Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/478/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Вдовіченко М.М.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.02.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Кодрула М.А., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря судового засідання
- Задирака Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
збільшення розміру аліментів на
утримання дитини, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 06 грудня
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду із вищезазначеним
позовом і просила ухвалити рішення,
яким збільшити розмір аліментів, що
стягуються із відповідача на користь
позивача на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до розміру 1500 грн. на
місяць, до повноліття дитини.

Позов мотивує тим, що рішенням
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 26
листопада 2010 року, з відповідача на її
користь стягнуто аліменти на
утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі, в розмірі 250 грн.,
щомісячно, до повноліття дитини. Крім
того, з відповідача на утримання
позивача стягнуто аліменти в розмірі
250 грн., щомісячно, до виповнення
дитині віку трьох років. У 2013 році
відповідач перестав сплачувати
аліменти на утримання дочки від
першого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
зв'язку із повноліттям останньої, а
з серпня 2013 року припинив
виплачувати аліменти на утримання
позивача у зв'язку із досягненням
дочкою ОСОБА_4 трирічного віку.
Ставлячи вимогу про збільшення
розміру аліментів позивач
посилається на положення ст. 192 СК
України

Рішенням Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 06
грудня 2013 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2
просить його скасувати, з тих підстав,
що суд дійшов висновків які не
ґрунтуються на матеріалах справи, і
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Зокрема апелянт зазначив, що суд
безпідставно не взяв за доказ зміни
матеріального становища відповідача
той факт, що останній перестав
сплачувати аліменти на утримання
позивача та дочки від першого шлюбу.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши матеріали справи та
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду
Кіровоградської області дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, із
наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
збільшенні розміру аліментів
присуджених рішенням Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 26 листопада 2010 року,
виходив із того, що представником
позивача не подано, а судом не
здобуто доказів, які підтверджують
наявність передбачених законом
обставин, які є підставами для зміни
розміру аліментів, що стягуються з
відповідача на користь позивача, а
саме позивачем не надано доказів, що
у відповідача покращилось
матеріальне становище та він отримує
більший дохід.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції, колегією
суддів встановлено, що рішенням
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 26
листопада 2010 року з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 250 грн.,
щомісячно, починаючи з 12.10.2010 року і до
досягнення повноліття дитини та
аліменти на утримання ОСОБА_2, в
розмірі 250 грн., щомісячно з 12.10.2010
року до досягнення донькою
трирічного віку.

З наявної в матеріалах справи копії
рішення суду від 26.11.2010 року
вбачається, що з підстав
передбачених ст. 184 СК України,
аліменти на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_4 були визначені у
твердій грошовій сумі, розмір якої
позивачем не заперечувався (а.с. 9).

Згідно з частиною 1 статті 192 СК
України, розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення від 26.11.2010 року
суд задовольнив позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - відділ Державної
реєстрації актів цивільного стану
Маловисківського районного
управління юстиції, про визнання
батьківства та стягнення аліментів,
в частині стягнення аліментів на
неповнолітню дочку ОСОБА_4, частково,
взявши при цьому до уваги, що
відповідач не працює та сплачує
аліменти згідно виконавчого листа №
2-1651 від 04.12.2012 року на користь ОСОБА_7
на утримання доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тобто суд виходив із
матеріального становища відповідача,
яке існувало на час ухвалення
рішення.

На даний час, вищезазначена
обставина відпала. Стягнення
аліментів на дочку ОСОБА_6 припинено
у зв'язку із досягненням нею
повноліття. Крім того припинено
стягнення із відповідача аліментів
на утримання позивача ОСОБА_2, у
зв'язку із досягненням неповнолітньої
дочки ОСОБА_4 трирічного віку.

Суд першої інстанції на
вищезазначені обставини уваги не
звернув і дійшов помилкового
висновку, що після припинення
відповідачем сплати аліментів на
утримання двох осіб його
матеріальний стан не покращився.

В той же час, позивач, ставлячи
перед судом вимогу про збільшення
розміру аліментів, що стягуються з
відповідача на її користь, на
утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до розміру 1500 грн., не довела що
зазначений нею розмір аліментів є
співмірним із доходами відповідача,
тобто його матеріальним становищем.

Враховуючи, у відповідності до
положень п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України,
матеріальне становище та стан
здоров'я відповідача, його
працездатність, а також те, що
сплачуючи аліменти на утримання дочки
ОСОБА_6 в розмірі ? частини від доходу,
щомісячно, та на утримання ОСОБА_2
аліменти в розмірі 250 грн. відповідач
будь яких заборгованостей по їх
сплаті не мав, що свідчить про
співмірність стягнень із доходами
відповідача, колегія суддів дійшла
висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню, а розмір
аліментів, що стягується із
відповідача на користь позивача, на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
підлягає збільшенню до 500 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи,
рішення суду ухвалено із порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Враховуючи вищевикладені
обґрунтування, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню із ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 06 грудня 2013 року,
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
збільшення розміру аліментів на
утримання дитини задовольнити
частково.

Збільшити розмір аліментів, що
стягуються із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2, на утримання дочки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, із 250 грн., щомісячно, до
повноліття дочки, до 500 грн., щомісячно,
починаючи із 20 лютого 2014 року, до
повноліття дочки.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 114 грн. 70 коп. та на користь
держави 229 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може
бути оскаржено протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: