Справа №592/1089/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Литовченко О. В.Номер
провадження 22-ц/788/1895/14 Суддя-доповідач -
Семеній Лідія. Іванівна. Категорія - 23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Семеній Л. І.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В. Б.

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

на заочне рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16 квітня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Справа розглядалась неодноразово
судами різних інстанцій.

Заочним рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16 квітня 2014
року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
упущену вигоду за безпідставне
користування майном за період з серпня
2011 року по грудень 2012 року включно у
розмірі 191 787 грн. 20 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Ковпаківського районного суду
м. Суми від 24 вересня 2014 року заяву ФОП
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 16 квітня 2014 року залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила заочне рішення суду скасувати
та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4 в зв'язку з
його необґрунтованістю.

Вказує, що позивач не надав доказів
того, що він міг би реально одержати
доходи від нежитлового приміщення, яке
в оренду нікому не пропонував,
оголошень з цього приводу не подавав,
не визначився для яких потреб
використовуватиме зазначену
нерухомість, жодного договору про
здачу в оренду даного приміщення чи
іншого належного доказу про реально
упущену вигоду позивач суду не надав.
Зазначає, що висновок спеціаліста про
середній розмір орендної плати, на
підставі якого визначено розмір
упущеної вигоди, є недопустимим
доказом.

Заслухавши пояснення відповідача ФОП
ОСОБА_3 та її представника адвоката
ОСОБА_5, які підтримали доводи
апеляційної скарги, пояснення позивача
ОСОБА_4 та його представників ОСОБА_6 і
ОСОБА_7, які заперечили проти
задоволення скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що на підставі договору
купівлі-продажу від 22 липня 2011року
позивач набув право власності на
нежитлове приміщення, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с.33 - 34).

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 02 жовтня 2012 року, яке залишено
без змін ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 15 листопада 2012
року, ФОП ОСОБА_3 виселено з нежитлового
приміщення площею 64,1 кв.м., що
знаходиться на першому поверсі
двоповерхового будинку по АДРЕСА_1
(а.с.7-8, 9). На примусове виконання
вищевказаного рішення суду, 04 грудня 2012
р. відкрито виконавче провадження
(а.с.10).

04 січня 2013 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції
Товстим В.В. виконано рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 02 жовтня 2012
року в повному обсязі, відповідач
виселилась з нежитлового приміщення,
що підтверджується Актом державного
виконавця. (а.с.38).

Зобов'язання з безпідставного набуття
або збереження майна є одним з видів
позадоговірних зобов'язань, які
регулюються положеннями глави 83 ЦК
України.

Змістом даних зобов'язань є обов'язок
особи, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
повернути це майно потерпілому.

Таке ж зобов'язання виникає і в тому
разі, коли підстава, на якій майно було
набуте, згодом відпала (частина перша
статті 1212 ЦК). Крім того, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
без достатньої правової підстави,
зобов'язана відшкодувати всі доходи,
які вона одержала або могла одержати
від цього майна з часу, коли ця особа
дізналася або могла дізнатися про
володіння майном без достатньої
правової підстави (частина перша
статті 1214 ЦК).

Як встановлено судом, до продажу
спірного приміщення ним користувалася
ФОП ОСОБА_3 за усною домовленістю з
арбітражним керуючим ТОВ «Союз -3», у
якого й було придбане позивачем це
приміщення. Договорів з цього приводу
ні з ким вона не укладала.

27 липня 2011 року арбітражний керуючий
ОСОБА_9 направив їй вимогу про
звільнення цього приміщення у строк до
04 серпня 2011 року (а.с.72). У зазначений
строк вона добровільно приміщення не
звільнила й продовжувала
використовувати приміщення для
власних цілей.

Таким чином, з серпня 2011 року ФОП ОСОБА_3
знала про володіння майном без
достатньої правової підстави, і цей
факт нею не заперечується, але
приміщення не звільняла до 04 січня 2013
року (а.с.38).

Відповідно до висновку спеціаліста від
31 березня 2014 року №4, складеного
суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_10,
середня вартість пропозиції орендної
плати за нежитлові приміщення,
розташовані в центральній частині м.
Суми за період з серпня 2011року по
грудень 2012 року складала 176 грн./кв.м.
(а.с.178-186). Площа належного ОСОБА_4
приміщення, яке безпідставно
використовувала ФОП ОСОБА_3, становить
64,1 кв.м. (а.с. 33-34).

З огляду на зазначене суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що предметом спору є
упущена вигода за безпідставне
користування майном позивача в період
з серпня 2011 року по грудень 2012 року, яку
відповідач повинен відшкодувати у
розмірі 191787 грн. 20 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що
висновок спеціаліста, на підставі
якого визначено розмір упущеної вигоди
є недопустимим доказом, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки він
зроблений суб'єктом оціночної
діяльності, який має свідоцтво про
реєстрацію, сертифікат та не
спростований відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

За таких обставин, оскаржуване рішення
є законним і обґрунтованим, відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -