У Х В А Л А

29 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Колодійчука В.М., Леванчука
А.О.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши заяву Акціонерного
товариства «Реверта» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Акціонерного товариства «Реверта»,
третя особа - ОСОБА_3, про визнання
недійсним договору іпотеки та
вилучення з реєстру запису про
обтяження майна,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, Акціонерного
товариства «Реверта» (далі - АТ
«Реверта»), в якому просила:

- визнати недійсним договір іпотеки від
23 серпня 2007 року № 2.1.16.4. -
07/22-IЕ1, укладений між іноземним
Акціонерним товариством «Parex banka» (далі
- АТ «Parex banka»), найменування якого
змінено на АТ «Реверта», та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрований за № № 2948 і 2949;

- вилучити з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та Державного
реєстру іпотек запис за № 12604343 про
обтяження іпотекою предмета іпотеки за
оспорюваним договором - нежитлового
приміщення загальною площею 1 032,30 кв. м,
яке розташоване по АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що 23 серпня 2007
року між ОСОБА_2 та АТ «Parex banka» було
укладено договір іпотеки № 2.1.16.4. -
07/22-IЕ1, відповідно до умов якого ОСОБА_2
передав АТ «Parex banka» в іпотеку нежитлові
приміщення площею 1 032,30 кв. м,
які розташовані по АДРЕСА_1.

Позивачка вказала, що спірний договір
укладено з порушенням вимог ст. ст. 63, 69
СК України, ст. 369 ЦК України та ст. 6
Закону України «Про іпотеку», оскільки
укладений без згоди іншого
співвласника, тобто її, як іншого
співвласника з подружжя ОСОБА_1.

Також зазначила, що вироком
Шевченківського районного суду
м. Києва від 08 лютого 2013 року
встановлено, що вищевказаний договір
іпотеки було укладено внаслідок
введення відповідача ОСОБА_2 в оману, а
тому вважає, що спірний договір також
підлягає визнанню недійсним з підстав,
встановлених ст. 230 ЦК України.

Посилаючись на вищевикладене, просила
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 17 січня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від
23 серпня 2007 року №
2.1.16.4. - 07/22-IЕ1, укладений між ОСОБА_2 та АТ
«Parex banka», посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстраційні номери 2948, 2949.

Вилучено з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно запис про
іпотеку за № 93755 щодо нежитлового
приміщення, розташованого по АДРЕСА_1
(реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна ), загальною
площею 1 032,30 кв. м, що становить 13/100 від
всього домоволодіння.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
22 квітня 2014 року апеляційну скаргу АТ
«Реверта» відхилено, рішення
Печерського районного суду м. Києва від
17 січня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі з підстав,
встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У серпні 2014 року до суду касаційної
інстанції від АТ «Реверта» надійшла
заява про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: ст. 65 СК України, ч. 1 ст. 215 ЦК
України та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
іпотеку».

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як на приклад неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на:

- копію рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08 лютого 2012 року, ухваленого
за результатами розгляду касаційної
скарги на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 30 квітня 2010
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 30 вересня 2010 року у справі за
позовом про витребування майна із
чужого незаконного володіння та
зустрічним позовом про визнання права
власності і визнання недійсним
договору іпотеки, яким оскаржувані
судові рішення скасовано та ухвалено
нове рішення про відмову в задоволенні
первісних та зустрічних позовних
вимог;

- копію постанови Верховного Суду
України від 23 травня 2012 року, прийнятої
за результатами розгляду заяви А?Т? «Parex
banka» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 грудня 2011 року;

- копію рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 липня 2012 року, ухваленого за
результатами розгляду касаційної
скарги на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 27 грудня 2010
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 10 травня 2011 року у справі за
позовом про визнання права власності
та визнання договору іпотеки
недійсним, яким оскаржувані судові
рішення скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог;

- копію рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року, ухваленого
за результатами розгляду касаційної
скарги на рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 травня
2012 року у справі за позовом про
встановлення факту, що має юридичне
значення, та визнання правочину
недійсним, яким оскаржувані судові
рішення скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» (далі -
Постанова), судовими рішеннями, на які
заявник посилається на підтвердження
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України, можуть бути рішення :

- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ;

- Вищого адміністративного суду
України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України, ухвалені як
судом касаційної інстанції;

- апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» від 22
лютого 2007 року № 697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов᾽?язковим є те,
щоб цими рішеннями, що набрали законної
сили, був вирішений спір по суті та в
них судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

За викладених обставин посилання АТ
«Реверта» на постанову Верховного Суду
України від 23 травня 2012 року, прийняту в
порядку глави 3 ЦПК України, тобто не як
судом касаційної інстанції, не є
підтвердженням підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

Згідно із п. 6 Постанови під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності у різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

У?х?в?а?л?е?н?н?я? р?і?з?н?и?х? з?а?
з?м?і?с?т?о?м? с?у?д?о?в?и?х? р?і?ш?е?н?ь?
о?з?н?а?ч?а?є?, щ?о? с?у?д? (с?у?д?и?)
к?а?с?а?ц?і?й?н?о?ї? і?н?с?т?а?н?ц?і?ї? п?р?и?
р?о?з?г?л?я?д?і? д?в?о?х? а?б?о? б?і?л?ь?ш?е?
с?п?р?а?в? з?а? п?о?д?і?б?н?и?х?
п?р?а?в?о?в?і?д?н?о?с?и?н? п?р?и?
о?д?н?а?к?о?в?о?м?у? ї?х?
м?а?т?е?р?і?а?л?ь?н?о?-п?р?а?в?о?в?о?м?у?
р?е?г?у?л?ю?в?а?н?н?і? д?і?й?ш?о?в?
(д?і?й?ш?л?и?) н?е?о?д?н?а?к?о?в?и?х?
п?р?а?в?о?в?и?х? в?и?с?н?о?в?к?і?в?.

Проте зі змісту інших рішень суду
касаційної інстанції, наданих у
приклад неоднакового застосування
норм матеріального права, від 08 лютого
2012 року, від 25 липня 2012 року та
від 17 жовтня 2012 року не вбачається
передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України
підстави для перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року, оскільки у
зазначених рішеннях фактичні
обставини справи та предмет позову не є
тотожними у порівнянні з ухвалою суду,
про перегляд якої подано заяву.

Так, у рішенні, відносно якого подано
заяву, підставою визнання недійсним
іпотечного договору є визнання
недійсним шлюбного контракту
(правочину), а у наданих у приклад
рішеннях суду касаційної інстанції
підставою визнання недійсним
іпотечного договору є встановлення в
судовому порядку факту проживання
чоловіка та жінки однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

Наведені заявником доводи щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права, на які
посилається заявник, зводяться до його
незгоди з оцінкою судом фактичних
обставин справи щодо конкретного
спору, а тому не можуть бути підставами
згідно з вимогами ч. 1 ст. 355 ЦПК України
для перегляду судового рішення.

Із урахуванням вищевказаного колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року Верховним
Судом України.

К?е?р?у?ю?ч?и?с?ь? с?т?. с?т?. 354, 355, 360 Ц?П?К?
У?к?р?а?ї?н?и?, к?о?л?е?г?і?я? с?у?д?д?і?в?
с?у?д?о?в?о?ї? п?а?л?а?т?и? у? ц?и?в?і?л?ь?н?и?х?
с?п?р?а?в?а?х? В?и?щ?о?г?о?
с?п?е?ц?і?а?л?і?з?о?в?а?н?о?г?о? с?у?д?у?
У?к?р?а?ї?н?и? з? р?о?з?г?л?я?д?у?
ц?и?в?і?л?ь?н?и?х? і? к?р?и?м?і?н?а?л?ь?н?и?х?
с?п?р?а?в?

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Акціонерного товариства
«Реверта», третя особа - ОСОБА_3, про
визнання недійсним договору іпотеки та
вилучення з реєстру запису про
обтяження майна, за заявою
Акціонерного товариства «Реверта» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:
В.М. Колодійчук

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк