У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Макарчука М.А.,
Нагорняка В.А., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська від

17 липня 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» в особі
Дніпродзержинського управління по
експлуатації газового господарства
щодо нарахування по особовому рахунку
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, суми
заборгованості у розмірі 371 грн. 06 коп.,
а також договір на газопостачання
НОМЕР_1 від 21 вересня 2010 року визнано
недійсним. Визнано неправомірними дії
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» в особі
Дніпродзержинського управління по
експлуатації газового господарства
щодо припинення 30 січня 2013 року
газопостачання у квартиру АДРЕСА_1,
власником якої є ОСОБА_4 Стягнуто з
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» в особі
Дніпродзержинського управління по
експлуатації газового господарства на
користь ОСОБА_4 228 грн. 88 коп. за
підключення до газопостачання, 373 грн.
безпідставно отриманих коштів, а також
200 грн. на відшкодування моральної
шкоди. У решті позову - відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 грудня
2013 року рішення районного суду
скасовано й ухвалено нове рішення у
справі про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи порушенням судом норм
процесуального та матеріального права,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржуване у справі судове
рішення, апеляційний суд з дотриманням
вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України,
вірно визначився з характером спірних
правовідносин і дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
відмови в задоволенні позову ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм процесуального права чи
неправильне застосування норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Макарчук М.А.,
Нагорняк В.А.