Ухвала

іменем україни

08 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ліквідатор
ОСОБА_7, приватний нотаріус
Запорізького міською нотаріального
округу ОСОБА_8, Реєстраційна служба
Запорізького міського управління
юстиції, Управління земельних ресурсів
у м. Запоріжжі, про застосування
наслідків недійсності нікчемного
договору купівлі-продажу, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 05 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 17 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ПАТ «ПУМБ» звернулось
до суду із вказаним позовом, в якому
просило суд ухвалити рішення, яким
застосувати до сторін договору
купівлі-продажу від 31 травня 2010 року
двосторонню реституцію: зобов'язати
ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 жилий будинок
та земельну ділянку, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 зобов'язати
повернули ОСОБА_6 грошові кошти у сумі
161 600 грн, одержані за договором
купівлі-продажу, зобов'язати
Реєстраційну службу Запорізького
міського управління юстиції скасувати
реєстрацію права власності за ОСОБА_6
та поновити право власності ОСОБА_5 на
спірний жилий будинок та земельну
ділянку та внести відповідні записи до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, зобов'язати
Управіління земельних ресурсів у м.
Запоріжжі Запорізької області
скасувати реєстрацію права власності
за ОСОБА_6 та поновити право власності
ОСОБА_5 на зазначену земельну ділянку
та внести відповідні записи до Книги
записів реєстрації державних актів на
право власності па землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі, а також
Державного земельного кадастру.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08
серпня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ»
(правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ»)
та ОСОБА_5 було укладено кредитний
договір на суму 170 тис. доларів США, на
строк до 08 серпня 2027 року. Того ж дня, у
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_5 укладено договір іпотеки,
предметом якого є будинок та земельна
ділянка, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

20 серпня 2009 року Господарським судом
Запорізької області постановою по
справі №19/166/09 ФОП ОСОБА_5 визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором банкрута
призначено ОСОБА_7 В ході ліквідаційної
процедури, без погодження з банком,
ліквідатором з ОСОБА_6 був укладений
договір купівлі-продажу іпотечного
майна.

Постановою Вищого господарського суду
України від 07 липня 2010 року
постанову господарського суду
Запорізької області від 20 серпня 2009
року про визнання ФОП ОСОБА_5 банкрутом
скасовано, а провадження у справі про
банкрутство ФОН ОСОБА_5 припинено.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 14 вересня 2010 року у
справі № 19/166/09 за заявою ОСОБА_5 було
роз'яснено постанову Вищого
господарського суду України від 07
липня 2010 року наступним чином: правовим
наслідком скасування постанови про
визнання банкрутом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 та припинення
провадження у справі про банкрутство з
відновленням правового становища (прав
та обов'язків) сторін та учасників
провадження у справі про банкрутство,
що існували до порушення провадження у
такій справі, у тому числі і в частині
обтяжень та заборон стосовно майна ФОП
ОСОБА_5, застосованих до порушення
провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин, ПАТ «ПУМБ» вважає, що
оскільки ліквідатор не мав права
укладати договір купівлі-продажу
предмета іпотеки від імені ОСОБА_5, то
правове становище банку та ОСОБА_5 щодо
предмета іпотеки повинно бути
відновлено у первісний етап, який
існував до порушення провадження у
справі про банкрутство.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 05 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 17 червня 2014 року, позовні вимоги ПАТ
«ПУМБ» залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ПАТ «ПУМБ» просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про залишення
позовних вимог без задоволення суд
першої інстанції виходив із
відсутності наявності правових
підстав для їх задоволення,
недоведеності та необґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку про відмову у задоволенні
заявлених позовних вимог, оскільки
відповідно до положень ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
наданих особами. Позивач, звертаючись
до суду із даним позовом, посилався на
те, що спірний правочин є нікчемним так
як укладений з порушенням положень
Закону України «Про іпотеку», однак не
звернув увагу на те, що до спірного
договору купівлі-продажу застосуванню
підлягають положення Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
так як цей закон є спеціальним законом
з питань правового режиму регулювання
обтяжень рухомого майна, і саме його
положення застосовуються при
вирішенні питання щодо відчуження
майна, переданого в іпотеку, під час
проведення ліквідаційної процедури.

Таким чином, судами першої та
апеляційної інстанції, відповідно до
ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно
досліджено та оцінено обставини у
справі, а матеріали справи та доводи
касаційної скарги не свідчать про
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, крім того
наведенні у касаційній скарзі доводи
стосуються переоцінки доказів, наданих
сторонами, та не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності оскаржених судових
рішень, а тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк»
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 05 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 17 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук В.С.
Висоцька І.М. Фаловська