Чуднівський районний суд
Житомирської області
Справа № 294/1061/14-ц
Номер провадження 2/294/1292/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2014 року
м. Чуднів

Чуднівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого судді Мельничука О.О.,

при секретарі Івашкевич В.П.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_1,

представника відповідача Семенець Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" "про
зобов"язання відповідача здійснити
дії",-

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом
до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про
повернення їй оригіналу Свідоцтва про
право власності на приміщення
магазину-кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1",
розташованого в с. Дідківці,
Чуднівського району, Житомирської
області, оригінального примірника
кредитного договору, укладеного між
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3
28.07.2007 року, з додатком до договору -
графіком погашення кредиту, а також про
стягнення 40000 грн. у порядку
відшкодування завданої їй банком
матеріальної шкоди у виді втраченої
вигоди, мотивуючи свої вимоги тим, що
28.08.2007 року між позивачкою та
відповідачем був укладений кредитний
договір, згідно якого ОСОБА_3 отримала
споживчий кредит в розмірі 6000 дол США, а
31.08.2007 року в порядку забезпечення
вказаного зобов"язання сторони уклали
договір іпотеки, відповідно до якого
позивачка передала у банківську
заставу приміщення магазину-кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого в с.
Дідківці, Чуднівського району, але
згодом чоловік позивачки ОСОБА_6 надав
представнику банка ОСОБА_7 оригінали
вказаних вище документів, які банк не
повернув до даного часу, в зв"язку з чим
позивачка не має можливості належно
виконувати взяті на себе зобов"язання
по кредитному договору та несе збитки
внаслідок того, що вона не мала змоги
частину торгової площі магазину-кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1" здати в оренду.

У судовому засіданні позовні вимоги
були змінені представником позивача,
який поставив вимогу про витребування
крім вказаного вище оригіналу
кредитного договору із графіком
погашення кредиту також оригіналу
договору купівлі-продажу нежитлової
будівлі магазину-кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" від
13.12.2006 року із витягом з реєстрації
права власності на дане нерухоме майно
ДКП Бердичівського МБТІ № 15760863 від
30.08.2007 року, підтримавши позовні вимоги
щодо обставин заволодіння банком
вказаними документами.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала, вказавши,
що банк ніяких оригіналів вказаних
позивачкою документів не вилучав, а
тому ніяких матеріальних збитків
позивачці по вині банку не могло бути
завдано.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснив, що на прохання працівника
банку ОСОБА_7 він надав їй через
декілька днів після укладення між ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3 28.07.2007
року кредитного договору оригінал
даного договору з додатком до нього -
графіком погашення кредиту, а також
надав якийсь документ, що посвідчував
право власності ОСОБА_3 на приміщення
магазину-кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", але
вказані документи йому з банку назад не
повернули.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
вказав на те, що він є сусідом позивачка
і та якось скаржилась йому, що ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" не повертає їй
оригіналів якихось документів.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснила, що оформленням вказаних у
позовній заяві договорів вона
займалася особисто під час роботи у
відповідача. При цьому їй були
представлені позичальником оригінали
відповідних документів, з яких були
зняті копії для банку, а оригінали були
повернуті, так як їх наявність у
матеріалах кредитної справи не
вимагалася.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
пояснив, що по укладеним договорам у
банку ведуться відповідні
технологічні карти, але у картках по
вказаних у позові договорах не
зазначено про вилучення оригіналів
документів і такі документи наразі у
банку відсутні, адже будь-якої
необхідності щодо їх вилучення у банку
не було. По скарзі позивачки банком
була проведена службова перевірка і
порушень зі сторони працівників банку
щодо неповернення позивачці
оригіналів будь-яких документів не
було виявлено.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення вказаних осіб,
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню

28.08.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" був укладений
кредитний договір № 014/7802/82/117096, згідно
якого позивачка отримала у банку
кредит в розмірі 6000 дол. США на споживчі
цілі, а 31.08.2007 року в порядку
забезпечення вказаного зобов"язання
сторони уклали договір іпотеки,
відповідно до якого позивачка передала
у банківську заставу приміщення
магазину-кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1",
розташованого в с. Дідківці,
Чуднівського району, Житомирської
області.

Статтею 638 ЦК України встановлено,
що договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однією
із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 Закону
України "Про захист прав споживачів"
договір про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками. При цьому, відповідно до ч. 4
ст. 11 вказаного вище закону договір про
надання споживчого кредиту
укладається у письмовій формі, один з
оригіналів якого передається
споживачеві. Обов'язок доведення того,
що один з оригіналів договору був
переданий споживачеві, покладається на
кредитодавця.

Отже, з чим погоджуються сторони по
справі, між ними були укладені вказані
вище кредитний договір та договір
іпотеки, один із примірників якого
позивачкою був отриманий в
установленому порядку, що остання
підтверджує і у своїй позовній заяві.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Згідно
з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні допитані за
клопотанням представника позивачки
свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечили
факт вилучення у позивачки оригіналів
вказаних нею документів, а свідок
ОСОБА_6 у судовому засіданні не зміг
взагалі вказати які саме документи він
передав працівнику банку у
підтвердження права власності
позичальниці на належний їй магазин.
Представник позивача так і не зміг
надати суду будь-які дані щодо видачі
позивачці Свідоцтва про право
власності на приміщення кафе-магазину,
згодом змінивши позовні вимоги щодо
назви посвідчуючих право власності
позивачки на магазин документів.

Водночас, у договорі іпотеки
сторони дійсно посилаються на
представлення позичальницею договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
згідно якого саме таким документом
позичальниця підтверджувала своє
право власності на приміщення
магазину, який був переданий в іпотеку
в якості забезпечення укладеного
сторонами договору іпотеки, але при
цьому позивачкою та її представником
не надано належних та допустимих
доказів того, що вказані оригінал
договору купівлі-продажу нежитлової
будівлі із графіком погашення кредиту,
а також оригінал договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі
магазину-кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 13.12.2006
року із витягом з реєстрації права
власності на дане нерухоме майно ДКП
Бердичівського МБТІ № 15760863 від 30.08.2007
року були незаконно утримані
відповідачем і не повернуті позивачці.
При цьому свідчення ОСОБА_6, який
являється чоловіком позивачки і,
відповідно, зацікавленою особою, щодо
неможливості точно вказати які
конкретно оригінали документів були
утримані банком, а також свідчення
ОСОБА_5, якому позивачка скаржилася на
дії банку, такими доказами згідно їх
змісту не являються. Водночас
пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є
чіткими та однозначними щодо обставин
подій.

Внаслідок вказаних обставин не
підлягає задоволенню вимога щодо
відшкодування завданих позивачці
збитків на суму 40000 грн. Крім того,
позивачкою і не подані будь-які докази
у підтвердження завдання їй
матеріальної шкоди у виді втраченої
вигоди внаслідок неможливості частину
торгової площі належного їй
магазину-кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" здати в
оренду, хоча саме на позивачку
покладений відповідний обов"язок
(відсутні будь-які підтверджуючі дані
про її намір укласти договір оренди з
відповідними конкретними особами,
відсутні розрахунки можливої вигоди
від такого правочину тощо). Жодним
чином позивачкою не обгрунтована її
неможливість отримати дублікат
втраченого нею правоустановчого
документу у нотаріальній конторі, а
також не мотивована відмова від
отримання копії кредитного договору у
банк, який згідно представленої у
матеріалах справи переписки
пропонував таку копію їй надати.

Враховуючи обставини даної справи,
суд приходить до висновку про
безпідставність заявлених вимог.

З огляду на відмовуу задоволенні
позову, судові витрати по справі слід
прийняти на рахунок держави, зважаючи
на характер позову щодо захисту прав
споживача.

На підставі викладеного, керуючись
змістом ст. ст. 10,15,60,88,212 ЦПК України,
змістом ст.ст. 11,16, 626, 639, 1054, 1055 ЦК
України, змістом ст.ст. 47 ч. 1, 55 ч. 1
Закону України "Про банки та банківську
діяльність", ст. 11 Закону України "Про
захист прав споживачів", суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" "про зобов"язання відповідача
здійснити дії" залишити без
задоволення за безпідставністю
заявленої вимоги.

Судові витрати прийняти на рахунок
держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана в Апеляційний суд
Житомирської області через
Чуднівський райсуд протягом десяти
днів з дня проголошення даного рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо така не буде
подана.

Суддя: О. О. Мельничук