Справа № 363/1366/14-ц Головуючий у І
інстанції Войнаренко Л.Ф.Провадження №
22-ц/780/5237/14 Доповідач у 2
інстанції ГульКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

28 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Коцюрби О.П.,
Касьяненко Л.І.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 14 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності та
встановлення користування майном,-

в с т а н о в и л а:

позивач звернувся до суду з даним
позовом посилаючись на те, що з 2001 по 2010
рік перебувала з відповідачем у шлюбі
під час якого у період з 2005 року по 2007
рік за спільні сумісні кошти вони
побудували магазин дитячих товарів по
АДРЕСА_1, яким володіють на праві
спільної часткової власності по ?
частині кожний, що зареєстровано в БТІ.

У магазину є частина приміщення -
мансарда площею 103,9 кв.м., яка не здана в
експлуатацію і є незавершеним
будівництвом об'єктом, який позивач
просила суд поділити, визнавши на нього
право власності по ? частині кожному та
виділити приміщення у натурі.

Змінивши вимоги позивач просила
визнати вказаний об'єкт спільною
сумісною власністю, визнати за
сторонами право власності по ? частині
кожній стороні на незавершений
будівництвом об'єкт і встановити
порядок користування вказаним
приміщенням.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 06 травня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, а також порушення норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 2001 по 2010 рік позивач перебувала з
відповідачем у шлюбі під час якого за
спільні сумісні кошти у період з 2005
року по 2007 рік побудували магазин
дитячих товарів по АДРЕСА_1, яким на
підставі рішення Вишгородського
районного суду Київської області від
17.02.2010 року, що набрало законної сили,
володіють на праві спільної часткової
власності по ? частині кожний, що
зареєстровано в БТІ.

У магазину є частина приміщення -
мансарда площею 103,9 кв.м., яка не здана в
експлуатацію.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
виходив з того, що предмет судового
розгляду не може бути об'єктом поділу,
оскільки право власності на
новостворене майно можна набути лише
після введення його в експлуатацію.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що з 2005
по 2010 рік позивач перебувала з
відповідачем у шлюбі під час якого за
спільні сумісні кошти у період з 2005
року по 2007 рік побудували магазин
дитячих товарів по АДРЕСА_1, яким на
підставі рішення Вишгородського
районного суду Київської області від
17.02.2010 року, що набрало законної сили,
володіють на праві спільної часткової
власності по ? частині кожний, що
зареєстровано в БТІ.

Право спільної часткової власності
зареєстровано на підвальне приміщення,
перший та другий поверх цієї будівлі.

Також у будівлі є мансарда площею 103,9
кв.м., яка збудована в процесі
реконструкції будівлі у 2008 році, яка не
здана в експлуатацію та є невід'ємною
складовою магазину дитячих товарів по
АДРЕСА_1 магазину.

Мансарда площею 103,9 кв.м. збудована
(реконструйована) без належного
дозволу та належно затвердженого
проекту, дозволу на виконання
будівельних робіт, наданого органами
архітектурно-будівельного контролю.

Вказані обставини справи визнані
сторонами та підтверджуються
матеріалами справи.

У справі № 6-130цс13 у постанові від 04
грудня 2013 року Верховним Судом України
зроблений висновок про те, що в
розумінні ст. 376 ЦК України самочинним
будівництвом є не тільки новостворений
об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який
виник у результаті реконструкції,
капітального ремонт, перебудови,
надбудови вже існуючого об'єкта,
здійснених без одержання дозволу
місцевих органів виконавчої влади чи
органів місцевого самоврядування,
розробленої та затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, дозволу на виконання
будівельних робіт, наданого органами
архітектурно-будівельного контролю,
оскільки в результаті таких дій об'єкт
втрачає тотожність із тим, на який
власником (власниками) отримано право
власності.

Усі об'єкти нерухомого майна, які
зведені після одержання акта
приймання в експлуатацію в проектній
документації чи ні, вважаються
самочинними.

Об'єкти нерухомого майна до складу яких
входять самочинно збудовані
(реконструйовані, переплановані)
поділу (виділу) не підлягають.

Реконструкція -це така перебудова,
наслідком якої є зміна кількості
приміщень, їх площі, геометричних
розмірів та функціонального
призначення, заміна окремих
конструкцій.

Такі висновки відповідно до ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковими.

Таким чином, якщо є мансарда площею 103,9
кв.м. збудована в процесі реконструкції
будівлі без одержання дозволу
місцевих органів виконавчої влади чи
органів місцевого самоврядування,
розробленої та затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, дозволу на виконання
будівельних робіт, наданого органами
архітектурно-будівельного контролю,
вказаний об'єкт на сьогодні є
самочинним і поділу не підлягає, що
спростовує доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
права, оскільки висновки суду першої
інстанції зроблені саме про те, що
предмет судового розгляду поділу в
зв'язку з цим не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не надав належної оцінки звіту про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
споруд про те, що об'єкт 100 % готовності,
не оцінив надані позивачем докази про
те, що самовільно збудована мансарда
відповідає вимогам держстандартів та
будівельним нормам та правилам не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
не мають правового значення для
вирішення справи, оскільки право
власності в судовому порядку у такий
спосіб, коли об'єкт поділу самочинне
будівництво, у даному випадку, не
набувається.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд необгрунтував з яких підстав
відмовив у задоволенні позову
спростовується змістом судового
рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного
суду Київської області від 14 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: