Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2014 Справа №607/16099/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.

з участю секретаря судового засідання Грабській Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на майно в порядку спадкування, після смерті батька та брата, а саме, на будинковолодіння за № 53 по вул. Шевченка в с. Мишковичі Тернопільського району.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2002 року помер його батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння за № 53 по вул. Шевченка в с. Мишковичі Тернопільського району. Спадкодавцем по заповіту був ОСОБА_4, який спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном прийняв, однак спадкових прав не оформив.

24 січня 2014 року помер його брат ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому будинковолодіння за № 53 по вул. Шевченка в с. Мишковичі Тернопільського району.

Він є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4 та вважається таким, що прийняв спадщину. Нотконторою йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на будинковолодіння, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є рідними братами, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії ЯЭ №671828, виданим 12.08.1957 року Микулинецьким рай бюро ЗАГСу Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №7 та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії ЯЭ №671827, виданим 12.08.1957 року Микулинецьким рай бюро ЗАГСу Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №4

Встановлено, що житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за №53 по вул. Шевченка в с Мишковичі Тернопільського району станом на 19.04.1991 року був колгоспним двором та його головою був ОСОБА_3, членом ОСОБА_4, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району за №424 від 02.09.2014 року.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по ? частині будинковолодіння по вул. Шевченка, 53 в с. Мишковичі Тернопільського району.

17 червня 2002 року ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 177320, видане Відділом державної РАЦС реєстраційної служби від 16.09.2014 року, про що зроблено актовий запис за №23.

Згідно заповіту, посвідченого 26.02.2002 року секретарем Мишковицької сільської ради Тернопільського району, ОСОБА_3 заповів належний йому на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в селі Мишковичі Тернопільського району, ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі, на ? частину будинковолодіння по вул. Шевченка, 53 в с. Мишковиці Тернопільського району.

Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 за заповітом є його син ОСОБА_4, який прийняв спадщину фактично вступивши в управління спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 після смерті свого батька здійснював догляд за будинковолодінням, обробляв присадибну земельну ділянку.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради за №708 від 17.09.2014 року, на день смерті ОСОБА_3, який помер 17.06.2002 року у будинковолодінні разом з ним проживав та був зареєстрований ОСОБА_4

Таким чином, ОСОБА_4 після смерті батька успадкував ? частину будинковолодіння.

24 січня 2014 року помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 168172, виданим ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 27.01.2014 року, про що зроблено актовий запис за №03.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому будинковолодіння по вул. Шевченка, 53 в с. Мишковичі Тернопільського району.

Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4 за законом є його брат ОСОБА_1

ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки подав про це заяву у державну нотаріальну контору.

Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори за № 2749/02-14 від 19.09.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата та батька через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 була фактично прийнята спадкоємцем ОСОБА_4, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р. спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємцем за заповітом будинку №53 по вул. Шевченка в с. Мишковичі Тернопільського району ОСОБА_3 є його син ОСОБА_4, який прийняв спадщину шляхом фактично вступу в управління спадковим майном.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 здійснював заходи по утриманню спадкового майна, однак спадкових прав не оформив.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_3 у заповіті не визначено та не має таких спадкоємців, що мають обовязкову частину у спадковому майні.

Таким чином, ОСОБА_4 після смерті батька успадкував ? частину будинку.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась після 1 січня 2004 року, а тому застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Єдиними спадкоємцями за законом майна ОСОБА_4 є його брат ОСОБА_1, який на час відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строки визначені ст.. 1270 ЦК України.

Із заявою про відмову від спадщини у нотконтору не звертався.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_4 за законом та заповітом не має.

Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру за №37923595 від 21.07.2014 року виданої Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 за заявою брата ОСОБА_1, свідоцтва по даній спадковій справі не видавались.

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 успадкував будинковолодіння №53 по вул. Шевченка в с. Мишковичі Тернопільського району.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті брата, а саме, на будинковолодіння по вул. Шевченка, 53 в с. Мишковичі Тернопільського району у порядку спадкування за законом після померлого 24.01.2014 року ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 392, 1223, 1264, 1269, 1270, 1275, 1241 Цивільного кодексу України та ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Шевченка, 53 в селі Мишковичі Тернопільського району в порядку спадкування за законом після смерті 24 січня 2014 року ОСОБА_4.

Копію рішення надіслати сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду .

Головуючий суддя Дзюбич В.Л.