Дата документу 20.02.2014
Справа № 334/1523/14-ц
Провадження № 6/334/90/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року суддя Ленінського
районного суду м. Запоріжжя КОЛЕСНИК
С.Г., розглянувши матеріали подання
головного державного виконавця
Орджонікідзевського відділу Державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець
Орджонікідзевського відділу Державної
виконавчої служби ЗМУЮ звернувся в суд
з поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до
виконання ним своїх зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду, в
якому вказав, що на виконанні
знаходиться виконавчий лист № 336/10220/13-ц
виданий 27.12.2013 року Шевченківським
районним судом м. Запоріжжя щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2). Постановою
від 07.02.2014 року було відкрито виконавче
провадження.

Боржником рішення суду не виконується,
а тому станом на 01.02.2014 року борг
становить 2 333,00 грн., у зв'язку з чим,
виконавець просить обмежити у праві
виїзду ОСОБА_1 за межі України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши всі надані докази в
сукупності, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

За змістом пункту 18 частини третьої
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Стаття 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в'їзд в Україну
громадян України» передбачає, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених п.1-9 ст. 6
вказаного Закону, в тому числі, коли
діють неврегульовані договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках.

Зміст і форму подання державного
виконавця визначено Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, яка набрала чинності з 17.04.2012
року та затверджена Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5. Ця Інструкція містить
окремий розділ XI «Обмеження у праві
виїзду за межі України та заборона
в'їзду в Україну», який передбачає
зміст подання державного виконавця при
зверненні до суду, згідно якого у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець може
звернутися з поданням до суду за
місцезнаходженням органу ДВС щодо
встановлення тимчасового обмеження
у праві виїзду боржника - фізичної
особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом наведених вище норм чинного
законодавства, тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є винятковим заходом обмеження
особистої свободи фізичної особи, який
застосовується лише при наявності
достатніх підстав вважати, що така
особа ухиляється від виконання
зобов`язань, покладених на нього
відповідним судовим рішенням та його
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

Про направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження
у праві виїзду державний
виконавець повідомляє боржника.

Судом встановлено, що на виконанні
Орджонікідзевського ВДВС Запорізького
МУЮ знаходиться виконавчий лист №
336/10220/13-ц виданий 27.12.2013 року
Шевченківським районним судом м.
Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою від 07.02.2014 року було
відкрито виконавче провадження ВП №
41926329.

Боржником рішення суду не виконується,
а тому станом на 01.02.2014 року борг
становить 2 333,00 грн., у зв'язку з чим,
виконавець просить обмежити у праві
виїзду ОСОБА_1 за межі України.

Разом з тим, в поданні державного
виконавця лише зазначено про наявність
невиконаних боргових зобов`язань
ОСОБА_1 та на наявність заборгованості,
однак не надано доказів факту умисного
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, встановлених рішенням
суду, оскільки згідно наданих додатків
подання присутні:

копія виконавчого листа № 336/10220/13-ц
(провадження №2/336/4031/13) виданий 27.12.2013
року Шевченківським районним судом м.
Запоріжжя;

копія заяви ОСОБА_2 від 06.02.2014 року;

копія постанови про відкриття
виконавчого провадження від 07.02.2014
року;

копія супровідного листа від 07.02.2014
року № 949/11 про направлення копії
постанови про відкриття провадження;

копія вимоги від 07.02.2014 року за № 949/11;

копія реєстру на відправлену
кореспонденцію від 07.02.1014 року;

копія інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 07.02.2014 року;

копія довідки на запит щодо інформації
бази даних АІС «Автомобіль» від 08.02.2014
року;

копія відповіді на запит до ДПС
Україні від 12.02.2014 року;

копія акту державного виконавця від
14.02.2014 року, згідно якого .

Але серед наданих суду матеріалів
взагалі відсутні докази того, що
вказані документи були отримані
боржником і йому надавався час для
добровільного виконання вказаних
вимог державного виконавця.

Крім того, серед наданих документів не
вказано, які саме дії ОСОБА_1 свідчать
про ухилення від виконання зобов`язань,
покладених на нього рішенням суду, а
також відсутні данні щодо отримання
ним повідомлення про направлення до
суду подання щодо встановлення
тимчасового обмеження у праві
виїзду.

Крім того, самостійне невиконання
боржником зобов'язань протягом строку,
вказаного державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

Разом з тим, в порушення вимог,
встановлених законодавцем, при
зверненні з вказаним поданням до суду,
державним виконавцем серед наданих
суду документів не надано жодного
документу, яким би було підтверджено
про умисне ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням,
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні, може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених
частиною 6 статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження», зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Відповідно до положення частини 2
статті 10 ЦПК наявність умислу та
обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови «доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання».

Оскільки, відповідно до частини 2
статті 377-1 зазначеного вище Кодексу,
згадане подання розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то саме
на останнього покладається тягар
доказування. Тим більше, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Критерій достатності, вжитих боржником
з метою належного виконання
зобов'язання заходів, визначається
судом. А тому, вивчивши надані до
подання матеріали суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
подання, оскільки в ньому є неповнота
вчинення виконавчих дій, відсутність
доказів на підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
боргових зобов'язань та відомостей про
обізнаність боржника за наявністю
відкритого виконавчого провадження та
строками його добровільного виконання.

Керуючись ст. ст. 3,7, 10, 377-1 ЦПК України,
ст. 33 Конституції України, ст.ст. 11,12 ЗУ
«Про виконавче провадження», ст.. 6 ЗУ «
Про порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України», суд

Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу Державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 до виконання ним
зобов'язань, покладених на нього
рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 12.12.2013 року по
цивільній справі № 336/10220/13-ц
(провадження №2/336/4031/13) за позовом
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Особа,
без участі якої було постановлено
ухвалу, має право подати апеляційну
скаргу протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя:
Колесник С. Г.