АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/552/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 10 жовтня
2012 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, у якому просило стягнути із
першого відповідача заборгованість за
кредитним договором №VIW3AK10890118 від 15
травня 2008 року у розмірі 6 417,87 доларів
США, судові витрати у розмірі 514,98 грн.,
та солідарно з обох відповідачів - 200,00
грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15
травня 2008 року між банком та ОСОБА_1
укладено кредитний договір, за яким
банк надав відповідачці кредитні кошти
у розмірі 9 312,77 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 15% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 14 травня 2013 року. У
забезпечення кредитного договору 17
травня 2010 року позивач та ОСОБА_2 уклали
договір поруки, за яким останній
поручився за виконання позичальником
боргових зобов'язань у розмірі 200,00 грн.
Оскільки ОСОБА_1 ухилялася від
належного виконання договірних
зобов'язань, у неї перед позивачем
виникла заборгованість у розмірі 6 442,89
доларів США, що в еквіваленті на
національну валюту становить 51 498,04
грн., стягнення якої банк і вимагав у
судовому порядку.

Заочним рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 10 жовтня
2012 року позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість по кредитному договору
№VIW3AK10890118 від 15 травня 2008 року в розмірі
51 498,04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судові
витрати в розмірі 514,98 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позову.

Вважає висновки районного суду
упередженими та такими, що ґрунтуються
на поверховому дослідженні матеріалів
справи.

Посилається на те, що суд першої
інстанції не надав належної оцінки
включеним до кредитно-заставного
договору умовам, які несуть в собі
істотний дисбаланс договірних прав та
обов'язків сторін.

Крім того, вказує на формальність
договору поруки з ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги

Як убачається з матеріалів справи, 15
травня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний
договір №VIW3AK10890118, за яким остання
отримала грошові кошти у розмірі 9 312,77
доларів США на строк до 14 травня 2013 року
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
винагороди за проведення додаткового
моніторингу відповідно до п.16.9
кредитного договору та винагороди за
резервування ресурсів у розмірі 4,08%
річних від суми зарезервованих
ресурсів щомісячно /а.с.5-11/.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В погашення заборгованості
позичальник зобов'язувалася в період з
15 по 19 число кожного місяця сплачувати
243,35 долари США.

Відповідно до п.4.7 кредитного договору
кошти, які надходять в погашення
заборгованості за договором,
спрямовують спочатку на відшкодування
витрат/збитків, які зазнав банк, потім -
простроченої заборгованості за
винагородами, простроченої
заборгованості за процентами,
простроченої заборгованості за
кредитом та на погашення поточної
заборгованості послідовно за
винагородами, процентами, кредитом.

Встановлено, що ОСОБА_1 свої
зобов'язання по кредитному договору
належним чином не виконувала, у зв'язку
з чим утворилася заборгованість, що
станом на 13 липня 2012 року становить 6
442,89 доларів США, що за курсом 7,99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 13 липня 2012 року,
скла 51 498,04 грн., та включає в себе:

- 4 044,06 доларів США - заборгованість за
кредитом;

- 1 329,69 доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 350,36 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 382,19 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

- 31,28 доларів США - штраф (фіксована
частина);

- 305,32 доларів США - штраф (процентна
частина).

З урахуванням викладеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про законність вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» щодо стягнення вказаної
заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги вказаного
висновку суду першої інстанції не
спростовують.

Судження відповідачки про наміри банку
збільшити фінансову відповідальність
боржника через зволікання із продажем
заставленого автомобіля ґрунтуються
на припущеннях та суперечать фактичним
обставинам справи.

За змістом п.17 кредитного договору в
якості забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_1 передала в заставу
банку автомобіль ВАЗ 21112, державний
номер НОМЕР_1.

Встановлено, що 18 січня 2011 року
відповідачка передала в заклад банку
вказаний транспортний засіб.

Однак передача банку предмета застави
для продажу не припинила зобов'язання
ОСОБА_1 за кредитним договором і не
звільняла останньої від обов'язку його
належного виконання та сприяння
продажу заставного майна.

Разом із тим, колегія суддів не
погоджується із висновком районного
суду про відмову у задоволенні вимог
банку щодо солідарного стягнення із
боржника та поручителя 200,00 грн. в силу
їх некоректності та суперечливості.

У забезпечення виконання зобов'язань
боржника за кредитним договором, 17
травня 2010 року банк та ОСОБА_2 уклали
договір поруки № VIW3AK10890118-П. Згідно п.2
вказаної угоди поручитель відповідає
перед кредитором за виконання
обов'язків за кредитним договором у
розмірі, передбаченому Додатком-1,
котрий є невід'ємною частиною договору
поруки, а саме у розмірі 200,00 грн.
/зворотна сторона а.с.13/.

Норма ч.1 ст.552 ЦК України визначає, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність солідарного стягнення з
відповідачів на користь банку 200,00 грн.
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню в
частині відмови у задоволенні вимоги
про солідарне стягнення із боржника та
поручителя 200,00 грн. в рахунок погашення
боргу.

Також за змістом ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Тому судовий збір на користь банку
належить присудити пропорційно з
кожного із відповідачів - з ОСОБА_2 у
мінімальному розмірі, а решту - з ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.303,304,307, п.п.3,4 ч.1 ст.309,
ст.ст.314,316,317 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 10 жовтня 2012 року в
частині відмови у солідарному
стягненні з боржника та поручителя 200,00
грн. в рахунок погашення боргу за
кредитним договором та в частині
розподілу судових витрат - скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» 200,00 грн. в рахунок
заборгованості за кредитним договором
№VIW3AK10890118 від 15 травня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» 393,18 грн.
судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» 121,80 грн.
судового збору.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Л.І. Пилипчук

СУДДІ: /підпис/
Ю.В. Дряниця

/підпис/
П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук