печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фаркош Ю.А.,

при секретарі - Дружук Д. І.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мікол" про стягнення
нарахованої але не виплаченої
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні, компенсації вимушеного
простою та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернулась до суду з позовом
про стягнення з відповідача
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та компенсації вимушеного
простою. В обгрунтування позову
посилається на те, що працювала у
відповідача на посаді заступника
директора, при звільненні їй не була
виплачена заробітна плата. Крім того, з
01.11.2013 по 31.01.2014 їй примусово була надана
відпустка без збереження заробітної
плати та мав місце вимушений простой
без її згоди 9 листопада 2013 по січень 2014.
Таким чином, позивач просить стягнути
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за 171 день в
розмірі 38 817 грн. 86 коп.; нараховану, але
не виплачену заробітну плату в розмірі
45 524 грн. 16 коп., компенсацію вимушеного
простою в розмірі 18 333 грн. 06 коп. та
інфляційні втрати в розмірі 7 504 грн. 57
коп.

Позивач в судове засідання не
з»явилась, про час та місце судового
засідання повідомлена, подала заяву
про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, був
повідомленим про час та місце судового
засідання, направив заяву про розгляд
справи у його відсутність, не заперечує
проти позову та просить його
задовольтнити повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до слідуючого.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
оплату праці» працівник має право на
оплату своєї праці відповідно до актів
законодавства і колективного договору
на підставі укладеного трудового
договору.

Судом встановлено, що з 01.01.1997 позивачка
працювала у відповідача на посаді
заступника директора.

З 05.02.2014 року позивача наказом №Мі/к-12
від 05.02.2014 року було звільнено за ст. 36
КЗпП України, за угодою сторін.

Встановлено, що в порушення вимог ст. 116
КЗпП України, відповідач в день
звільнення не виплатив позивачу
заробітну плату в розмірі 45 524 грн. 16
коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

За частиною 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України
підприємство, установа, організація
згідно з частиною 1 ст. 117 КЗпП України
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Як встановлено вище, в порушення вимог
ст. 116 КЗпП України, відповідач не
виплатив позивачу заборгованість по
заробітній платі, а тому на підставі
статті 117 КЗпП України, суд вважає за
доцільне стягнути з відповідача на
користь позивача середній заробіток за
весь час затримки, а саме з 05.02.2014 до дня
подачі позовної заяви становить 171 день
в розмірі 38 817 грн. 86 коп. (227,02Х171), а
також нараховану, але не виплачену
заробітну плату в розмірі 45 524 грн. 16
коп.

Також судовим розглядом встановлено,
що позивачу примусово була надана
відпустка з ініціативи адміністрації у
період з 01.11.2013 по 31.01.2014, а тому за цей
період загальна компенсація
вимушеного простою складає 18 330 грн. 06
коп. та інфляційні витрати в розмірі 7 504
грн. 57 коп.

Розрахунки надані позивачем є вірними,
з ними погодився представник
відповідача в письмовій заяві, а тому
можуть бути використані судом при
вирішенні даної справи по суті.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору на підставі Закону
України «Про судовий збір», з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню сума судового збору
1 101, 75 грн.

Керуючись ст.ст. 24, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117,
КЗпП України, ст.ст. 10, 27, 28, 29, 30, 57-60, 84, 88,
169, 209, 212-214, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мікол" про
стягнення нарахованої але не
виплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та
компенсації вимушеного простою та
інфляційних втрат - задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мікол" на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 38 817 (тридцять вісім тисяч
вісімсот сімнадцять) грн. 86 коп.;
нараховану, але не виплачену заробітну
плату в розмірі 45 524 ( сорок п"ять тисяч
п"ятсот двадцять чотири) грн. 16 коп.,
компенсацію вимушеного простою в
розмірі 18 333 ( вісімнадцять тисяч триста
тридцять три) грн. 06 коп. та інфляційні
втрати в розмірі 7 504 (сім тисяч п"ятсот
чотири) грн. 57 коп., а всього в розмірі 110
175 (сто десять тисяч сто сімдесят п"ять)
грн. 65 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мікол" на користь
держави судовий збір в розмірі 1 101, 75
грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Печерський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя
Фаркош Ю.А.