Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області

у складі:

головуючого судді Шаповалової І.С.

при секретарі Булдаковій К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 треті особи Служба у справах
дітей Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області , ВДВС
Тернівського міського управління
юстиції про звільнення від сплати
аліментів та відшкодування
безпідставно отриманих виплат,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати аліментів та
відшкодування безпідставно отриманих
виплат звернувся ОСОБА_1 , в
обґрунтування позову зазначивши, що
сторони мають спільну малолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами
розірвано. Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06.06.2011р. з позивача було
стягнуто аліменти на користь
відповідача на утримання дитини.
Сторони проживають окремо. На даний час
дитина ОСОБА_3 проживає з батьком з
травня 2012 року і не бажає повертатись
до матері, незважаючи на те, що рішенням
суду від 19 листопада 2012 року задоволено
позов ОСОБА_2 про відібрання дитини та
повернення її тому, з ким вона
проживала, в зв'язку з чим позивач
просив, згідно уточнених та доповнених
позовних вимог звільнити його від
сплати аліментів на утримання дитини
та стягнути з відповідачки на його
користь безпідставно отримані нею
грошові кошти за період з травня 2012
року і по теперішній час в сумі 31173,38
гивень.

В судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позові, а також наголосив на тому, що за
весь час проживання дитини з ним, він
самостійно її утримує, відповідач
участі у витратах на дитину - не
приймає.

Відповідач та її представник -
адвокат ОСОБА_4, в судовому засіданні
проти задоволення позовних вимог
заперечували, посилаючись на те, що
дитина проживає з позивачем по справі
через невиконання ним рішення суду від
19 листопада 2012 року про відібрання
дитини та повернення її тому, з ким вона
проживала, тобто без будь-яких правових
підстав. Окрім цього відповідач
пояснила, що вона бажає приймати участь
у вихованні та утриманні дитини, однак
позивачем з цього приводу їй чиняться
перешкоди.

Представник Служби у справах
дітей Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області в судовому
засіданні при ухваленні рішення,
просила суд врахувати виключно
інтереси дитини.

Представник ВДВС Тернівського
міського управління юстиції в судовому
засіданні пояснила, що у них на
виконанні перебуває виконавчий лист на
виконання рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06.06.2011р. про стягнення з
ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3,
на користь ОСОБА_2 . Аліменти
відраховуються за місцем роботи
позивача, заборгованість відсутня. В
подальшому представник ВДВС
Тернівського міського управління
юстиції надала заяву про розгляд
справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
представника відповідача,
представників третіх осіб, приходить
до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що сторони мають
спільну малолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між сторонами було розірвано
рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14.12.2009р. Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 06.06.2011р.
з відповідача було стягнуто аліменти
на користь позивача.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29.10.2010 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.03.2011
року, визначено місце проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її матір'ю
ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15.07.2011р. було встановлено,
що відповідач має право на вільне
спілкування з дитиною і брати участь в
її вихованні в наступний спосіб:
кожного вівторка та четверга, щотижня з
18.00години до 19.30години відповідно; в
кожну другу та четверту суботу з
8.00години до 18.00 години відповідної
неділі; під час його щорічної
відпустки, протягом двох тижнів
щорічно, без обмеження часу, при
наявності санаторно-курортної путівки
та висновку медичних закладів про
задовільний стан ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

У травні 2012 року відповідач передала
дитину на час її лікування позивачу,
який проживає за адресою: АДРЕСА_2. За
попередньою домовленістю позивач
повинен був повернути дитину після її
одужання, проте, до теперішнього часу
дитина знаходиться у нього і він
відмовляється її передати відповідачу.

Вироком Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 лютого 2013 року ОСОБА_2
визнано винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України і
призначено покарання у виді штрафу.
Вирок набрав законної сили.

На даний час дитина проживає з батьком,
мати намагалася повернути дитину до
себе, зверталась з позовом про
відібрання дитини, який було
задоволено рішенням суду від 19
листопада 2012 року та залишено в силі
Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2013 року.

Відповідно до ч.1,3 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Обов'язковість судового рішення не
позбавляє осіб, які не брали участі у
справі, можливості звернутися до суду,
якщо ухваленим судовим рішенням
порушуються їхні права, свободи чи
інтереси.

Суд вважає безпідставними доводи
відповідача про правомірність зміни
ним місця проживання дитини.

Суд приймає до уваги рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 29 травня
2013 року по цивільній справі за позовом
ргану опіки та піклування
Павлоградської міської ради до ОСОБА_2,
треті особи служба у справах дітей
Павлоградської міської ради, ОСОБА_1
про позбавлення батьківських прав,
яким в задоволенні позовних вимог -
відмовлено. Рішення суду набрало
законної сили, а тому обставини,
встановлені цим рішенням, в силу ч.3 ст.61
ЦПК України - доказуванню не
підлягають.

Згідно ст. 188 СК України, батьки можуть
бути звільнені від обов'язку
утримувати дитину, якщо дохід дитини
набагато перевищує дохід кожного з них
і забезпечує повністю її потреби.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»:
за рішенням суду батьки можуть бути
звільненні від обов'язку утримувати
дитину, якщо її дохід набагато
перевищує дохід кожного з них і
повністю забезпечує її потреби, інших
підстав для звільнення батьків від
сплати аліментів на утримання дитини
законодавством України не
передбачено.

Частина 3 статті 223 ЦПК України
правовідносини, які виникають із
спорів про стягнення аліментів, не
регулює, та не може бути застосована
при вирішенні справ цієї категорії.

За вказаних обставин позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 125, 208-210, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи Служба у справах
дітей Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області , ВДВС
Тернівського міського управління
юстиції про звільнення від сплати
аліментів та відшкодування
безпідставно отриманих виплат -
відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І. С. Шаповалова