У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Готри Т.Ю.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 23 липня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
«Акцент-Банк» (далі по тексту - ПАТ
«А-Банк») оскаржив в апеляційному
порядку рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 23 липня 2014
року, яким позов ПАТ «А-Банк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «А-Банк» заборгованість за
договором кредиту у розмірі 20 242,74 грн.,
з яких: 7297,21 грн. - заборгованість за
кредитом, 7,68 грн. - заборгованість по
відсоткам, 3448,60 грн. - заборгованість по
комісії, 7297,21 грн. - грн. пеня, 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1692,04 грн. -
штраф (процентна складова), а також 360,33
грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі просить змінити
рішення Ужгородського міськрайонного
суду в частині зменшення стягнення
пені та задовольнити позов у повному
обсязі. На обґрунтування скарги
зазначає, що до розміру загальної суми
збитків входить також комісія, і такий
розмір становить 10 753,49 грн., а суд
зменшив пеню до розміру заборгованості
по кредиту (7297,21, що не є співмірним).
Також в даному випадку суд не навів
істотних обставин, що мають значення
для зменшення розміру неустойки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає що
вона задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Оскільки рішення суду першої інстанції
оскаржується ПАТ «А-Банк» лише в
частині зменшення розміру пені, то
колегія суддів перевіряє доводи даної
апеляційної скарги стосовно
законності та обґрунтованості рішення
суду лише в цій частині.

Зі змісту ч. 3 ст. 551 ЦК України випливає,
що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З аналізу даної норми слідує, що суд
може зменшити розмір неустойки за
наявності хоча б однієї з двох умов
вказаних в даній нормі.

Судом вірно встановлено, що розмір
нарахованої банком пені значно
перевищує розмір збитків за кредитним
договором 10 753,49 грн. (7297,21 + 7,68 + 3448,60 = 10
753,49), що само по собі надає суду право
застосувати ч.3 ст. 551 ЦК України. Крім
того, судом встановлена наявність
також інших істотних обставин, а саме:
боржник є пенсіонером і перебуває у
важкому матеріальному стану (наявна
значна заборгованість по заробітній
платі у її роботодавця перед нею); з
розрахунку заборгованості та наявних у
матеріалах справи копіях квитанції
слідує, що боржником значна частина
зобов'язань за кредитним договором
виконана (сплачено майже половину тіла
кредиту та більше половини частини
комісійної винагороди на яку
розраховував банк (більше 4000 грн.)).
Таким чином наявні одночасно дві умови
вказані в ч.3 ст. 551 ЦК України, а відтак
зменшення розміру пені судом є
обґрунтованим.

Щодо доводів апеляції стосовно не
співмірності зменшення пені з
загальною сумою заборгованості
колегія суддів констатує, що ч.3 ст. 551 ЦК
України визначає «не співмірність»
неустойки з розміром збитків лише як
умову для можливості застосування
даної норми. Однак сама норма не
встановлює до якої саме суми слід
зменшувати таку неустойку, з чого
слідує, що в такому випадку суд повинен
виходити із загальних принципів
цивільного права розумності та
справедливості. При цьому колегія
суддів констатує, що ч.3 ст. 551 ЦК України
передбачена можливість зменшення
неустойки, до якої крім пені також
відноситься штраф. Суд першої
інстанції застосував ч.3 ст. 551 ЦК
України лише щодо нарахованої пені,
стягнувши штрафи в повному обсязі 2192,04
грн. (500 + 1159,26 = 1692,04). Таким чином,
загальний розмір неустойки стягнутий
судом першої інстанції, фактично
становить 9489,25 грн. (7297,21 + 500 + 1692,04 = 9489,25),
що враховуючи розмір збитків та
наявність інших вищезазначених
істотних обставин, відповідає
цивілістичному принципу
справедливості та розумності.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано зменшив пеню до 7297,21 грн.,
підстав для зміни рішення суду в цій
частині немає.

З врахуванням наведеного, апеляційна
скарга ПАТ «А-Банк», відповідно до
приписів ст. 308 ЦПК України, підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 23 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, після чого протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач

Судді