Справа № 2/0312/926/11 Головуючий у 1
інстанції: Ференс-Піжук О.Р.
Провадження № 22-ц/773/212/14 Категорія: 27
Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Завидовської-Марчук О.Г.,
Свистун О.В.,

при секретарі Мельничук Т.Ю.,

з участю стягувача ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики за поданням
відділу державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції Волинської області про заміну
сторони виконавчого провадження за
апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_1
на ухвалу Нововолинського міського
суду Волинської області від 20 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Нововолинського міського суду
Волинської області від 20 грудня 2013 року
в задоволенні подання ВДВС
Нововолинського МУЮ про заміну сторони
виконавчого провадження - боржника
ОСОБА_3 її правонаступником у
виконавчому провадженні по
примусовому виконанню виконавчого
листа Нововолинського міського суду
№2/0312/926/11 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду
стягувач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що дана ухвала
винесена з порушенням норм
матеріального права. Просить скасувати
ухвалу Нововолинського міського суду
Волинської області від 20 грудня 2013 року
та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити подання ВДВС
Нововолинського МУЮ.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримав з підстав,
у ній зазначених.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечив апеляційну скаргу.
Пояснив суду, що квартира АДРЕСА_1 м.
Нововолинська придбана під час шлюбу з
ОСОБА_3, проте за його особисті кошти, а
тому не є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Начальник ВДВС Нововолинського МУЮ
Волинської області направив в суд
письмовий відзив на апеляційну скаргу,
в якому зазначив, що по виконавчому
провадженню з примусового виконання
виконавчого листа Нововолинського
міського суду № 2/0312/926/11 від 18 січня 2012
року державним виконавцем 30 грудня 2013
року винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.
3 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження». Просив розгляд справи
проводити без участі представника ВДВС
Нововолинського МУЮ Волинської
області.

Заслухавши пояснення стягувача та
заінтересованої особи, перевіривши
законність і обгрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід відхилити, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання суд
першої інстанції виходив з того, що до
ОСОБА_2 після смерті дружини ОСОБА_3 не
перейшов обов'язок задовольнити вимоги
кредитора ОСОБА_1

Висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим в судовому
засіданні обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 30
листопада 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 4 січня 2012 року,
постановлено стягнути з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_1 борг за договором
позики в розмірі 109621,05 грн., 2466,47 грн.
річних за прострочку виконання
вказаного договору, сплачений судовий
збір в розмірі 1120,88 грн. та 120 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього 113328,40 грн. (а.с.
50-51, 76).

25 січня 2012 року заступник начальника
ВДВС Нововолинського МУЮ Волинської
області Гальчик С.М. виніс постанову
про відкриття виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа № 2/0312/926/11, виданого
Нововолинським міським судом 18 січня
2012 року про стягнення з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_1 боргу за договором
позики (а.с. 86).

21 грудня 2012 року заступник начальника
ВДВС Нововолинського МУЮ Волинської
області Гальчик С.М. виніс постанову
про закриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2/0312/926/11, виданого
Нововолинським міським судом 18 січня
2012 року про стягнення з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_1 боргу за договором
позики на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку з тим, що ОСОБА_3 померла 6
листопада 2012 року (а.с. 88).

23 липня 2013 року начальник ВДВС
Нововолинського МУЮ Волинської
області Калюжний С.В. скасував
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 21 грудня 2012 року з
примусового виконання виконавчого
листа № 2/0312/926/11, виданого
Нововолинським міським судом 18 січня
2012 року про стягнення з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_1 боргу за договором
позики, на підставі ст. 83 Закону України
«Про виконавче провадження», того ж дня
заступник начальника ВДВС
Нововолинського МУЮ Волинської
області Гальчик С.М. виніс постанову
про відновлення виконавчого
провадження (а.с. 92, 94).

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню в разі смерті або
оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва.

Відповідно до ст.ст. 1281, 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Кредитор спадкодавця,
який не пред'явив вимоги до
спадкоємців, що прийняли спадщину, у
встановлені строки, позбавляється
права вимоги. Спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину. Кожен із
спадкоємців зобов'язаний задовольнити
вимоги кредитора особисто, у розмірі,
який відповідає його частці у спадщині.

Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження за поданням державного
виконавця або за заявою сторони суд
замінює сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Частиною 2 ст. 60 СК України встановлено
презумпцію, згідно якої кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1 м.
Нововолинська під час шлюбу з ОСОБА_3
(а.с. 100-102, 123), а отже вказана квартира є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, поки не буде
встановлено інше.

13 грудня 2013 року на адресу
Нововолинського міського суду
надійшов лист за вихідним № 1227/01-16 від
державного нотаріуса Нововолинської
державної нотаріальної контори Бобак
О.І. в якому зазначено, що станом на 13
грудня 2013 року заяв про прийняття
спадщини та видачу свідоцтв про право
на спадщину на майно померлої 6
листопада 2012 року ОСОБА_3 не надходило.
Спадкова справа на майно померлої не
заводилася (а.с. 120).

Вносячи в суд подання про заміну
сторони виконавчого провадження,
державний виконавець покликався на ст.
1231 ЦК України, яка регулює питання
спадкування обов'язку відшкодування
майнової шкоди (збитків) та моральної
шкоди, а спірні правовідносини
регулюються нормами ст.ст. 1281, 1282 ЦК
України, оскільки заборгованість
виникла із договірних, а не деліктних
правовідносин.

Суду не надано доказів того, що
кредитор пред'явив вимогу до
спадкоємця у порядку, встановленому ст.
1281 ЦК України, і відповідно не
позбавлений права вимоги до
спадкоємця.

Не зазначено вартості частки
спадкодавця у праві власності на
квартиру, оскільки спадкоємець
зобов'язаний задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
У випадку заміни сторони виконавчого
провадження без з'ясування цього
питання, на нового боржника може бути
покладено борг у більшому розмірі, ніж
вартість спадкового майна.

За таких обставин суд першої інстанції
зробив правильний висновок про те, що
підстав для задоволення подання
державного виконавця про заміну
сторони виконавчого провадження немає,
а наведені стягувачем в апеляційній
скарзі доводи не спростовують такого
висновку суду першої інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвалу суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для її
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 312-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Нововолинського міського суду
Волинської області від 20 грудня 2013 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді