Справа № 783/11/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/105/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Ясиновської Я.М.

з участю: представника позивача
Жарського І.Р.,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
заочне рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від 28
січня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, з участю третьої особи -
органу опіки і піклування
Червоноградської міської ради про
звернення стягнення,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося в суд з
позовом, уточненим у грудні 2012 року, до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, яка також представляє
інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
з участю третьої особи - органу опіки і
піклування Червоноградської міської
ради, про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до укладеного кредитного
договору № CGR0GI від 02.11.2007р. ОСОБА_3
02.11.2007р. отримала кредит у розмірі 252 500,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 02.11.2017р.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ПАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_4 02.11.2007р. було
укладено договір іпотеки № CGR0GI.
Згідно з договором іпотеки ОСОБА_4
надала в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 75,90 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Обумовлена сторонами договору іпотеки
ціна предмету іпотеки становить 340 000, 00
грн.

Посилаючись на те, що позичальник свої
зобов'язання по договору належним
чином не виконувала, у неї утворилася
заборгованістю перед банком, яка
станом на 10.07.2012р. в загальній сумі з
відсотками, пенею та комісіями
становить 199 907, 98 грн., позивач просив:

- визнати дійсним договір іпотеки №
CGR0GI від 02.11.2007р., укладений між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4;

- в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № CGR0GI від
02.11.2007р. в розмірі 199 907, 98 грн. - звернути
стягнення на квартиру загальною площею
75, 90 кв. м, житловою площею 54, 60 кв. м, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1., шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № CGR0GI
від 02.11.2007р.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені відповідачів
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомістю у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмета
іпотеки;

- виселити відповідачів та інших осіб,
які зареєстровані та/або проживають у
квартирі, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного
обліку у територіальному підрозділі
державної міграційної служби України,
до повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири;

- стягнути з відповідачів судові
витрати.

Заочним рішенням Червоноградського
міського суду Львівської області від 28
січня 2013 року позов задоволено та
ухвалено:

- в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором GI від 2.11.2007 р.
в розмірі 199 907 (сто дев'яносто дев'ять
тисяч дев'ятсот сім) гривень 98 копійок -
звернути стягнення на квартиру
загальною площею 75.90 кв.м., житловою
площею 54.60 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» з укладенням від
імені відповідачів договору
купівлі-продажу будь яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки;

- виселити ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, які
зареєстровані та проживають у квартирі
(предмет іпотеки), розташованій за
адресою: АДРЕСА_1, із зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному підрозділі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входить питання
громадянства, іміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири;

- стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк», з кожної по 1053 (одна
тисяча п'ятдесят) три гривні 19 копійок
сплаченого судового збору.

Ухвалою Червоноградського міського
суду Львівської області від 19 квітня 2013
року заяву ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення від 28 січня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, з
участю третьої особи - органу опіки і
піклування Червоноградської міської
ради про звернення стягнення, -
залишено без задоволення.

Заочне рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від 28
січня 2013 року в загальному порядку
оскаржила відповідач ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на те, що рішення суду
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог
повністю.

Зокрема зазначає, що розмір
заборгованості за кредитом становить
лише 16 432, 92 грн., тому звернення
стягнення на предмет іпотеки вартістю
60 тис. доларів є неспівмірним, а наданий
позивачем розрахунок заборгованості є
спірним, не підтверджений доказами.
Позивач порушив процедуру звернення
стягнення на предмет іпотеки, оскільки
не надіслав письмову вимогу про
усунення порушень по основному
зобов'язанню, не надіслано вимоги про
добровільне виселення і докази
одержання нею такої в матеріалах
справи відсутні. Суд не врахував, що в
квартирі проживає неповнолітня ОСОБА_5
і договір іпотеки не містить жодних
обмежень щодо вселення та реєстрації в
квартирі інших осіб, а попередньої
згоди органу опіки і піклування щодо
виселення неповнолітньої з квартири
немає. Вважає, що позивач у справі немає
права вимоги, оскільки договір
укладався з іншою юридичною особою.

Заслухавши суддю-доповідач, вислухавши
доводи осіб, які з'явились у судове
засідання, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 листопада 2007р.
між Закритим акціонерним товариством
Комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_3 укладено договір про іпотечний
кредит № CGR0GI за умовами якого
банк надав їй кошти в розмірі 252 500, 00
грн. зі сплатою 15% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 02
листопада 2017р. (а.с. 10-14).

З метою забезпечення виконання
кредитного договору 02 листопада 2007р.
між банком та ОСОБА_4 укладено
іпотечний договір № CGR0GI за
умовами якого ОСОБА_4 передала в
іпотеку банку належну їй на праві
власності квартиру зі всіма об'єктами
функціонально пов'язаними з цим
нерухомими майном загальною площею 75,90
кв. м., житловою площею 54,60 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
15-18).

Відповідачка ОСОБА_3 порушила свої
зобов'язання за договором кредиту,
внаслідок чого виникла заборгованість
зі сплати кредитних коштів у сумі 199 907,98
грн., яка станом на 10.07.2012р. складається
з: 190 131,48 грн. - заборгованість за
кредитом; 8842,30 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
934,20 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Частиною другою статті 16 ЦК України
передбачено способи захисту цивільних
прав та зазначено, що суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33
Закону України «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса, або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Розділом 4 іпотечного договору №
CGR0GI від 02 листопада 2007р.
передбачено, що іпотекодержатель має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом продажу від свого імені
предмета іпотеки будь-якій особі на
підставі договору купівлі-продажу у
порядку, встановленому статтею 38
Закону України «Про іпотеку».

Згідно частини першої статті 38 Закону
України «Про іпотеку» якщо рішення
суду або договір по задоволення вимог
іпотекодержателя (відповідне
застереження в іпотечному договорі)
передбачає право іпотекодержателя на
продаж предмета іпотеки будь-якій
особі-покупцеві, іпотекодержатель
зобов'язаний за 30 днів до укладення
договору купівлі-продажу письмово
повідомити іпотекодавця та всіх осіб,
які мають зареєстровані у
встановленому законом порядку права чи
вимоги на предмет іпотеки, про свій
намір укласти цей договір.

Матеріалами справи підтверджується, що
на виконання вказаних вимог закону
банком 15 травня 2011р. боржнику ОСОБА_3 та
іпотекодавцю ОСОБА_4 було направлено
письмове повідомлення про порушення
зобов'язань боржником, необхідність
погашення заборгованості з 30-денний
строк з дня отримання цієї вимоги та у
разі невиконання, банком прийнято
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом укладення
відповідного договору купівлі-продажу
з будь-якою особою-покупцем та
необхідності добровільного звільнення
квартири - предмету іпотеки (а.с.7). Факт
відправки підтверджується реєстром
претензій направлених відповідачам
рекомендованою поштою (а.с. 8-9).

У зв'язку з цим доводи апеляційної
скарги про те, що позивач не повідомляв
про необхідність погасити борг та
виселення є безпідставними.

Відповідно до частини другої статті 38
закону України «Про іпотеку» протягом
тридцятиденного строку з дня отримання
такого повідомлення особа, яка має
зареєстровані права чи вимоги на
предмет іпотеки, вправі письмово
повідомити іпотекодержателя про свій
намір купити предмет іпотеки. З дня
отримання іпотекодержателем цього
повідомлення вказана особа набуває
переважне право на придбання предмета
іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких
повідомлень надійшло декілька, право
придбання предмета іпотеки у
іпотекодержателя належить особі, яка
має вищий пріоритет своїх
зареєстрованих прав чи вимог.

Судом встановлено, що іпотекодавець не
повідомляла іпотекодержателя про свій
намір купити предмет іпотеки.

Судом встановлено, що ні боржник
ОСОБА_3, ні її донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 яку було прописано у
квартиру 06.05.2008р. через півроку після
укладення договору іпотеки, без згоди
банку (п. 1.7 договору), права власності
на цю квартиру не мають.

Заперечення боржника ОСОБА_3 та доводи
її апеляційної скарги про невірний
розрахунок заборгованості не
заслуговують на увагу як безпідставні,
оскільки жодних доказів на
спростування належно завіреного
розрахунку банку нею не надано.

Згідно ст. 1.1 Статуту (нової редакції)
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань Закритого акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк», з яким відповідачі 02
листопада 2007р. уклали кредитний та
іпотечний договори, тому доводи
апеляційної скарги про те, що позов
пред'явлений неналежним позивачем
також є безпідставними.

В процесі апеляційного розгляду справи
на клопотання боржника ОСОБА_3 та за
згодою позивача двічі оголошувалась
перерва в судовому засіданні та
надавалась можливість ОСОБА_3 сплатити
частину заборгованості і укласти
договір про реструктуризацію
заборгованості, проте ОСОБА_3 умови
банку, необхідні для укладення такого
договору, не виконала, частину
заборгованості не погасила, тому в
укладенні договору про
реструктуризацію їй відмовлено.

Сума заборгованості ОСОБА_3 перед
позивачем є співмірною із вартістю
предмета іпотеки і ще збільшилась з
часу пред'явлення позову в суд до дня
розгляду справи апеляційною
інстанцією у зв'язку з невиконанням
умов договору, що визнається сторонами.

Враховуючи, що судом першої інстанції
повно та правильно встановлено
фактичні обставини справи, застосовано
закон, який поширюється на зазначені
правовідносини, при встановлені
зазначених фактів судом не було
допущено порушення норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення також не дають
підстав для висновку про те, що судом
при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального та процесуального
права, які передбачені ст. 309 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 28 січня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий: _______________ Мусіна Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________ Савуляк Р.В.