Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1085/14-ц
Провадження № 2/321/396/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2014 року смт. Михайлівка
Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Дараган Л.В.
при секретарі: Рикун І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.
В позові зазначено, що на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2011 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2011 року, і до досягнення дітьми повноліття. В теперішній час, починаючи з травня 2014 року, діти мешкають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. Позивач просить суд звільнити його від сплати на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей.
В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, жодних заперечень проти заочного розгляду справи не зазначено.
В судове засідання відповідач не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 13 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації народжень 13 вересня 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 107.
Згідно свідоцтва про народження, виданого 02 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації народжень 02 червня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 71.
Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2011 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно довідки Михайлівського районного центру занятості від 17 червня 2014 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Михайлівському районному центрі зайнятості як безробітний з 28 січня 2014 року, його дохід за період з 28 січня 2014 року по 31 травня 2014 року становить 5652 гривні 50 копійок, з яких утримано аліменти в розмірі 3403 гривні 54 копійок.
Згідно акту-довідки від 16 червня 2014 року, виданої депутатом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, позивач мешкає в будинку № 81 по вул. Горького в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, разом з ним мешкають його сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Діти проживали разом зі своєю матір'ю, але вона не приділяла дітям належної уваги, часто пиячила. Діти часто перебували у батька, бо матері було не до них через пияцтво. З травня 2014 року діти постійно проживають разом з батьком і не бажають повертатися до матері.
Згідно довідки від 17 червня 2014 року, виданої виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, позивач мешкає за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівна, вул. Горького, 81, та має наступний склад сім'ї: син ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5.
Таким чином, судом було встановлено, що з травня 2014 року по теперішній час неповнолітні діти проживають разом з батьком та знаходяться на його утриманні, однак з позивача продовжують стягуватись аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та звільнення позивача від сплати на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в зв'язку з проживанням дітей разом із позивачем.
Керуючись ст.ст. 180, 181, 188 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57, 59, 60, 107, 197, 208, 212 215, 223, 224 228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття, за рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2011 року.
Відкликати виконавчий лист № 2-201/11, виданий на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2011 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: