Єдиний унікальний номер 722/2145/14-ц
Номер провадження 2-зз/722/3/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Сокирянський районний
суд Чернівецької області

в складі:

головуючого
судді:
Унгуряна С.В.

секретаря:
Ткач Н.П.

з участю
стягувача:
ОСОБА_1

та представника
стягувача:                    ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Сокиряни заяву
ОСОБА_3, в інтересах якої на підставі
довіреності діє ОСОБА_4, про скасування
заходів забезпечення позову, вжитих у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014 року ОСОБА_4, який діє
на підставі довіреності, від імені
ОСОБА_3 звернувся до Сокирянського
районного суду Чернівецької області з
вказаною вище заявою про скасування
заходів забезпечення позову, які були
вжиті судом у зв’язку із розглядом
цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу.

У заяві посилався на те, що 19.04.2013 року
між ОСОБА_3 (покупець) та ОСОБА_5
(продавець) було укладено письмовий
договір купівлі-продажу нежилих
приміщень, які позначені в технічному
паспорті 87-1 - 87-4 загальною площею 72,10
м.кв., що знаходяться за адресою:
м.Чернівці вул.Кармелюка Устима,110-Б.

Право власності ОСОБА_5 на нежилі
приміщення, які були предметом
зазначеного договору, посвідчується
договором купівлі-продажу нерухомого
майна від 24.09.2010 року, державна
реєстрація якого здійснена
Чернівецьким комунальним обласним
бюро технічної інвентаризації 18.08.2011
року.

Нотаріально посвідчений договір
ОСОБА_5 19.04.2013 року укладати був
неготовий, а кошти просив оплатити, то
між сторонами було укладено договір
купівлі-продажу нежилих приміщень в
письмовій формі.

В зв’язку з тим, що ОСОБА_5 (продавець)
ухилявся від нотаріального
посвідчення договору, то ОСОБА_6 була
вимушена звернутись з позовною заявою
до Першотравневого районного суду
м.Чернівці про визнання договору
дійсним.

Рішенням Апеляційного суду
Чернівецької області від 27.08.2014 року
визнано дійсним договір купівлі-
продажу нежилих приміщень від 19.04.2013
року, укладений між ОСОБА_5, як
продавцем, та ОСОБА_3, як покупцем,
згідно якого продавець продав, а
покупець купив нежилі приміщення, які
позначені в технічному паспорті 87-1 - 87-4
загальною площею 72,10 м.кв., що
знаходяться за адресою: м.Чернівці
вул.Кармелюка,110-Б.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно від 15.09.2014 року в
державній реєстрації права власності
на нежилі приміщення, які позначені в
технічному паспорті 87-1 - 87-4 загальною
площею 72,10 м.кв., що знаходяться за
адресою: м.Чернівці вул.Кармелюка,110-Б,
було відмовлено та повідомлено, що
ухвалою Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 08.05.2013 року
(№722/982/13-ц) накладено арашт на зазначене
майно (забезпечення позову), як на майно
ОСОБА_5

Згідно п.3 ст.334 ЦК України у ОСОБА_6
виникло право власності на нежилі
приміщення, які позначені в технічному
паспорті 87-1 - 87-4 загальною площею 72,10
м.кв., що знаходяться за адресою:
м.Чернівці вул.Кармелюка,110-Б, з моменту
набрання законної сили рішення суду
про визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Однак, здійснити державну реєстрацію
свого права власності ОСОБА_6 не може,
так як на майно накладено арешт.

Згідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявка
цих осіб не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову (ч.5 ст.154 ЦПК
України).

На даний момент подальше існування
заходу забезпечення позову в такий
спосіб не є доцільними, оскільки майно,
на яке накладено арешт, не є власністю
ОСОБА_5 Подальше існування арешту
перешкоджає в державній реєстрації
права власності ОСОБА_6

На підставі викладеного, просив
скасувати арешт на нежилі приміщення,
які позначені в технічному паспорті 87-1
- 87-4 загальною площею 72,10 м.кв., що
знаходяться за адресою: м.Чернівці
вул.Кармелюка,110-Б.

Стягувач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечували проти задоволення заяви
про скасування заходів забезпечення
позову, оскільки вважають, що заявниця
ОСОБА_3 відповідно до вимог ч.4 ст.154 ЦПК
України не є тією особою, яка вправі
звертатися до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову. Вважають, що такою особою є
боржник ОСОБА_5, який із відповідною
заявою до суду не звертався. Крім цього,
зазначали, що заявниця ОСОБА_3,
враховуючи положення ст.182 ЦК України,
не набула права власності на спірне
нерухоме майно, оскільки таке право не
зареєстроване за нею в реєстраційній
службі, а рішення вказаної служби про
відмову у реєстрації її права
власності, вона не оскаржувала. Також
вказували на те, що заявницею не
уточнено, який саме арешт підлягає
скасуванню, оскільки арешт на спірне
майно накладався як ухвалою суду, так і
постановою державного виконавця.
Просили у задоволенні заяви ОСОБА_3
відмовити.

Заявниця ОСОБА_3, її представник ОСОБА_4
та боржник ОСОБА_5 в судове засідання не
з’явилися, незважаючи на те, що
належним чином були повідомлені судом
про час і місце розгляду заяви, однак
про причини своєї неявки суду не
повідомили.

Відповідно до вимог ч.5 ст.154 ЦПК
України, суд вважає за можливе вирішити
питання про скасування заходів
забезпечення позову за відсутності
осіб, які не з’явилися в судове
засідання.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові докази,
долучені до заяви про скасування
заходів забезпечення позову,
витребувані матеріали виконавчого
провадження №40017218 та частково
матеріали цивільної справи №722/982/13-ц
(2/722/357/13) і матеріали скарги №722/2783/13-ц
(№4-с/722/1/14), суд приходить до висновку
про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що в травні 2013 року
ОСОБА_1 звернувся до Сокирянського
районного суду Чернівецької області з
позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу в
сумі 342524 грн. 65 коп.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1
подав до суду заяву про забезпечення
позову, яка ухвалою Сокирянського
районного суду Чернівецької області
від 08.05.2013 року була задоволена.

Згідно вказаної ухвали суду, накладено
арешт на нерухоме майно – нежилі
приміщення 87-1 – 87-4 загальною площею 72,10
кв.м., вартістю 246733 грн., які знаходяться
за адресою: вул.Кармелюка Устима,110-б в
м.Чернівці, власником яких на підставі
договору купівлі-продажу від 24.09.2010
року, ВРВ/029290, посвідченого приватним
нотаріусом Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстровано в реєстрі за №8117, є
ОСОБА_5, мешканець м.Сокиряни,
вул.Мічуріна,25 Чернівецької області
(а.с.18 ц/с №722/982/13-ц).

Копія вказаної ухвали
отримана ОСОБА_5 13.05.2013 року, про що
свідчить відповідне поштове
повідомлення (а.с.26 ц/с №722/982/13-ц), однак
в установленому законом порядку
боржником не оскаржувалася.

Постановою старшого
державного виконавця Першотравневого
ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 від
13.05.2013 року відкрито виконавче
провадження з виконання ухвали суду
від 08.05.2013 року, в рамках якого 13.05.2013
року винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчудження (а.с.22-23 ц/с
№4-с/722/1/14).

У зв’язку із повним
фактичним виконанням ухвали суду від
08.05.2013 року про забезпечення позову,
старшим державним виконавцем
Першотравневого ВДВС Чернівецького
МУЮ ОСОБА_8 13.05.2013 року винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження з виконання вказаної
ухвали суду (а.с.28 ц/с №4-с/722/1/14).

Як постанову про відкриття
виконавчого провадження, так і
постанову про його закінчення, ні
стягувач, а ні боржник в установленому
законом порядку не оскаржували.

Рішенням Сокирянського
районного суду Чернівецької області
від 21.08.2013 року, яке набрало законної
сили, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 основний
борг за договором позики від 05.04.2010 року
в розмірі 316420 грн., 3% річних від
простроченої суми боргу в розмірі 26104
грн. 65 коп. та судовий збір в розмірі 3539
грн. 95 коп., а всього 346064 грн. 60 коп.
(а.с.56-57 ц/с №722/982/13-ц).

На підставі заяви від 17.09.2013
року, ОСОБА_1 20.09.2013 року отримав
виконавчий лист, виданий 19.09.2013 року
Сокирянським районним судом
Чернівецької області, який, у
відповідності до вимог ст.ст.19,20,22,25
Закону України «Про виконавче
провадження», 30.09.2013 року пред’явив для
виконання до Першотравневого ВДВС
Чернівецького МУЮ (а.с.60 ц/с №722/982/13-ц,
ц/с №а.с.63-64 ц/с №2-зз/722/3/14).

Постановою державного
виконавця Першотравневого ВДВС
Чернівецького МУЮ ОСОБА_9 від 03.10.2013
року відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №722/982/13-ц,
виданого 19.09.2013 року Сокирянським
районним судом Чернівецької області
про стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 346064,60
грн. (а.с.34 ц/с №2-зз/722/3/14).

В рамках даного виконавчого
провадження, державним виконавцем
Першотравневого ВДВС Чернівецького
МУЮ ОСОБА_9 10.12.2013 року складено акт
опису й арешту майна – нежилих
приміщень, які знаходяться за адресою:
вул.Кармелюка,110-б в м.Чернівці,
власником яких є ОСОБА_5, а також 02.10.2014
року винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчудження (а.с.56-58,60 ц/с
№2-зз/722/3/14).

Як постанова про відкриття
виконавчого провадження, так і
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчудження, будь-ким із сторін
виконавчого провадження в
установленому законом порядку не
оскаржувалися.

Крім цього, судом встановлено, що 19.04.2013
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_10, від імені
якого діяв ОСОБА_11, було укладено у
письмовій формі без нотаріального
посвідчення договір купівлі-продажу
нежилих приміщень, які позначені в
технічному паспорті 87-1 - 87-4, загальною
площею 72,10 кв. м., що знаходяться за
адресою: м.Чернівці вул.Кармелюка,110-б
(а.с.4 ц/с №2-зз/722/3/14).

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
Першотравневого районного суду
м.Чернівці із позовом до ОСОБА_5 та
ОСОБА_11 про визнання договору дійсним.
Рішенням вказаного суду від 09.07.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.
Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 27.08.2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 задоволено.
Визнано дійсним договір
купівлі-продажу нежилих приміщень від
19.04.2013 року, укладений між ОСОБА_5, як
продавцем, та ОСОБА_3, як покупцем,
згідно якого продавець продав, а
покупець купив нежилі приміщень, які
позначені в технічному паспорті 87-1 - 87-4,
загальною площею 72,10 кв. м., що
знаходяться за адресою: м.Чернівці
вул.Кармелюка,110-б. У задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_11 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним відмовлено
(а.с.5-7 ц/с №2-зз/722/3/14).

Рішенням державного
реєстратора прав на нерухоме майно
ОСОБА_12 Реєстраційної служби
Чернівецького МУЮ Чернівецької
області №15790247 від 15.09.2014 року
відмовлено у державній реєстрації
права приватної власності на вказані
вище нежитлові приміщення за ОСОБА_3 з
підстав наявності накладених арештів
на майно (а.с.8 ц/с №2-зз/722/3/14).

Доказів на підтвердження оскарження в
установленому законом порядку даного
рішення державного реєстратора
заявницею та її представником суду не
надано.

Крім того, встановлено, що стягувачем
ОСОБА_1 на вказане вище рішення суду
апеляційної інстанції від 27.08.2014 року
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ 06.10.2014 року подано
касаційну скаргу, яка отримана судом
касаційної інстанції 10.10.2014 року (а.с.81-85
ц/с №2-зз/722/3/14).

Однак, станом на день розгляду судом
заяви про скасування заходів
забезпечення позову, стягувачем та
його представником не надано суду
доказів на підтвердження відкриття
касаційного провадження у
відповідності до вимог ст.328 ЦПК
України.

Відповідно до частин 3 та 4 ст.154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу. Особа, щодо якої
вжито заходи забезпечення позову без
її повідомлення, протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали може подати
до суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів.

Як встановлено судом, вжиті ухвалою
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 08.05.2013 року
заходи забезпечення позову у вигляді
накладення арешту стосувалися
нерухомого майна належного на праві
власності ОСОБА_5, дана ухвала
постановлялася судом без повідомлення
ОСОБА_5 і останній протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали не
звертався до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову.

З огляду на вказані вище вимоги
процесуального закону та встановлені
обставини, а також враховуючи те, що
заходи забезпечення позову судом щодо
ОСОБА_3 не вживалися, суд приходить до
висновку, що заявниця не відноситься до
тих осіб, які у відповідності до ч.4 ст.154
ЦПК України вправі звертатися до суду
із заявою про скасування заходів
забезпечення позову.

Натомість, із урахуванням встановлених
по справі обставин, суд вважає, що
заявниця ОСОБА_3 в даному випадку
вправі звернутися до суду в порядку
позовного провадження з підстав,
предбачених ст.59 Закону України «Про
виконавче провадження».

Згідно вимог ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у
задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

Оскільки боржник ОСОБА_5, як особа, яка
наділена правом, передбаченим ч.4 ст.154
ЦПК України, до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову не звертався, а також враховуючи
те, що рішення суду від 21.08.2013 року про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
боргу на даний час не виконано, суд не
вбачає законних підстав для скасування
заходів забезпечення позову, вжитих
згідно ухвали суду від 08.05.2013 року.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.182 ЦК
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації. Державна реєстрація прав
на нерухомість є публічною,
здійснюється відповідним органом, який
зобов'язаний надавати інформацію про
реєстрацію та зареєстровані права в
порядку, встановленому законом.

Згідно частин 3 та 4 ст.334 ЦК України
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Пунктом 1 ч.1 ст.4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема право власності на нерухоме
майно.

Оскільки державна реєстрація права
власності ОСОБА_3 на спірне нерухоме
майно не проведена, суд, виходячи із
вимог зазначених вище норм законів,
вважає безпідставними доводи заявниці
щодо набуття нею права власності на
нерухоме майно.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_3
про скасування заходів забезпечення
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.182, 334 ЦК
України, ст.4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.154,
293 ЦПК України, суд,–

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3,
в інтересах якої на підставі
довіреності діє ОСОБА_4, про скасування
заходів забезпечення позову, вжитих у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу –
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області шляхом
подачі апеляційної скарги через
Сокирянський районний суд
Чернівецької області в 5-денний строк з
дня проголошення ухвали. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п’яти днів
з дня отримання її копії.

Суддя Сокирянського
районного

суду Чернівецької
області
ОСОБА
_13