідна його
частина) не буде виконано, а також у
будь-який час незалежно від настання
строку платежу у випадку невиконання
іпотекодавцями будь-якого з своїх
обов'язків, передбачених цим договором.

При цьому, у разі порушення
зобов'язання та/або умов цього договору
та прийняття іпотекодержателем
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки, іпотекодержатель
зобовязаний надіслати іпотекодавцям
та боржнику письмову вимогу про
усунення порушення, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимога про його
виконання протягом 30 календарних днів
з моменту її отримання та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї
вимоги.

Відповідно до п.6.2 іпотечного договору
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки будь-яким
способом, не забороненим
законодавством, в тому числі на
підставі виконавчого напису нотаріуса
або рішення суду у встановленому
чинним законодавством України та цим
договором порядку.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не виконувала
зобов'язання за кредитним договором,
банком було направлено листи - вимоги,
якими було зобов'язано позичальника
здійснити повне погашення кредиту,
наданого згідно із кредитним договором
від 31.07.2008р в строк не пізніше 30
календарних днів з моменту одержання
листа - вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що
листи-вимоги про усунення порушення
отримали відповідачі особисто.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку заборгованості за
кредитним договором, заборгованість
на час звернення до суду з позовною
заявою становить 202 832,63 грн.

Факт порушення зобов'язання за
кредитним договором ОСОБА_3 не оспорює,
як не оспорює і розмір невиконаних
перед банком зобов'язань щодо
повернення отриманих в кредит грошових
коштів, сплати процентів за
користування ними, винагороди та
нарахованої за порушення зобов'язання
пені.

Визначаючи відповідні встановленим
обставинам справи правовідносини
сторін, суд при вирішенні спору
виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо), або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено,
що зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України
наслідками порушення боржником
зобов'язання щодо повернення чергової
частини суми кредиту є право заявника
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в
силу застави кредитор (заставодавець)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 575 цього Кодексу іпотекою
є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

За правилом ч. 2 цієї статті якщо вимога
за основним зобов'язанням підлягає
виконанню у грошовій формі, розмір цієї
вимоги визначається на підставі
іпотечного договору або договору, що
обумовлює основне зобов'язання, у чітко
встановленій сумі чи шляхом надання
критеріїв, які дозволяють встановити
розмір цієї вимоги на конкретний час
протягом строку дії основного
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону у
разі порушення іпотекодавцем
обов'язків, встановлених іпотечним
договором, іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно ч. 3 цієї статті звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 цього Закону у
разі порушення основного зобовязання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобовязань, вимога про
виконання порушеного зобовязання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Згідно ч. 2 цієї статті положення
частини першої цієї статті не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Виходячи із наведених положень
кредитного договору, іпотечного
договору, положень Цивільного кодексу
України і Закону України «Про іпотеку»
та встановлених судом обставин справи,
позовні вимоги про звернення стягнення
на предмет іпотеки слід визнати
обґрунтованими, оскільки боржник,
ОСОБА_3, за основним зобов'язанням,
встановленим кредитним договором, -
відповідач, порушив основне
зобов'язання, розмір якого встановлено
у чітко визначеній сумі на конкретний
час, що є підставою для звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Іпотекодавцями, відповідачами, була
одержана вимога іпотекодержателя про
необхідність виконання порушеного
ОСОБА_3 зобов'язання протягом 30 днів з
дня одержання вимоги, з одночасним
попередженням про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі залишення
цієї вимоги без задоволення, розмір
заборгованості за кредитним договором
є співмірним з вартістю предмета
іпотеки, тобто встановлено наявність
всіх необхідних підстав та умов,
визначених договором та законом, для
звернення стягнення на предмет
іпотеки, в т.ч. за рішенням суду.

Як роз'яснено судам у п. 42 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012 р.
№ 5 «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
резолютивна частина рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України «Про іпотеку», так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій).

Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними
зобов'язаннями шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки;
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

При цьому рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд може
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки: або шляхом проведення
прилюдних торгів, або шляхом
застосування процедури продажу,
встановленої ст. 38 Закону України «Про
іпотеку».

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача ОСОБА_4 на ті обставини, що
йому не роз'яснювались наслідки
укладення іпотечного договору,
оскільки договір іпотеки від 31.07.2008
року є чинним та відповідачем у
встановленому законом порядку не
оспорювався.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі ст..ст. 3, 7, 12, 33, 35, 38, 39 Закону
України «Про іпотеку», Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03 2012 року №5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»;
ст.ст.259 509, 526, 572, 575, 610, 611, 1050 1054 ЦК
України , керуючись ст.ст, 10,60 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Звернути стягнення на нерухоме майно, а
саме трикімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, на праві приватної спільної
сумісної власності на підставі
договору міни б/н від 26.07.1994р.,
(посвідченого державним нотаріусом
Новокаховської державної нотаріальної
контори, зареєстрованого КП Каховським
БТІ Херсонської обласної ради від
07.07.2008р за №4379, в книзі 24) на користь
Новокаховського ТВБВ №10021/0127
(Херсонська облдасть, м.Нова Каховка,
вул.Першотравнева, 33, р/р 5, ОКПО
02766367, МФО 352457) філії - Херсонське
обласне управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України», за іпотечним
договором від 31.07.2008р., з метою
погашення заборгованості за кредитним
договором №1493 від 31.07.2008р розмір якої
становить 202 832,63 грн. (двісті дві тисячі
вісімсот тридцять дві гривні шістдесят
три копійки), в тому числі
заборгованість за кредитом 68 502,09 грн.,
заборгованість по сплаті відсотків 45
540,81грн.; пеня за несплату основного
боргу 23254,31 грн та пеня за несплату
відсотків 65535,42 грн.

Визначити спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення публічних
торгів, відповідно до процедури,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження», за початковою
ціною на рівні, не нижчому за звичайні
ціни на цей вид майна, на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності - незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в рівних частках
з кожного 637гривень 63 копійки судових
витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
через Новокаховський міський суд.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Л. В. Сапронова