Справа №556/2074/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2014 року.
смт.Володимирець

Володимирецький районний суд
Рівненської області під головуванням

судді
Закревського Л.В.

при секретарі
Басик Г.Т.

за участі позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Костюк-Москалюк Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Володимирець справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Рівненській області про
визнання права на викуп автомобіля,-

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Рівненській області в
якому просив встановити факт
постійного проживання однією сім'єю
позивача та померлої ОСОБА_4 та визнати
право на викуп автомобіля.

В обґрунтування позову зазначив, що є
племінником померлої ОСОБА_4 яка була
інвалідом II групи яку він доглядав із
січня місяця 2006 року до дня смерті.
ОСОБА_4 проживала разом з позивачем за
адресою: АДРЕСА_1.

14.08.2007 року Управлінням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Рівненській області було
надано автомобіль марки ЗАЗ «Славута»
110377-40, 2007 року випуску державний номер
НОМЕР_1 відповідно до Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року
із змінами та доповненнями.

22 червня 2014 року ОСОБА_4 померла при
цьому за життя склала заповіт за яким
все майно де б воно не було і з чого б
воно не складалось заповідала ОСОБА_1

01 липня 2014 року у встановленому законом
порядку позивач звернувся із заявою до
відповідача щодо викупу даного
автомобіля та отримав відмову у зв'язку
із тим, що він не є членом сім'ї. Вважає
дану відмову незаконною, протиправною
та такою, що порушує його права.

Оскільки позивач постійно проживав
разом зі своєю тіткою, яка потребували
сторонньої допомоги і займався
доглядом за останньою, тому просив
встановити факт постійного проживання
однією сім'єю зі спадкодавцею ОСОБА_4 та
з метою подальшого викупу автомобіля
ЗАЗ «Славута» 110377-40, 2007 року випуску
державний номер НОМЕР_1, який належав
померлій ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивача ОСОБА_2 позов
підтримали, наполягали на його
задоволенні та пояснили суду, що згідно
п. 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів
України №999 від 19.07.2006 року, іншому
члену сім»ї померлого інваліда,
автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, залишається у разі
сплати ним протягом 6 місяців з дня
смерті інваліда до державного бюджету
на рахунки, відкриті в органах
Казначейства, позивач в установлений 6
місячний строк звертався до
відповідача із заявою про передачу
вказаного автомобіля. Щодо місця
реєстрації позивача пояснили, що
фактично останній мешкав з січня 2006
року разом з ОСОБА_4, що підтверджується
довідкою яка видана Старорафалівською
сільською радою, а рішенням
Конституційного Суду України від 14.11.2001
року інститут прописки був скасований,
дія постанови КМУ була введена після
прийняття рішення Конституційного
Суду України, тому у громадян відсутній
обов'язок для реалізації своїх прав в
подальшому мешкати лише за місцем
свого реєстрації.

Представник відповідача
Костюк-Москалюк Г.М. в судовому
засіданні заявлені вимоги не визнала в
повному обсязі та просила суд
відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
розглядаючи позов в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено і не
оспорюється сторонами по справі, що
рішенням управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Рівненській області
ОСОБА_4, як інваліда ІІ групи було
забезпечено автомобілем ЗАЗ «Славута»
110377-40, 2007 року випуску державний номер
НОМЕР_1. Вказаний автомобіль був
зареєстрований за ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла тітка
позивача ОСОБА_4, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_2 від 23.06.2014 року.

Згідно п. 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів
України №999 від 19.07.2006 року, автомобіль,
строк експлуатації якого від 5 до 10
років, залишається безоплатно члену
сім'ї, який на час смерті інваліда
проживав та був зареєстрований за
місцем постійного проживання і
реєстрації інваліда і
середньомісячний сукупний дохід сім'ї
якого за шість місяців, що передують
дню смерті інваліда, не перевищує
прожиткового мінімуму для сім'ї.

Разом зі ОСОБА_4 на час її смерті
позивач здійснював догляд за нею,
був зареєстрований та проживав за
адресою: АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_1, що
підтверджується довідкою №635 від 12.08.2014
року, яка видана Старорафалівською
сільською радою Володимирецького
району Рівненської області. ОСОБА_4 за
життя не встигла залишити за собою
безоплатно вказаний автомобіль.

Згідно заповіту, посвідченого
приватним нотаріусом Кузнецовського
міського нотаріального округу
Рівненської області, ОСОБА_4 усе своє
майно заповіла ОСОБА_5

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що померла ОСОБА_4 була
інвалідом ІІ групи та потребувала
сторонньої допомоги, в зв'язку з чим
позивач забрав її до себе додому та
доглядав її до дня її смерті.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що позивач є племінником
померлої ОСОБА_4 та з січня 2006 року
постійно проживав з нею, оскільки
остання за станом свого здоров'я
потребувала сторонньої допомоги.

Згідно вимог ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Право на свободу пересування і
вибору місця проживання в межах
держави як невід'ємне право кожної
людини закріплено також Загальною
Декларацією прав людини 1948 року.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 92 Конституції
України, права і свободи людини і
громадянина, гарантії їх
здійснення та основні обов'язки
повинні визначатися виключно законом,
а не іншими нормативними актами.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі №15-рп/2001 від 14 листопада
2001 року, скасовано інститут
прописки та визначено вільне
пересування і вибір місця
проживання є суттєвою гарантією
свободи особистості, умовою її
професійного і духовного розвитку.
Це право, як і інші права і свободи
людини, є невідчужуваним,
непорушним та не може зазнавати
жодних обмежень, зокрема не може
бути привілеїв чи обмежень за ознаками
місця мешкання.

З врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про
встановлення факту проживання
ОСОБА_5 однією сім'єю зі спадкодавцею
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
на день її смерті.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку.

Згідно із 10 абзацем розрахункова сума
для викупу автомобіля визначається
головним управлінням соціального
захисту або управлінням виконавчої
дирекції з урахуванням зносу
автомобіля 0,84 відсотка за кожний
повний місяць або 10 відсотків за кожний
повний рік. Під час розрахунку
неповний місяць користування
автомобілем (незалежно від кількості
днів) зараховується як повний місяць.
За результатами розрахунку
складається довідка-рахунок за формою,
що затверджується Мінсоцполітики.

Оскільки судом встановлений факт
проживання позивача зі спадкодавцею, а
позивач у встановлений законом
шестимісячний строк звертався до
відповідача із заявою щодо вирішення
питання про передачу йому спірного
автомобіля, тому позивач не пропустив
шестимісячний строк для сплати
вартості транспортного засобу і
останній має право на платне придбання
вказаного автомобіля, що був
зареєстрований за його померлою
тіткою, в зв'язку з чим суд приходить до
висновку про задоволення вимоги
позивача щодо визнання за позивачем
право на викуп автомобіля ЗАЗ
«Славута» 110377-40, 2007 року випуску
державний номер НОМЕР_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208 - 209, 292,
294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання з 01 січня 2006
року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року по АДРЕСА_1 та
визнати членом сім'ї ОСОБА_1 померлу
ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право викупу
автомобіля марки ЗАЗ «Славута» 110377-40,
2007 року випуску державний номер НОМЕР_1
у управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Рівненській області.

Зобов'язати управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Рівненській області
надати ОСОБА_1 рахунок для сплати
остаточної вартості автомобіля марки
ЗАЗ «Славута» 110377-40, 2007 року випуску
державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави,
судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. на
підставі Закону України "Про судовий
збір".

Вступна та резолютивна частина
рішення складена у нарадчій кімнаті та
проголошена у судовому засіданні 15
жовтня 2014 року. Рішення у повному
обсязі виготовлено 17 жовтня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Володимирецький районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Закревський Л.В.