Справа № 591/9297/13-ц
Провадження № 2/591/149/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з
участю секретаря - Попович Ю.О.

відповідачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
втратившою право користування
квартирою, стягнення витрат за
комунальні послуги та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом та, уточнивши в
подальшому позов, свої вимоги мотивує
тим, що вона є власницею двокімнатної
квартири АДРЕСА_1. У 2009 році вона взяла
до себе на квартиру ОСОБА_1, яка була
зареєстрована у її квартирі з лютого 2010
року і до часу подання позову. ОСОБА_1
була студенткою політехнічного
інституту, а в липні 2013 року вона
закінчила навчання і, забравши свої
речі виїхала з її квартири, при цьому не
знялась з реєстрації, і вже 4 місяці
вона сплачує за неї комунальні послуги.
Зазначила, що з жовтня 2013 року почався
опалювальний період і її пенсії, без
оформлення субсидії, не вистачає. Їй
відмовлено у наданні субсидії через
те, що вона не може надати довідку про
доходи ОСОБА_1 На її дзвінки
відповідачка не відповідає і з
реєстрації не знімається також. Коли до
неї приїхав батько відповідачки, щоб
забрати речі вона попрохала виписати
відповідачку, мотивувавши це тим, що
вона сплачує за неї комунальні послуги
і не може отримати субсидію, на що він
відповів, що для навчання дочці
потрібен паспорт, тому пообіцяв
сплачувати комунальні послуги до тих
пір поки ОСОБА_1 не випишеться. На її
дзвінки ніхто з них не відповідав.
Одного разу, коли вона додзвонилася до
відповідачки, щоб спитати номер
телефону батька, ОСОБА_1, нагрубивши їй,
вимкнула телефон. Позивачка також
зазначає, що після цієї неприємної
розмови, у неї погіршилося
самопочуття, піднявся артеріальний
тиск та довелося викликати швидку
допомогу. Її прохання виписатися
відповідачка ігнорувала. Так як за
станом здоров'я вона не може ходити, то
збір документів викликав у неї
труднощі, і вона була змушена просити
сусідів та знайомих. Все викликало у
неї хвилювання і вона втратила
душевний спокій, що призвело до
підняття артеріального тиску.
Посилаючись на зазначені обставини,
просить суд визнати ОСОБА_1 такою, що
втратила право користування квартирою
за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з
відповідачки на її користь моральну
шкоду у розмірі 1000 грн. та матеріальну
шкоду за сплату комунальних послуг в
розмірі 1500 грн.

Позивачка до суду не з'явилася, про день
та час слухання справи повідомлена
належним чином, надала суду заяву про
розгляд справи без її участі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов визнала частково та
пояснила, що позивачка ОСОБА_2, яка є
рідною тіткою її батька, запропонувала
їй пожити у вказаній квартирі.
Щомісячно вона давала позивачці по 300
грн. на сплату комунальних послуг.
Відповідачка зазначила, що жила у
спірному житлі 4 роки, допомагала
позивачці, оскільки та має
незадовільний стан здоров'я, а потім їй
запропонували роботу в іншому місці, і
їй терміново потрібно було їхати, тому
вона не встигла знятися з реєстрації.
Коли вона виїжджала позивачка не
заперечувала, що вона залишиться
зареєстрованою у вказаному житлі, та
навпаки на цьому наполягала. Речі з
квартири забрав її батько. Через
півтора місяці позивачка почала
дзвонити її батькам та говорила, що її
покинули. Відповідачка зазначила, що як
тільки вона змогла приїхати в м. Суми,
то відразу - 19 листопада 2013 року
виписалася з помешкання позивачки.
Зазначила, що визнає частково вимоги
позивачки по сплаті комунальних
послуг, не уточнивши такий розмір, та
проти стягнення з неї моральної шкоди
заперечує повністю.

Суд, заслухавши пояснення
відповідачки, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2
є власницею кооперативної квартири
АДРЕСА_1 ( а.с. 5)

У вказаній квартирі згідно довідки ТОВ
«СКС Консалд» № 117 від 26 вересня 2013 року
крім неї зареєстрованою з 03 лютого 2010
року значилася її онука ОСОБА_1 (а.с. 4).

З липня 2013 року, відповідачка, забравши
свої речі, переїхала до іншого місця
проживання, та в спірній квартирі не
проживає. Наведені обставини не
заперечувались відповідачкою та
підтверджені нею в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має права вимагати усунення
перешкод у здійснення ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

В той же час в судовому засіданні
вставлено, що відповідачка ОСОБА_1
самостійно знялася з реєстрації 19
листопада 2013 року, що підтверджується
копією її паспорту (а.с.57).

Враховуючи вказані обставини відсутні
правові підстави для задоволення
позовних вимог в частині визнання
відповідачкою втратившою право
користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення.

Виходячи зі змісту ст.ст. 67, 68 ЖК України
одними з обов'язків наймача та членів
його сім'ї є здійснення квартирної
плати та оплати житлово-комунальних
послуг згідно із установленими
тарифами.

Відповідачкою не надано жодного
належного та допустимого доказу на
підтвердження тих обставин, що нею
сплачуються комунальні послуги на
квартиру за час реєстрації її місця
проживання у вказаній квартирі
позивачки.

Згідно наданих квитанцій позивакою
була здійснена оплата спожитих
комунальних послуг у липні -листопаді
2013 року в сумі 1059 грн. 35 коп., а тому суд
приходить до висновку про необхідність
стягнення з відповідачки 1/2 частки
сплачених позивачкою суми по оплаті
житлово-комунальних послуг в розмірі 529
грн. 67 коп.

Разом з тим суд приходить до висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог в частині відшкодування
моральної шкоди, оскільки позивачкою
не доведено, що зазначена моральна
шкода пов'язана з неправомірними діями
відповідача, хоча відповідно до вимог
ст. 10-11 ЦПК України це є обов'язком
позивачки.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідачки необхідно стягнути на
користь держави відповідно до
задоволених позовних вимог судові
витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 80, 88, 212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 529
грн. 67 коп. витрат по оплаті комунальних
послуг.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А.П.Сидоренко