Справа № 559/3433/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Ралець Р.В.

при секретарі Максимюк
О.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Дубно цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
вказуючи, що 29 лютого 2008 року між ПАТ КБ
"ПриватБанком" та відповідачем був
укладений кредитний договір строком на
12 місяців в розмірі 3000 гривень у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 24% на рік на суму залишку
заборгованості з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Підписана відповідачем заява,
разом з умовами надання банківських
послуг, правилами користування
платіжною карткою складає договір. В
порушення умов договору відповідач
порушує свої зобов'язання, не сплативши
вчасно кошти для погашення
заборгованості за кредитом. Станом на 10
жовтня 2013 року за відповідачем
утворилась заборгованість в розмірі
23233,01 гривень, яка складається із
заборгованості за кредитом в розмірі
2766,00 гривень, заборгованості по
відсотках - 11955,34 гривень,
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 6930 гривень,
штрафу в сумі 500 гривень та суми штрафу
процентної складової в сумі 1082,57
гривень

В судове засідання представник
позивача не з"явився, однак подав до
суду заяву про розгляд справи без
їхньої участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з"явилась, однак подала
заперечення у якому ствердила що
позовні вимоги не визнає у повному
обсязі.

Окрім цього відповідачка у
поданому запереченні заявила, що
укладений кредитний договір 29.02.2008 року
між нею та позивачем породжував
зобов»язання згідно умов п.9.12 Договору
лише на 12 місяців. Після зміни її
прізвища кредитна установа будь яких
змін до договору не вносила.

За твердженнями ОСОБА_1 строк
позовної давності повинен рахуватися з
строку завершення виконання
зобов»язань згідно договору. Позивач
не скористався своїм правом на судовий
захист своїх прав та інтересів,
звернувся до суду після сплину
трьохрічного строку позовної давності,
а отже пропустив строк звернення до
суду. Просить відмовити у задоволенні
позову у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Суд дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов не
підлягає до задоволення із слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що 29 лютого 2008 року
між ПАТ КБ "ПриватБанком" та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір згідно
якого відповідачці 29.02.2008 року надано
кредит в

розмірі 3000 гривень зі сплатою
відсотків в розмірі 24% за користування
кредитом (а.с.3).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов"язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі і на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

З часу укладення договірного
зобов'язання між сторонами минуло 5
років а з часу закінчення строкового
кредитного договору та виникнення
заборгованості - 4 роки.

Стороною позивача при зверненні до
суду не вносилось клопотання щодо
поновлення строків позовної давності.
Строк дії договору закінчився 29.02.2009
року. З наданого розрахунку позивачем
вбачається, що по закінченні строку дії
договору була наявна заборгованість
позичальника, що підтверджувало
невиконання останнім договірних
зобов»язань Незважаючи на це кредитна
установа протягом 4-х років по
закінченню дії договору та наявності
невиконаного зобов'язання зі сторони
позичальника до суду не зверталась.

Стороною позивача при зверненні до
суду не вносилось клопотання щодо
поновлення строків позовної давності.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає,
що позивачем пропущено строк звернення
до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ст.60 ЦІК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 213
ЦПК України - обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні та не подав
доказів щодо спростування чи
підтвердження вимог позивача .

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги позивача заявлені із
пропуском строку позовної давності не
є обґрунтованими та не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60,61, 212, 214, 215, 218,
224, 256-258 ЦПК України, ст.ст.2,15,526,611,612,1054 ЦК
України, суд,-

Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити за пропуском строку
позовної давності звернення до суду.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Рівненської
області протягом 10-ти днів з дня
проголошення, особи що брали участь у
справі а не були присутні під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 ти днів
здня отримання копії рішення.

Суддя: підпис

Вірно:суддя