справа № 179/1191/14-ц
провадження № 2/179/409/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 р. Магдалинівський районний
суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді
Живоглядова А.М.

при секретарі
Капшук М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Магдалинівка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Поливанівська
сільська рада Магдалинівського району
Дніпропетровської області про
визнання договору дійсним та
визнання права власності на житловий
будинок (домоволодіння),

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Поливанівська сільська рада
Магдалинівського району
Дніпропетровської області
про визнання договору дійсним та
визнання права власності на житловий
будинок (домоволодіння).

Позивач в позові посилається на те, що 20
січня 2014р. ним та відповідачем було
укладно письмовий договір
купівлі-продажу домоволодіння з
господарськими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
Актом прийому-передачі від 20 січня 2014р.,
складеним у присутності двох свідків
та підписаного сторонами. У
відповідності до вказаного
акту, сторони дійшли згоди стосовно
всіх істотних умов договору та
частково виконали досягнуті
домовленості, а саме: позивач здійснив
повний розрахунок за вказане
домоволодіння, а відповідач передав
домоволодіння у власність відповідача.
Відповідач зобов'язався до 28 лютого
2014р. укласти з позивачем нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
житлового буднику, господарських
будівель і споруд за 5000 гривень,
які він попередньо отримав в якості
повного розрахунку за договором.
Натомість відповідач безпідставно
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
домоволодіння, що унеможливлює
оформлення за позивачем права
власності на придбане
нерухоме майно. Тому звернувся до суду
і прохає визнати дійсним договір
купівлі-продажу та визнати за ним право
власності на придбане майно.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, надавши письмові заяви, у
яких прохають позов задовольнити.

Дослідивши докази, суд вважає, що
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно Акту прийому-передачі від 20
січня 2014р., підписаного свідками,
покупець /ОСОБА_1./ передав, а
продавець /ОСОБА_2./ отримав грошові
кошти в розмірі 5000 грн. за продаж
житлового будинку загальною площею 42.69
м.кв. та господарські будівлі та
споруди, що знаходяться за адресою:
Дніпропетровська область
Магдалинівський район АДРЕСА_1 З дня
підписання цього акту, ОСОБА_2 передає
ОСОБА_1 право користування та
розпорядження вищезазначеним житловим
будинком. ОСОБА_2 зобов'язується до
28.02.2014р. підготувати та оформити всі
необхідні документи для нотаріального
оформлення договору купівлі-продажу.
/а. с. 5/.

Рішенням виконавчого комітету
Поливанівської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області,
розглянувши заяву ОСОБА_2, надано згоду
на визнання права власності на
житловий будинок загальною площею 42.69
м.кв. та господарських
будівель та споруд, що знаходяться за
адресою: Дніпропетровська область
Магдалинівський район АДРЕСА_1 /а. с. 6/.

Довідки виконкому Поливанівської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області
зазначають, що до 03.03.2014р. ОСОБА_2 був
власником житлового будинку загальною
площею 42.69 м.кв. та господарських
будівель та споруд, що
знаходяться за адресою:
Дніпропетровська область
Магдалинівський район
АДРЕСА_1 /а. с. 7/, а ОСОБА_1 дійсно
являється власником і
проживає без реєстрації за адресою:
Дніпропетровська область
Магдалинівський район
АДРЕСА_1 /а. с. 8/.

Технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області вказує, що
його власником є ОСОБА_1. /а. с. а. с. 9-11/.

Згідно висновку КП «Магдалинівське
бюро технічної інвентаризації»
від 21 травня 2014р., ринкова
вартість домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, складає 19273 грн. без урахування
податку на додану вартість. /а. с. 12/.

Згідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Чинним законодавством України
встановлено вимоги до форм деяких
договорів купівлі-продажу. Так, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається
у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі ( ст. 657
ЦК України).

Згідно ст. 209 ЦК України /Нотаріальне
посвідчення правочину/, правочин, який
вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом, або
домовленістю сторін.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним. У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не
вимагається. /ст. 220 ЦК
України./

Згідно вимог ст. 207 ЦК України,
передбачено спрощену форму укладення
правочинів, де правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його
сторонами.

Беручи до уваги, що сторони уклали
письмовий правочин у спрощеній формі,
у якому дійшли згоди стосовно
усіх істотних умов договору та
частково виконали досягнуті
домовленості, що підтверджується
письмовими доказами, але відповідач
безпідставно ухиляється від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу домоволодіння, позивач
і звернувся до суду з позовом про
визнання договору дійсним у
відповідності до вимог ч. 2 ст.
220 ЦК України.

З 01 січня 2013р. набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та інших
законодавчих актів», яким ч. 3 ст. 640 ЦК
України викладено в новій редакції,
згідно з якою договір, що підлягає
нотаріальному посвідченню, є укладеним
із дня такого посвідчення, а з ч. 2 ст. 657
ЦК України виключено слова «та
державної реєстрації». З
цього часу не передбачено державної
реєстрації правочину про відчуження
нерухомого майна, що співпадає з
думкою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ викладеною у своєму
листі «Про практику застосування
судами законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав» від
28.01.2013р. № 24-150/0/4-13.

Таким чином, із зазначеної дати
скасовується обов'язок здійснювати
державну реєстрацію відповідного
договору купівлі-продажу після його
нотаріального посвідчення, а тому
розглядаючи питання про визнання
договору купівлі-продажу нерухомого
майна дійсним, суд виходить з положень
ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Переданням
майна вважається вручення його
набувачеві. Право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору,
не посвідченого
нотаріально, дійсним. /ст. 334 ЦК України/.

Відповідно до ст. ст. 18, 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх
обмежень» від 01.07.2004р. № 1952-IV, підставою
для державної реєстрації прав, що
посвідчують виникнення, перехід,
припинення речових прав
на нерухоме майно, є рішення суду, що
набрало законної сили.

У судовому засіданні встановлено, що
існувала домовленість між позивачем
та відповідачем про
укладення договору купівлі-продажу
домоволодіння, але належним чином
оформити документи останній не встиг.
Позивач безперешкодно користується
вказаним майном. Тому необхідно в
судовому порядку задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 208-210, 212-215, 218
ЦПК України, ст. ст. 16, 207, 209, 220, 334, 386, 640,
655, 657 ЦК України, ст. ст. 18, 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» від 01.07.2004р. № 1952-IV суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та
складається з: «А» - житловий будинок
загальною площею 42,69 кв.м, «а» - житлова
прибудова, «Б» - сарай, та визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОКПП НОМЕР_1,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2 право власності на житловий
будинок, господарські будівлі та
споруди, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 та складається з: «А» - житловий
будинок загальною площею 42,69 кв.м, «а» -
житлова прибудова, «Б» - сарай.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Магдалинівський районний суд
Дніпропетровської області шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
А.М.Живоглядов