АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18грудня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Барановської Л.В.

КирилюкГ.М.

при
секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Національної заслуженої капели
бандуристів України імені Г.І.
Майбороди про визнання незаконними і
скасування дисциплінарних стягнень, за
апеляційною скаргою Національної
заслуженої капели бандуристів України
імені Г.І. Майбороди та за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Національної
заслуженої капели бандуристів України
імені Г.І. Майбороди про визнання
незаконними і скасування
дисциплінарних стягнень, а саме
наказів №54 від 5 грудня 2012 року, № 22-к
від 4 квітня 2013 року, № 68-к від 20
листопада 2013 року, № 03-к від 13 січня 2014
року та № 20-к від 24 березня 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року позов
задоволено частково. Визнано
незаконними та скасовано
дисциплінарні стягнення № 03-к від 13
січня 2014 року та № 20-к від 24 березня 2014
року. В іншій частині позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Національна
заслужена капела бандуристів України
імені Г.І. Майбороди, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати в частині задоволення
позову та ухвалити в цій частині нове
про відмову в позові.

____________________________________________________

Справа № 761/10696/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/14124/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Саадулаєв А.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Вербова І.М.

ОСОБА_2 у поданій нею апеляційній
скарзі просить скасувати рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні її вимог та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

В суді апеляційної інстанції
представник Національної заслуженої
капели бандуристів України імені Г.І.
Майбороди - Драчов Р.М. подану капелою
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити, у задоволенні скарги
позивача просив відмовити.

ОСОБА_2, належним чином повідомлена про
дату, час та місце розгляду справи, у
судове засідання не прибула, про
причини неявки суд не повідомила, у
зв'язку із чим колегія суддів вважала
за можливе слухати справу у її
відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційних
скарг, колегія суддів не знаходить
підстав для їх задоволення виходячи із
наступного.

При розгляді справи судом встановлено,
що ОСОБА_2 працює в Національній
заслуженій капелі бандуристів України
імені Г.І. Майбороди на посаді
заступника директора капели з 1 червня
2000 року (том 1, а.с. 5)

Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про
працю України (далі по тексту - КЗпП
України), за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана; звільнення.

Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України
передбачено, що дисциплінарні
стягнення застосовуються органом,
якому надано право прийняття на роботу
(обрання, затвердження і призначення на
посаду) даного працівника.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не враховуючи часу
звільнення працівника від роботи у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю
або перебуванням його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладено пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,4 ст. 149 КЗпП
України, до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення.
Стягнення оголошується в наказі
(розпорядженні) і повідомляється
працівникові під розписку.

За кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення.

З приводу наказів №54 від 5 грудня 2012
року, № 22-к від 4 квітня 2013 року, № 68-к
від 20 листопада 2013 року, щодо яких
позивачем заявлено вимоги про їх
скасування, слід зазначити таке.

Судом встановлено, що наказом № 54-к від
5 грудня 2012 року до позивача
застосовано захід дисциплінарного
стягнення, а саме догану (том 1, а.с. 96).

Відповідно до даного наказу, ОСОБА_2
оголошено догану за образу честі і
гідності підлеглих 5 грудня 2012 року під
час організації та проведення
концерту. З даного наказувбачається, що
позивач ознайомлена з ним не була,
зазначено, що, прочитавши наказ, ОСОБА_2
відмовилася ставити свій підпис. Також,
відсутні письмові пояснення позивача
до застосування дисциплінарного
стягнення до неї.

Відповідно до наказу № 22-к від 4 квітня
2013 року, до позивача також застосовано
такий захід дисциплінарного стягнення,
як догана (том 1, а.с. 101).

Зі змісту зазначеного
наказувбачається, що захід
дисциплінарного стягнення
застосований за систематичне
немотивоване втручання в хід творчого
процесу, що в черговий раз виявилось
під час проведення концерту 3 квітня 2013
року в Національному педагогічному
університеті ім. М.П. Драгоманова,
незадовільну організацію роботи по
перевезенню концертного реквізиту і
музичних інструментів на базу капели
та низьку етику службових стосунків.

З даним наказом позивач ознайомлена 5
квітня 2013 року та цього дня надала
письмові пояснення, відповідно до яких,
в подальшому, обіцяла брати всю роботу
під власний контроль та гарантувала
високу етику в спілкуванні (том 1, а.с.
102).

Враховуючи, що наказ №22-к винесений
4квітня 2013 року, а пояснення надані
позивачем лише 5 квітня 2013 року, слід
дійти висновку про недодержання вимог
ч. 1 ст. 149 КЗпП України, оскільки, перш
ніж застосувати захід дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Наказом №68-к від 20листопада 2013 року
позивачу була оголошена догана за
невмотивоване втручання в хід творчого
процесу під час організації концерту,
який планувався на 5 грудня 2013 року.

Згідно вказаного наказу позивач без
дозволу генерального
директора-художнього керівника
представляла колектив у Київському
дитячому фонді 18 листопада 2013 року (том
1, а.с. 103).

Як вбачається з даного наказу, позивач
ознайомлена з ним не була, зазначено, що
прочитавши наказ, ОСОБА_2 відмовилася
ставити свій підпис. Відсутні і
письмові пояснення позивача щодо
застосування дисциплінарного
стягнення до неї.

Належним чином судом першої інстанції
оцінено акт від 19 листопада 2013 року,
згідно якого позивач відмовилася
надавати письмові пояснення щодо своїх
дій (том 2, а.с. 18), оскільки зі змісту
даного акта неможливо ідентифікувати
щодо якого наказу він складений, в акті
не зазначено з приводу яких обставин
позивач відмовилася надавати письмові
пояснення по суті порушення трудової
дисципліни.

Відмовляючи у задоволенні позову у
зазначеній частині суд першої
інстанції вірно виходив із того, що
позивач у визначений законом строк не
оскаржила накази №54 від 05.12.2012, №22-к від
04.04.2013та№68-к від 20.11.2013, а тому
відповідно до ст. 233 КЗпП України такі
вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки заявлені з пропуском строку
та суду не надано доказів поважності
пропуску такого строку у розумінні
вимог процесуального закону, а причини
пропуску позовної давності, зазначені
в клопотанні позивачем є неповажними.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою, позивач посилалась на те, що
судом безпідставно відмовлено у
задоволенні зазначених вимог, оскільки
строк звернення до суду за захистом нею
своїх прав пропущено з поважних
причини, а саме у зв'язку із тим, що
остання через необізнаність
намагалася захистити свої права у
інший спосіб.

Залишаючи у зазначеній вище частині
рішення суду першої інстанції без змін
колегія суддів виходить із того, що
судом першої інстанції вірно
встановлено пропуск позивачем строку
звернення до суду за захистом права та
не встановлено обставин поважності
його пропуску.

Обставини, на які ОСОБА_2 звертає увагу
апеляційного суду були належним чином
оцінені судом першої інстанції, а тому
не можуть слугувати правовими
підставами скасування рішення суду в
оскаржуваній частині.

Обґрунтованими є також висновки суду з
приводу скасування наказів №03-к від 13
січня 2014 року, №20-к від 24березня 2014 року
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом №03-к від
13січня 2014 року ОСОБА_2 оголошена догана
за хуліганський вчинок (побиття
заслуженого артиста України,
артиста-вокаліста (соліста-бандуриста)
ОСОБА_7, образа його честі і гідності),
який відбувся 4 січня 2014 року у
приміщенні Колонного залу ім. М.В.
Лисенка Національної філармонії
України під час проведення концерту у
присутності працівників капели (том 1,
а.с. 106). Як вбачається з даного наказу,
позивач ознайомлена з ним не була,
зазначено, що, прочитавши наказ, ОСОБА_2
відмовилася ставити свій підпис. Також,
відсутні письмові пояснення позивача
щодо застосування дисциплінарного
стягнення до неї.

Згідно з актом від 9 січня 2014 року
позивач відмовилася надавати письмові
пояснення по суті порушення трудової
дисципліни (том 2, а.с. 17). Разом з цим,
слід зазначити, що відповідачем
порушені вимоги законодавства,
передбачені ч. 4 ст. 149 КЗпП України,
відповідно до якої стягнення
оголошується в наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку. Крім того, зі змісту даного
акту неможливо ідентифікувати щодо
якого наказу він складений, в акті не
зазначено, з приводу яких обставин
позивач відмовилася надавати письмові
пояснення по суті порушення трудової
дисципліни.

З даного наказу вбачається, що,
прочитавши наказ, позивач відмовилася
ставити свій підпис, проте, слід
зазначити, що обставини про відмову від
підпису про ознайомлення з наказом
повинні бути засвідчені актом
працівників про відмову, а не записом в
наказі, який можна зробити в будь-який
час. Також, слід зазначити, що саме в
наказі під пунктом 2 відповідачем
зазначено, що позивач повинна надати
письмові пояснення вже після
оголошення їй догани, що суперечить
діючому законодавству, оскільки,
відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП, ці
пояснення повинні бути надані до
застосування дисциплінарного
стягнення.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивач зверталася до
відповідача з листами щодо отримання
наказів, проте, її вимоги залишились
проігнорованими (том 1, а.с. 28-29), що
свідчить про те, що позивач не була
ознайомлена з наказами.

Відповідно до наказу №20-к від 24 березня
2014 року, ОСОБА_2 була оголошена догана
за несанкціонований виступ (не
узгоджений з режисером, ведучою,
генеральним директором-художнім
керівником та головним диригентом) під
час проведення 18 березня 2014 року
концерту Шевченківської програми у
Великій студії Будинку звукозапису за
участю провідних майстрів та Лауреатів
Національної премії ім. Т.Г.Шевченка:
народного артиста України ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, який дискретував колектив
капели та мав негативний вплив на імідж
самого виступу та репутації колективу
(том 1, а.с. 113).

З даного наказу вбачається, що позивач
не згодна з його формулюванням,
оскільки, це пов'язано із упередженим
ставленням адмінперсоналу на чолі з
керівником, про що зазначено нею
власноручно на наказі.

Згідно складеного акту від 24березня 2014
року (том 2, а.с. 16), заступник директора
ОСОБА_2, прочитавши наказ про винесення
догани, відмовилася надавати письмове
пояснення та ставити підпис в наказі,
що є також порушенням зі сторони
відповідача вимог законодавства,
встановлених ст. 149 КЗпП, оскільки
пояснення від позивача вимагались вже
після винесення догани. Крім того, в
матеріалах справи відсутній акт про
відмову позивача від підпису про
ознайомлення з даним наказом.

Також, з даного акту неможливо
ідентифікувати щодо якого наказу він
складений, в акті не зазначено, з
приводу яких обставин позивач
відмовилася надавати письмові
пояснення по суті порушення трудової
дисципліни.

Лист позивача, адресований
відповідачу, свідчить про те, що ОСОБА_2
не отримала оспорювані накази та
ознайомлена з ними не була (том 1, а.с.27).

Зазначені вище обставини вірно
встановлені судом першої інстанції та
відповідають дійсним обставинам
справи.

Залишаючи рішення в оскаржуваній
відповідачем частині без змін колегія
суддів виходить із того, що
відповідачем не надано суду доказів
дотримання вимог закону при накладенні
на ОСОБА_2 вказаних дисциплінарних
стягнень, при розгляді справи
встановлено порушення відповідачем
чинного законодавства стосовно
відібрання письмових пояснень,
невручення наказів про догани під
підпис позивачу.

Доводи апеляційної скарги
Національної заслуженої капели
бандуристів України імені Г.І.
Майбороди та обставини викладені в
поясненнях з приводу оскаржуваного
рішення, а саме щодо того, що
відповідачем вчинялися дії на
виконання трудового законодавства
щодо відібрання пояснень у позивача до
накладення на неї дисциплінарних
стягнень не впливають на правильність
висновків суду, оскільки останнім
вірно встановлено обставини справи з
огляду на зібрані у справі докази на
момент винесення оскаржуваного
рішення.

Колегія суддів критично ставиться до
пояснень посадових осіб відповідача,
відібраних у них після винесення
оскаржуваного рішення та звертає увагу
на ті обставини, що такі пояснення
можуть бути оцінені та проаналізовані
лише у сукупності з іншими доказами та
встановленими обставинами справи у їх
сукупності та взаємозв'язку.

Інші доводи апеляційних скарг є
безпідставними.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції розглянуто
справу повно та всебічно, з'ясовано
фактичні обставини, вірно встановлено
правовідносини сторін та правильно
застосовано відповідну норму закону,
що їх регулює, з огляду на що апеляційна
скарга має бути відхилена на підставі
п. ч.1 ст.307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргуНаціональної
заслуженої капели бандуристів України
імені Г.І. Майбороди та апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Л.В. Барановська

Г.М. Кирилюк