Справа № 363/1260/14-ц Головуючий у І
інстанції Чіркова Г.Є.Провадження №
22-ц/780/5235/14 Доповідач у 2 інстанції
КасьяненкоКатегорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

14 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Антоненко В.І., Білоконь О.В.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Європейська агенція з повернення
боргів" на рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 09
липня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Європейська агенція з повернення
боргів" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2014року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на порушення
відповідачкою зобов'язань по сплаті
коштів за наданий їй кредит, що є
підставою для стягнення
заборгованості по кредиту, відсотках,
комісіях та пені в загальному розмірі 5
186 грн. 02 коп.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 09 липня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Фінансова
компанія "Європейська агенція з
повернення боргів" просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити їх позовні
вимоги, посилаючись на неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи та порушенням
судом норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності, тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих відносин.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено, що у нього
виникло право вимоги до відповідача
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
вказаним кредитним договором.

З такими висновками не може погодитися
колегія суддів, оскільки судом
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 07 березня 2012року
ПАТ «Платинум Банк» (далі Банк) та
ОСОБА_1 уклали кредитний договір
№59/5136СLАS2 (далі кредитний договір), за
яким відповідачка зобов'язувалася
повернути отримані грошові кошти в
сумі 3 442 грн. 26 коп. у строк до 07 вересня
2014 року здійснюючи виплату щомісячних
обов'язкових платежів кожного 07 числа в
розмірі 279 грн. разом зі сплатою
процентів за користування кредитом в
розмірі 36% річних (п.1.1.1 кредитного
договору). 08 жовтня 2012року між ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова
компанія «Європейська агенція з
повернення боргів» укладено договір
факторингу, згідно якого ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» набуває право вимоги до
боржників ТОВ «ФК «Бізнесфінанс».

Відповідно до ст..ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що
розрахунки, надані банком до суду
першої інстанції є чіткими і
зрозумілими, завірені печаткою.

Відповідно до ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено за договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Так, матеріали справи містить
повідомлення, згідно з якого ПАТ
"Платинум Банк" повідомило ОСОБА_1 про
заміну кредитора у зобов'язанні (а.с. 13).

Крім того, 16 жовтня 2012 року ОСОБА_1
направлене повідомлення про зміну умов
Кредитного договору №59/5136 СLРS2 від 07
березня 2012року.

Однак повідомлення, направлені на
адресу ОСОБА_1, залишилися без
задоволення, жодних дій, спрямованих на
врегулювання питання щодо погашення
заборгованості за кредитними
договорами, останньою здійснено не
було.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Отже, зобов'язання про заміну кредитора
були виконані шляхом направлення
письмового повідомлення на адресу
відповідача ОСОБА_1, в якому зазначені
дані про укладення договору про
передачу активів та про відступлення
кредитних зобов"язань відповідача ПАТ
"Платинум Банк".

Разом з тим неналежне повідомлення про
заміну кредитора тягне наслідки для
боржника лише у вигляді виконання
зобов'язання не новому, а колишньому
кредитору.

Проте позичальник не проводив
погашення заборгованості за
кредитними договорами ні ПАТ "Платинум
Банк", ні ТОВ «Фінансова компанія
«Європейська агенція з повернення
боргів», про що свідчить розрахунок
заборгованості, який знаходиться в
матеріалах справи.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням відповідно до ст. 309 ЦПК
України нового рішення, оскільки
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи та судом
неправильно застосовані норми
матеріального права.

Керуючись ст.ст.309,316 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Європейська агенція з
повернення боргів" задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 09 липня 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Європейська агенція з повернення
боргів" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Платинум Банк» суму заборгованості в
розмірі 5186, 02 грн., та судові витрати у
сумі 242, 60 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: