Справа №490/9540/13-ц 09.10.2014 09.10.2014 09.10.2014
Провадження №22-ц/784/2596/14
Головуючий у першій інстанції-Подзігун
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Шолох З.Л.,
Коломієць В.В.,

при секретарі - Кудрі В.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1, її
представника - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3, її
представника - ОСОБА_4,
представника ММР - Кравченка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 5 серпня 2014 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_3 та

Миколаївської міської ради

про скасування рішення та визнання
недійсним державного акту

У С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_3 та Миколаївської
міської ради (далі - ММР) про захист
земельних прав.

Позивачка зазначала, що їй та ОСОБА_3 на
праві спільної часткової власності (по
? частці) належав житловий будинок по
АДРЕСА_1, розташований на земельній
ділянці площею 500 кв.м. У період 2009-2010
років частки кожного виділені в окремі
адреси: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3. Рішенням
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 6 вересня 2010 року,
ухваленим у її відсутності, визначено
порядок користування земельною
ділянкою та виділено у користування
ОСОБА_3 292 кв.м. Рішенням ММР від 24
листопада 2011 року ОСОБА_6 надано у
власність земельну ділянку площею 292
кв.м для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд, на
підставі якого відповідачка отримала
Державний акт на право власності на
земельну ділянку. Проте рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 20 вересня 2012 року рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 6 вересня 2010 року
скасовано, а в задоволенні позову
ОСОБА_6 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою
відмовлено.

Посилаючись на те, що діями
відповідачів порушене її право
користування ділянкою такого розміру,
який відповідає її частці у спільній
власності на житловий будинок, ОСОБА_1
просила скасувати рішення ММР від 24
листопада 2011 року та визнати недійсним
державний акт.

Відповідачі позов не визнали,
посилаючись на відсутність порушень
прав позивачки та законність
оскаржуваних правових актів.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 5 серпня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано
пункти 8 та 8.1 рішення ММР від 24
листопада 2011 року та визнано недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку, виданий на ім'я
ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила
рішення скасувати та відмовити у
задоволенні позову. Апелянт посилалась
те, що їй було передано у власність
земельну ділянку, якою користувались
як попередні власники, так і вона, і
такий варіант користування є єдино
можливим та не порушує прав позивача.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

Однією з підстав набуття права
власності на землю є безоплатна
передача земельної ділянки у власність
у разі приватизації земельної ділянки,
яка перебуває у користуванні громадян
(пункт «а» частини 2 статті 116 ЗК).

Порядок приватизації земельної
ділянки громадянами цієї групи
передбачений статтею 118 ЗК (частина 1).

Рішення відповідних органів щодо
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян,
приймається на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки (частина 2 цієї норми).

Отже, у разі сумісного користування
земельною ділянкою співвласниками
житлового будинку, процедурі
приватизації землі кожним із
співвласників має передувати
визначення порядку користування
землею між співвласниками з
визначенням розміру ділянки
індивідуального користування.

Порядок користування ділянкою між
землекористувачами визначається,
насамперед, їхньою згодою, а у разі
недосягнення згоди - виключно у
судовому порядку ( статті 88, 158 ЗК).

Вирішення питань щодо порядку
користування земельними ділянками, що
перебувають у спільному користуванні
співвласників житлового будинку,
здійснюються за правилами, які
передбачені земельним законодавством
при встановленні порядку володіння та
користування ділянками між учасниками
спільної власності на землю (пункт 19
Пленуму №7 Верховного Суду України від
16 квітня 2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», далі - Постанова).

При визначенні розміру ділянки, якою
має користуватись кожен з
співвласників, враховується розмір
його частки у спільній власності на
житловий будинок, господарські будівлі
та споруди (пункт 21 Постанови).

З матеріалів справи вбачається, що 7
жовтня 1975 року громадянину ОСОБА_7 під
будівництво житлового будинку
відведено земельну ділянку площею 500
кв.м з наданням адреси - вул.
Партизанської іскри, 1/1 (а.с.10).

Позивачка ОСОБА_1 набула право
власності на ? частину житлового
будинку за вказаною адресою на
підставі договору дарування від 31
жовтня 1996 року ( а.с.7,8).

Відповідачка ОСОБА_3 набула право
власності на ? частину того ж будинку на
підставі договору купівлі-продажу від 1
грудня 1999 року (а.с.30, 32).

Отже ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули право
спільного користування земельною
ділянкою площею 500 кв.м по АДРЕСА_1.

Рішенням ММР від 23 жовтня 2009 року 1/2
частина житлового будинку, що належала
ОСОБА_8, виділена в окрему адресу -
АДРЕСА_2. (а.с. 11), а рішенням ММР від 24
вересня 2010 року 1/2 частина, що належала
ОСОБА_1 виділена в окрему адресу -
АДРЕСА_3. (а.с. 12).

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 6 вересня 2010 року
задоволено позов ОСОБА_3 та визначено
порядок користування земельною
ділянкою, за яким ОСОБА_3 виділено в
користування 292 кв.м. землі, а ОСОБА_1 219
кв.м. (а.с.6).

Рішенням ММР від 24 листопада 2011 року №
11/48 ОСОБА_3 затверджено технічну
документацію щодо складання
державного акту (пункт 8) та надано у
власність ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 292 кв.м. для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд по АДРЕСА_2. (а.с. 3).

16 лютого 2012 року ОСОБА_3 видано
державний акт ЯК № 822477 про право
власності на земельну ділянку площею 0,
0292 га по АДРЕСА_2 в Центральному районі
м. Миколаєва та зареєстровано в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01743 5
березня 2012 року (а.с. 4).

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 20 вересня 2012
року рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 6 вересня 2010 року
скасовано, а ОСОБА_3 відмовлено в
задоволенні позову про визначення
порядку користування земельною
ділянкою (а.с.5).

Встановивши ці обставини, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що оскільки згоди між ОСОБА_1
та ОСОБА_3, як користувачами земельною
ділянкою площею 500 (511) кв.м про порядок
користування не досягнуто, а рішення
суду з цього питання скасовано, то й
приватизація частини ділянки
відповідачкою ОСОБА_3 не відповідає
вимогам земельного законодавства та
порушує права іншого користувача -
ОСОБА_9

Відповідно до частини 3 статті 152 та
статті 155 ЗК України акти органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування, якими порушуються
права особи щодо користування
земельною ділянкою, визнаються
недійсними.

Колегія суддів не може прийняти до
уваги посилання апелянта на
відповідність технічної документації
вимогам закону та недоведеність
порушень земельних прав ОСОБА_9 Цей
факт встановлений рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 20 вересня 2012 року (а.с.5) та
не підлягає доказуванню відповідно до
вимог статті 61 ЦПК.

Не мають правого значення і інші доводи
апелянта, які стосуються існуючого
порядку користування (розташування
межі, встановлення порядку
користування попередніми власниками
тощо), оскільки ці обставини мають
значення при вирішенні спору про
визначення порядку користування
ділянкою, а не спростовують
необхідності дотримання всіх вимог
закону при приватизації землі.

Оскільки апеляційна скарга не містить
доводів, які б доводили порушення
судом першої інстанції вимог
земельного та процесуального права,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування судового рішення

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 5 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді