Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Лисенко Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, третя особа: Акціонерне
страхове товариство «Вексель», про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, -

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про відшкодування збитків,
завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги
позовної заяви обґрунтовано тим, що
04.01.2010 року по вул. Радистів в м. Києві
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участі водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
винним у даному ДТП постановою суду
визнаний ОСОБА_3, цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована в АСТ «Вексель». 19.02.2010
року позивач звернувся до АСТ
«Вексель» з заявою про виплату
страхового відшкодування, однак
страховик визнавши дане ДТП страховим
випадком, відмовився виплатити
страхове відшкодування посилаючись на
відкриту ліквідаційну процедуру. 12.03.2010
року позивач звернувся до голови
ліквідаційної комісії з заявою-вимогою
про виплату суми страхового
зобов'язання, зазначеного у страховому
акті страховика, що ліквідується. Також
на підставі положень ст. 41 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» позивач звернувся 17.02.2012 року
до МТСБУ з вимогою про виплату
страхового відшкодування, однак МТСБУ
надіслало на адресу позивача не
аргументовану, на думку останнього,
відмову у здійсненні виплати. Тому
позивач звернувся до суду і первісно
просив стягнути солідарно з МТСБУ та
ОСОБА_3 завдані в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди збитки,
протягом розгляду справи уточнював
свої позовні вимоги та в кінцевому
варіанті відмовившись від вимог до
ОСОБА_3 у зв'язку з їх добровільним
виконанням, просить суд стягнути з
МТСБУ збитки, завдані внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просить позов задовольнити і пояснив
суду, що дана справа переглядається за
наслідками скасування рішень
попередніх інстанцій касаційною
інстанцією у зв'язку із задоволенням
скарги позивача. Попередньо було
встановлено та не оспорювалось
сторонами у справі, що винним у
здійсненні ДТП є ОСОБА_3,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована в АСТ
«Вексель» і вказане товариство дійсно
має обов'язок перед позивачем щодо
відшкодування завданих матеріальних
збитків. Підставою для виплати
страхового відшкодування саме МТСБУ
замість АСТ «Весель» є положення ст. 41
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», тому, на думку
представника, відповідач
необґрунтовано відмовив у здійсненні
виплати, адже в даному випадку мають
діяти прямі норми, зокрема, положення
ст. 1194 ЦК України. Згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, АСТ
«Вексель» знаходиться в стані
припинення і, на думку представника,
визначення такого статусу товариства
покладає на МТСБУ обов'язок виплатити
позивачу страхове відшкодування за
рахунок коштів фонду захисту
потерпілих. Представник вважає
необґрунтованою відмову МТСБУ
здійснити виплату із посиланням на те,
що АСТ «Вексель» ще не ліквідовано,
оскільки однозначного поняття
«ліквідований» чинне законодавство не
містить, при цьому, з аналізу положень
ст. 39 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», ст. 111 ЦК України,
ст.ст. 37, 87 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
за твердженням представника позивача,
слід дійти висновку, що вже на даний час
МТСБУ зобов'язане відшкодувати
позивачу страхову виплату. Також
представник посилається на те, що
існуюча колізія норм права не на
користь позивача, однак
застосовуватись має базовий Закон
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» і немає підстав статус
потерпілого, який має позивач,
перетворювати на статус кредитора.
Представник зазначає, що при існуючій
конкуренції норм пріоритетними мають
бути норми спрямовані на захист прав
споживача, оскільки позивач є
споживачем страхових послуг, та
потерпілого. Має застосовуватись
аналогія закону та права задля
усунення ситуації при якій відсутність
чітких визначень фактично позбавляє
позивача права на захист, при наявності
правових підстав для такого захисту.
Представник вважає, що скасовуючи
рішення попередніх інстанцій, суд
касаційної інстанції вказав на не
встановлення обставин затвердження
звіту та ліквідаційного балансу, як на
неповне з'ясування обставин справи,
однак встановлення судом відсутності
затвердженого звіту та ліквідаційного
балансу не може бути підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог.
Представник зазначає, що в матеріалах
справи містяться докази звернення
позивача до ліквідаційної комісії з
заявою про включення його до реєстру
кредиторів, однак з невідомих причин
він не був включений до такого реєстру.
Крім того, представник звертає увагу
суду на те, що не можна погодитись з
позицією відповідача згідно якої
вимоги позивача є погашеними, оскільки
у встановлений термін він не звернувся
із заявою про включення до реєстру
кредиторів, враховуючі, що згідно
положень ст. 38 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в ред. 01.01.2013 року), кредитори, вимоги
яких заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх
вимоги погашаються в шосту чергу в
ліквідаційній процедурі.

Представник відповідача в судове
засіданні не з'явився, до суду надійшла
заява представника відповідача про
розгляд справи за його відсутності та
письмові заперечення проти позову, у
відповідності до яких відповідач
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог посилаючись на те, що як
стверджує позивач він звертався до
ліквідаційної комісії АСТ «Вексель» з
заявою про включення його в реєстр
кредиторів, при цьому представник
позивача стверджує, що жодних заяв ні
ліквідатору, ні в Господарський суд
позивачем не подавалось, отже, на думку,
представника відповідача, за наведених
умов, вимоги кредитора вважаються
погашеними. Крім того, представник
зазначає, що на сьогоднішній день
матеріали за договорами обов'язкового
страхування в МТСБУ не передавались,
будь-які інші питання не вирішувались.
Враховуючи, що ліквідаційна процедура
страховика триває, документи щодо
визнання позивача кредитором МТСБУ
ліквідаційною комісією не
передавались, також відсутнє рішення
Господарського суду м. Києва про
включення позивача в реєстр кредиторів
за договорами обов'язкового
страхування, відсутній затверджений
Господарським судом м. Києва
ліквідаційний баланс про відсутність у
боржника-страховика майна та коштів, що
в сукупності унеможливлює для МТСБУ
вирішення в правовому полі питання
щодо проведення регламентної виплати
позивачу з фонду захисту потерпілих.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, до суду надійшла
заява ліквідатора АСТ «Вексель» про
розгляд справи за відсутності
представника третьої особи, у вказаній
заяві арбітражний керуючий, зокрема,
пояснює, що заяви про включення до
реєстру кредиторів від гр. ОСОБА_2 у
встановлений термін з 22.05.2010 оку до
23.05.2010 року включно не надходило, всі
страхові справи кредиторів АСТ
«Вексель», які були включені до
затвердженого судом реєстру вимог
кредиторів, були передані до МТСБУ за
відповідними актами
приймання-передачі.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
оцінивши всі зібрані по справі докази у
їх сукупності приходить до висновку
про те, що позовні вимоги не підлягають
до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 04.01.2010 року
близько 18 год. 10 хв. на вул. Радистів у м.
Києві трапилась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля ОPEL Omega
д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля ЗАЗ 110216 д.н.з. НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_3

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 02.02.2010 року ОСОБА_3 за
вчинення вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди був
притягнений до адміністративної
відповідальності, передбаченої ст. 124
КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка трапилась 04.01.2010 року,
автомобіль, власником якого є позивач,
отримав механічні ушкодження у зв'язку
із чим позивач зазнав матеріальних
збитків, що підтверджується наявним в
матеріалах справи Звітом №12 про оцінку
автомобіля ОPEL Omega д.н.з. НОМЕР_1 від
11.01.2010 року.

Цивільна відповідальність ОСОБА_3 за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб під час експлуатації
автомобіля марки ЗАЗ 110216 д.н.з. НОМЕР_2
була застрахована АСТ «Вексель»,
згідно с полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №ВВ/0764849.

19.02.2010 року позивач звернувся до АСТ
«Вексель» із заявою про виплату
страхового відшкодування і листом від
15.03.2010 року АСТ «Вексель» повідомило
позивача, що дорожньо-транспортна
пригода, яка сталась 04.01.2010 року визнана
страховим випадком та прийнято рішення
про виплату страхового відшкодування у
розмірі 9525,26 грн. При цьому, АСТ
«Вексель» відмовило позивачу у виплаті
вказаного страхового відшкодування
посилаючись на те, що 22.01.2010 року
Загальними зборами акціонерів АСТ
«Вексель» прийнято рішення про
припинення юридичної особи шляхом
ліквідації та запропоновано позивачу у
строк до 01.04.2010 року включно подати
письмову вимогу про включення до
реєстру кредиторів.

Відповідно до довідки виданої МТСБУ
№25635/4.3-06 від 11.10.2012 року, АСТ «Вексель»
внесено гарантійний внесок до МТСБУ у
розмірі 1804711,55 грн.

17.02.2012 року позивач звернувся із заявою
до МТСБ про виплату страхового
відшкодування у зв'язку з ліквідацією
АТС «Вексель» та проведенням процедури
банкрутства останнього.

Листом від 01.03.2012 року №5044/3-2-8
відповідач відмовив позивачу у виплаті
страхового відшкодування посилаючись
на відсутність правових підстав для
здійснення регламентної виплати з
фонду захисту потерпілих, оскільки АСТ
«Вексель» перебуває в процесі
ліквідації.

Постановою Господарського суду м.
Києва від 18.05.2010 року у справі №44/282-б
АСТ «Вексель» визнано банкрутом,
припинено процедуру розпорядження
майном та відкрито ліквідаційну
процедуру, зобов'язано ліквідатора
провести ліквідаційну процедуру та
надати суду свій звіт і ліквідаційний
баланс банкрута.

Станом на час прийняття рішення у даній
справі ліквідаційна процедура АСТ
«Вексель» не завершена, звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс не
затверджувався, провадження у справі
№44/282-б про його банкрутство триває, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи листами Господарського суду м.
Києва №06-37.1/3876/13 від 12.12.2013 року,
№06-37.1/164/14 від 15.01.2014 року, №06-37.1/294/14 від
25.01.2014 року, а також даними Єдиного
державного реєстру судових рішень, які
не містять відповідного
процесуального документу про
завершення ліквідаційної процедури та
затвердження звіту ліквідатора і
ліквідаційного балансу.

В матеріалах справи міститься копія
заяви-вимоги позивача до голови
ліквідаційної комісії АСТ «Вексель»
датована 12.03.2010 року з проханням
включити позивача до реєстру
кредиторів АСТ «Вексель» для отримання
страхового відшкодування.

При цьому, згідно листа судді
Господарського суду м. Києва
Омельченко Л.В. №06-37.1/295/14 від 25.01.2014
року, від ОСОБА_2 до суду не надходила
заява про грошові вимоги до боржника.
Ухвалою від 01.04.2013 року кредиторами АСТ
«Вексель», серед іншого, були визнані
особи зі схожими прізвищами (ОСОБА_4 на
суму 8893,60 грн., ОСОБА_5 на суму 89470,18 грн.),
тоді як відомості про ОСОБА_2 в
резолютивній частині ухвали не
містяться.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 29.01.2013 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, МТСБУ, третя особа: АСТ
«Вексель», про відшкодування збитків
завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
задоволено частково, стягнуто на
користь позивача з МТСБУ матеріальні
збитки у розмірі 8955,26 грн., а з ОСОБА_3
франшизу у розмірі 510 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
18.04.2013 року вищевказане рішення
Оболонського районного суду м. Києва
скасоване в частині стягнення збитків
з МТСБУ, в цій частині прийняте нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог до МТСБУ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21.08.2013 року
рішення Апеляційного суду м. Києва від
18.04.2013 року та рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 29.01.2013 року
скасовані, а справу направлено до суду
першої інстанції на новий розгляд.
Скасовуючи вказані рішення, у своїй
ухвалі Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вказує, що дані про
те, що звіт і ліквідаційний баланс АСТ
«Вексель» були складені та затверджені
в установленому законом порядку
відсутні, висновку з приводу цих
обставин судові рішення не містять.
Оскільки обставини, за яких МТСБУ
відшкодовує шкоду за страховика, що
визнаний банкрутом, не з'ясовані, то
висновок про покладення на останнього
обов'язку по відшкодуванню такої шкоди
є передчасним.

Ухвалами Оболонського районного суду
м. Києва від 11.11.2013 року за клопотаннями
позивача було закрито провадження у
справі в частині позовних вимог
спрямованих до ОСОБА_3 та передано
справу за підсудністю для розгляду до
Дніпровського районного суду м. Києва.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із
встановлених та наведених вище
обставин справи та наступного
нормативного обґрунтування.

Відповідно до положень п. 20.3. ст. 20
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», у разі
ліквідації страховика за рішенням
визначених законом органів обов'язки
за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності виконує ліквідаційна
комісія. Обов'язки страховика за такими
договорами, для виконання яких у
страховика, що ліквідується,
недостатньо коштів та/або майна,
приймає на себе МТСБУ. Виконання
обов'язків у повному обсязі
гарантується коштами відповідного
централізованого страхового
резервного фонду МТСБУ на умовах,
визначених цим Законом.

Згідно п/п г п. 41.1. ст. 41 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння, зокрема, у разі
недостатності коштів та майна
страховика - учасника МТСБУ, що
визнаний банкрутом та/або
ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 46 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», після
завершення всіх розрахунків з
кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс. Господарський
суд після заслуховування звіту
ліквідатора та думки членів комітету
кредиторів або окремих кредиторів
виносить ухвалу про затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу.
Якщо за результатами ліквідаційної
процедури після задоволення вимог
кредиторів не залишилося майна,
господарський суд виносить ухвалу про
ліквідацію юридичної особи - банкрута.
Якщо майна банкрута вистачило для
задоволення вимог кредиторів у повному
обсязі, він вважається таким, що не має
боргів і може продовжувати свою
підприємницьку діяльність.

За наведених умов покладення на МТСБУ
обов'язку по виплаті страхового
відшкодування позивачу можливе лише
після затвердження Господарським
судом м. Києва звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу, у разі
недостатності коштів та майна
страховика як учасника МТСБУ. Тобто, на
думку суду, в даному випадку вирішення
питання про покладення обов'язку
відшкодування шкоди на МТСБУ полягає
насамперед не у визначенні статусних
понять: «банкрут та/або ліквідований»,
адже постановою Господарського суду м.
Києва від 18.05.2010 року АСТ «Вексель»
визнаний банкрутом, а у визначенні умов
виплати: «у разі недостатності коштів
та майна страховика - учасника МТСБУ», а
наведений висновок про достатність чи
недостатність активів товариства
можливо зробити лише після
відповідного затвердження
Господарським судом звіту ліквідатора
та ліквідаційного балансу, що станом на
час розгляду справи не відбулось.

Стосовно посилань сторін та їх
представників на спірні питання
включення чи не включення позивача до
реєстру кредиторів АСТ «Вексель», суд
вважає, що при вирішенні даної справи
вони не мають істотного значення та не
можуть вплинути результат вирішення
спору, оскільки за даними
Господарського суду м. Києва позивач до
реєстру кредиторів не включений, а в
матеріалах справи містяться відомості
про звернення позивача з відповідною
заявою до ліквідаційної комісії, отже є
спір, який наразі має вирішуватись в
порядку господарського судочинства і
позивач не позбавлений можливості
звернутись з відповідним позовом до
Господарського суду м. Києва, або ж
стати кредитором шостої черги.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України,
Законами України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, третя особа: Акціонерне
страхове товариство «Вексель», про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя -