Справа № 430/3301/13-ц
Р І Ш Е Н НЯ

іменем України

"21" лютого 2014 р.
смт.Станиця Луганська Луганської
області

Станично-Луганський районний суд
Луганської області в складі:

Головуючої Дьоміної
О.П.

при секретарі Савченко
К.Є.

прокурора Зикової
А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Станиця
Луганська цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Орган
опіки та піклування при Миколаївській
сільській раді, Департамент Луганської
міської ради у справах дітей та сім`ї,
про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

30.12.2013 року позивачка звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
позбавлення останнього батьківських
прав та стягнення аліментів
посилаючись на наступні обставини:

ОСОБА_1 після смерті своєї доньки
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, взяла на
себе обов'язки по утриманню та
вихованню онуки, доньки померлої -
ОСОБА_4 Згідно рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська позивачка є
опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дівчинка
з самого народження мешкає з
позивачкою, при цьому відповідач,
батько дитини, життям ОСОБА_4 не
цікавиться, вихованням не займається,
не виявляє інтересу до її життя та
здоров`я, не спілкується з дівчинкою,
зловживає алкогольними напоями,
знаходиться на обліку в Луганському
обласному наркологічному диспансері, а
тому позивачка й звернулась до суду з
дійсним позовом в якому просила суд
позбавити відповідача батьківських
прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
стягнути з нього аліменти на утримання
дитини.

Під час розгляду справи в суді
позивачка заявлені вимоги підтримала
та пояснила, що дійсно після народження
ОСОБА_4 відповідач ніяким чином не
піклувався про дитину, не проявляв
заінтересованості в її подальшій долі,
не цікавився станом її здоров'я, не
піклувався про її фізичний та духовний
розвиток, і тому позивачка вважає, що
його необхідно позбавити батьківських
прав із-за того, що він ухиляється
протягом тривалого часу від виконання
своїх обов'язків по вихованню своєї
доньки та стягнути з нього на користь
позивачки на утримання дитини
аліменти.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з`явився, причини неявки суду не
повідомив, про розгляд справи був
повідомлений належним чином, заяви про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надходило і тому суд вважає
можливим розглянути справу без нього
за існуючими у справі доказами.

Від представників третіх осіб, Органу
опіки та піклування Миколаївської
сільської ради та Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім`ї до суду надійшли заяви, в
яких вони просили розглянути позов за
їх відсутності та підтримали вимоги
ОСОБА_1

Прокурор пояснила, що з огляду на
поведінку відповідача та його
ставлення до виконання своїх
обов'язків батька, вона не бачить
підстав для відмови в задоволенні
позовних вимог і вважає, що вимоги
позивачки знайшли своє підтвердження
під час розгляду справи в суді,
відповідач протягом тривалого часу не
спілкується з донькою, не допомагає їй
навіть морально.

Вислухавши позивачку, прокурора,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов доведеним та таким, що
підлягає задоволенню за наступними
обставинами:

У відповідності зі ст. 10 ЦПК України
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних та
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб які беруть участь у справі.

Копія свідоцтва про народження ОСОБА_4,
серія НОМЕР_2 від 24.12.2008 року, свідчить
про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
відповідач по справі доводиться їй
батьком (а.с.5).

Копія договору купівлі-продажу від
13.03.2006 року та копія технічного
паспорту вказують на те, що квартира
АДРЕСА_1 на праві власності належить
позивачці (а.с.6-9).

Копія свідоцтва про смерть, серія
НОМЕР_3 від 14.01.2008 року свідчить про те,
що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).

З повідомлення головного лікаря
Луганського обласного наркологічного
диспансеру від 05.01.2009 року за №1 слідує,
що ОСОБА_2 знаходиться на обліку у
вказаному закладі з 1998 року з
діагнозом: розлад психіки та поведінки
внаслідок зловживання алкоголем,
синдром залежності, а також внаслідок
пагубного вживання декількох
психоактивних речовин (каннабіноїдів,
опіатів) (а.с.11,38).

Згідно копії рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 19.01.2009
року встановлена опіка над малолітньою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначивши її
опікуном її бабусю ОСОБА_1(а.с.12).

Довідка КЗ Луганського
навчально-виховного комплексу
спеціалізована школа 1-2 ступеня,
гімназія №52 від 12.10.2013 року за №343,
характеристика директора
школи-гімназії №52 вказує на те, що
ОСОБА_4 проживає з бабусею та
виховується нею, без участі з боку
батька (а.с.13,17,40,43).

Довідка від 14.10.2013 року за №194 вказує на
те, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в
УПФУ в Жовтневому районі як отримувач
пенсі в разі втрати годувальника (а.с.18).

Довідка голови ОСМЖД «Ліра» від 23.11.2013
року вказує на те, що ОСОБА_4 прописана
та мешкає разом з позивачкою (а.с.19,44).

Згідно висновку Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім`ї від 23.12.2013 року визнано
доцільним позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 по відношенню до
неповнолітньої ОСОБА_4 (а.с.20,45-46).

Акт голови ОСБЖБ «Ліра» вказує на те, що
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з
позивачкою, батько дівчинки ОСОБА_2
дитину не відвідував, її життям не
цікавився, матеріально не підтримував,
самоусунувся від її виховання та
утримання (а.с.14,39).

Акт від 07.10.2013 року вказує на те, що
ОСОБА_2 дійсно зареєстрований в
АДРЕСА_2, але за вказаною адресою не
мешкає (а.с.15,41).

Довідка голови Миколаївської
сільської Ради від 07.10.2013 року за №996
вказує на те, що ОСОБА_2 зареєстрований
в АДРЕСА_2, але за вказаною адресою не
мешкає з 2000 року (а.с.16,42).

У відповідності зі ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
стан здоров`я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток, крім
того зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя.

Частина 4 ст. 155 СК України передбачає
покладання на батьків
відповідальності, встановленої
законом, за ухилення їх від виконання
батьківських обов'язків.

Зі змісту цієї статті слідує, що батьки
вважатимуться такими, що ухиляються
від виконання своїх батьківських
обов'язків, якщо вони за станом свого
психічного здоров`я усвідомлюють
значення своїх дій та можуть керувати
ними, а також якщо вони мають юридичну і
фактичну можливість до вчинення
відповідних дій, які становлять зміст
батьківського обов'язку.

У зв'язку з цим підставою для
відповідальності батьків є лише їх
ухилення від виконання батьківських
обов'язків, що включає наявність вини.

Відповідно до діючого СК України до
батьків, які ухиляються від виконання
своїх батьківських обов'язків,
передбачено застосування таких
правових санкцій, які можуть вважатися
юридичною відповідальність, зокрема
позбавлення батьківських прав.

-2-

Стаття 164 СК України передбачає
підстави позбавлення батьківських
прав, мати і батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вони зокрема ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини (ч.1 п.2 зазначеної
статті).

Таким чином, позбавлення батьківських
прав - це насамперед спосіб захисту
прав та інтересів дитини.

Згідно з п.16 ППВСУ «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» за №3 від 30.03.2007 року
- особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла 18 років, і тільки з підстав,
передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце тоді, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу, не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Ухилення від виконання батьками
обов'язків по вихованню дитини це
завжди акт свідомої поведінки,
оскільки особи мають реальну
можливість виконати обов'язки, але не
вчиняють відповідних дій.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2,
маючи можливість виконувати свої
обов`язки батька по відношенню до
доньки не вчиняє будь яких дій, ні усно,
ні письмово не спілкується з дитиною,
не проявляє до неї щонайменшої
батьківської турботи.

Таким чином, оскільки відповідач не
переймається станом здоров`я своєї
неповнолітньої дитини, ухиляється від
виконання своїх обов'язків,
передбачених законом, по її вихованню
та матеріальному утриманню суд
приходить до висновку щодо
необхідності позбавлення останнього
батьківських прав і не бачить підстав
до відмови в задоволенні позову,
оскільки в даному конкретному випадку
виявив та оцінив позитивний результат
у майбутній долі ОСОБА_4 і вважає, що
таким чином та в такий спосіб будуть
захищені права та інтереси дитини.
Позивачка буде мати можливість
користуватися певними пільгами
встановленими в такому випадку їй
державою і створювати всі необхідні
умови для виховання, утримання дитини
(мати державну допомогу, пільгові
відпустки, тощо).

В той же час, суд вважає за необхідне
роз'яснити відповідачу його право на
звернення до суду із заявою про надання
права на побачення з донькою у
відповідності зі ст. 168 Сімейного
кодексу України, якщо це не завдасть
шкоди її життю, здоров'ю та моральному
вихованню, за умови присутності іншої
особи, що в свою чергу на думку суду
буде стимулювати відповідача до
виправлення й дасть можливість ОСОБА_2
в майбутньому, при наявності його
бажання, звернутись до суду з позовом
про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 166 СК України
одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи те, що позивачка просить суд
не лише позбавити відповідача
батьківських прав, а й стягнути з нього
аліменти на утримання ОСОБА_4, суд
вважає, що її вимоги ґрунтуються на
законі та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 150, ст. 155, ст. 164 п.2, 166
Сімейного Кодексу України, п.16 ППВСУ
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» за №3
від 30.03.2007 року, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 224-232
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця с. Миколаївка,
Станично-Луганського району,
Луганської області, ід. код НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
щомісяця по 1/4 частині всіх видів
заробітку (прибутку), але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 30.12.2013 р.
до досягнення повноліття дитиною.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах платежів за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід
держави в розмірі 229,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Позивачка може оскаржити заочне
рішення протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до
Станично-Луганського районного суду.

Головуюча: