АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2755/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 50 Морозов В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. УХВАЛА
05 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоДемченка В.
А.суддівБородійчука В. Г. , Василенко Л.
І. при секретарі Анкудінову О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
19 серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
в с т а н о в и л а :
Позивачка ОСОБА_7 звернулася в суд із
позовом до ОСОБА_6 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
Свої вимоги позивачка мотивувала тим,
що вона перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, на даний час
подано до суду позовну заяву про
розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони
мають неповнолітню доньку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_7, неповнолітнього сина
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, які проживають з
позивачкою та перебувають на її
Відповідач відмовляється надавати в
добровільному порядку матеріальну
допомогу на утримання дітей, а її
коштів недостатньо для утримання
дітей, і вона змушена звернутися з
даним позовом до суду.
А тому, просила суд стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітніх дітей у
розмірі 1/3 частини з усіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно на кожну дитину, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку і до досягнення ними
Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 19 серпня 2014
року позов задоволено повністю та
стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця та жителя АДРЕСА_1
працюючого менеджером на ТОВ
«Палерма», аліменти на користь ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої по АДРЕСА_2
на утримання неповнолітніх дітей
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/3 частини його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на кожну
дитину, починаючи з 31 липня 2014 року і до
досягнення повноліття ОСОБА_8.

По досягненню ОСОБА_8 повноліття
стягувати з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця та жителя АДРЕСА_1
працюючого менеджером на ТОВ
«Палерма», аліменти на користь ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої по АДРЕСА_2 на
утримання сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6, в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
сином повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення допущено до негайного
виконання в межах суми платежу за один
місяць.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_6 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, так як вважає його
ухваленим із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
направивши справу на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
позивачку ОСОБА_7, апелянт ОСОБА_6,
будучи належним чином повідомленим про
час і місце судового розгляду в
засідання не з'явився, не повідомивши
про причини неявки, вивчивши матеріали
справи та надані сторонами докази,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог в суді першої
інстанції і при апеляційному розгляді,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до відхилення.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, і як наслідок ухвалив рішення
по справі з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Так, судом установлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі із
01 вересня 2006 року (а. с. 3 ).

Згідно свідоцтва про народження Серії
НОМЕР_1, виданого відділом РАЦС
Дарницького районного управління
юстиції м. Києва від 17 грудня 2008 року,
батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 є :
ОСОБА_7, яка є матір'ю, та ОСОБА_6, який є
батьком (а.с.4).

Згідно свідоцтва про народження Серії
НОМЕР_2, виданого відділом РАЦС
Дарницького районного управління
юстиції м. Києва від 28 лютого 2007 року,
батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 є :
ОСОБА_7, яка є матір'ю та ОСОБА_6, який є
батьком (а.с.4 на звороті ).

Відповідно до ст. 156 СК України батьки
мають рівні права на виховання дитини
та спілкування з нею, батьківські права
не можуть здійснюватись всупереч
інтересам дитини.

Ст. 180 СК України передбачає, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Такий
обов'язок є рівною мірою обов'язком як
матері, так і батька.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме довідки (а. с. 2), виданої
виконкомом Русько - Полянської
сільської ради 21 липня 2014 року за № 734,
позивачка проживає по АДРЕСА_2 і разом
з нею проживають її діти - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, і
перебувають на її утриманні.

Оскільки судом першої інстанції було
встановлено, що відповідач по справі
кошти не надає на утримання дітей
добровільно, а тому колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що такі кошти
необхідно стягнути у вигляді сплати
аліментів в примусовому порядку з
задоволенням позовних вимог.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів",

за відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181
СК аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (ст. 183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і
виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182
СК. При цьому необхідно мати на увазі,
що зміна законодавства в частині
визначення мінімального розміру
аліментів на одну дитину не є підставою
для перегляду постановлених раніше
судових рішень про їх стягнення. Що ж до
максимального розміру аліментів, які
стягуються з боржника, то відповідно до
ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999
р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він
не повинен перевищувати 50 відсотків
заробітної плати цієї особи.

Зважаючи на те, що відповідач є
працездатним, добровільно не надає
допомогу позивачці на утримання дітей,
то судом першої інстанції було вірно
враховано дані обставини.

А тому, розглядаючи доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що доводи апелянта є не
обґрунтованими і не відповідають
положенням матеріального права щодо
стягнення аліментів, не підтвердженні
доказами і є не доведеними, а судом
першої інстанції, при розгляді спору,
було вірно проаналізовано надані
сторонами докази та відповідні норми
законодавства, і враховано їх при
ухваленні рішення.

Заявлене клопотання апелянта ОСОБА_6
від 22 жовтня 2014 року, направлене поштою
до апеляційного суду, стосовно
об'єднання даної апеляційної скарги з
поданою ним апеляційною скаргою на
судове рішення про розірвання шлюбу
між сторонами є безпідставним і до
задоволення не підлягає, оскільки
чинним ЦПК України не передбачено
можливості об'єднання апеляційних
скарг по різних цивільних справах в
одне апеляційне провадження.

Доводи апелянта щодо направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції є безпідставними і не
підлягають до задоволення, оскільки
повернення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції не належить
повноважень апеляційного суду,
визначених ст.307 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції вірно
застосовано норми матеріального права
та ухвалено рішення з додержанням
положень законодавства, а доводи
апелянта у апеляційній скарзі на те, що
рішення суду незаконне, нічим не
підтверджено та не наведено підстави,
передбачені ст. 309 ЦПК України, які б
давали підстави скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 19 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :