Справа № 755/2015/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Сидоренко М.П.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києва цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

у с т а н о в и в :

21.01.2014 року позивачка звернулась до
суду із позовом до відповідача про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей. Позовні вимоги
мотивовано тим, що від спільного життя
з відповідачем позивачка має
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із
нею та знаходиться на утриманні
позивачки, оскільки відповідач
достатньої матеріальної допомоги
добровільно не надає. Відповідач
офіційно не працює, але отримує
регулярний мінливий дохід від
неофіційної роботи та пенсію по
інвалідності 3-ї групи, тому позивачка
просить визначити аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну
дитину.

В судовому засіданні позивачка
підтримала вимоги своєї позовної заяви
з підстав викладених у ній і просить
позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просить
відмовити у задоволенні позову
посилаючись на те, що протягом
останнього місяця він з позивачкою не
проживає, впродовж спільного життя
позивачка ніколи не працювала і
забезпеченням сім'ї займався
відповідач. На даний час відповідач не
працює та має поганий стан здоров'я, при
цьому, відповідач зазначає, що постійно
матеріально забезпечував дітей і
перестав це робити лише з січня 2014 року,
оскільки позивачка зраджує йому з
іншим чоловіком. Інших стягнень за
виконавчими листами з нього не
проводиться, інших утриманців не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
всі зібрані по справі докази у їх
сукупності приходить до висновку про
те, що позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі
мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
відповідними свідоцтвами про
встановлення батьківства та про
народження (а.с. 10-12).

Відповідно до положень ст. 180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

За нормою ч.1 ст. 184 СК України стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі
можливе у разі, якщо платник має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
якого отримує в натурі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

В судовому засіданні встановлено, що
діти проживають разом з позивачкою.
Відповідач на час розгляду справи
проживає окремо, має 3-тю групу
інвалідності, інших стягнень за
виконавчими листами з нього не
проводиться, інших утриманців не має.

При визначенні розміру аліментів, які
відповідач має сплачувати на утримання
дітей, суд враховує майновий стан
відповідача, а також те що відповідач є
особою працездатного віку, при цьому,
має незадовільний стан здоров'я,
стягнень за виконавчим листами з нього
не проводиться, інших утриманців він не
має.

Позивачка просила стягнути аліменти на
утримання дітей у розмірі 1000 грн. на
кожну дитину щомісячно. На думку суду,
такий розмір аліментів є не
відповідним, враховуючи незадовільний
майновий стан відповідача на що вказує
відсутність його офіційного
працевлаштування та стан його здоров'я,
враховуючи, що він є інвалідом 3-ї групи,
а також з огляду на те, що обидва з
батьків повинні в рівній мірі дбати про
матеріальне утримання дитини. Тому суд
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень суду
у справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 60,
88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2), на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень
щомісячно, починаючи з 21.01.2014 року і до
досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення в частині стягнення суми
платежу в межах одного місяця підлягає
негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 146 (сто сорок
шість) грн. 16 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя -