Справа № 468/2/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївська область м. Баштанка вул.
УХВАЛА

24.01.2014 року Баштанський районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Муругова В.В., при
секретарі - Фельчину Р.Р., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Баштанка заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Баштанського районного суду
Миколаївської області від 09.12.2013 року
по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2013 року Баштанським районним
судом Миколаївської області по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором було винесено заочне рішення
в зв'язку з неявкою в судове засідання
відповідача, який вважався таким, що
повідомлений вчасно та належним чином
відповідно до абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України.

08.01.2014 року від відповідача
надійшла заява про перегляд заочного
судового рішення по вказаній справі,
оскільки відповідач не з'явився в
судове засідання бо фактично не
отримував судового виклику, тому не мав
можливості заперечувати проти вимог
позову, оскільки не визнає розрахунок
проведеної позивачем заборгованості
та вважає, що банк порушив черговість
зарахування коштів, передбачену п. 3.8
договору. Відповідач вказує, що копію
заочного рішення він фактично отримав
26.12.2013 року.

В судовому засіданні відповідач заяву
підтримав та просив скасувати заочне
рішення та призначити справу до
розгляду в загальному порядку.

Позивач про час та місце судового
засідання повідомлений вчасно та
належним чином.

Дослідивши заяву про перегляд заочного
рішення, вислухавши пояснення
відповідача, суд приходить до висновку
про відсутність передбачених законом
підстав для скасування заочного
рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 09.12.2013 року
по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи, тобто, для об'єктивної
можливості перегляду заочного рішення
судом, що це рішення ухвалив,
обов'язково потрібна наявність обох
обставин: поважності неявки до суду та
наявності доказів, які могли істотно
вплинути на вирішення справи. Такі
відомості відповідно до ч.2 ст. 229 ЦПК
України мають бути надані відповідачем
при поданні заяви про перегляд
заочного рішення.

На обґрунтування причин поважності
неявки в судове засідання на 09.12.2013 року
відповідач вказав, що був відсутній за
місцем своєї реєстрації й тому не
отримав судову повістку про виклик до
суду.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України
судова повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. У разі ненадання
особами, які беруть участь у справі,
інформації щодо їх адреси, судова
повістка надсилається фізичним особам,
які не мають статусу підприємців, -
за адресою їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове
повідомлення вручене їм належним
чином.

Як встановлено в судовому засіданні -
09.12.2013 року Баштанським районним судом
Миколаївської області по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором було винесено заочне
рішення, яким суд стягнув з відповідача
заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до даних УДМС відповідач з
23.05.2006 року по теперішній час
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, відповідач вважався таким,
що був повідомлений про розгляд справи
відповідно до абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України,
оскільки за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місці
свого проживання був відсутній.

З матеріалів справи слідує, що судом
були вжиті всі передбачені законом
можливі заходи по повідомленню
відповідача про час та місце розгляду
справи (оскільки копія ухвали про
відкриття провадження та матеріали
позову направлялись відповідачу за
адресою його зареєстрованого у
встановленому законом порядку місця
проживання (а.с. 21), цю саму адресу свого
фактичного проживання відповідач
підтвердив і при розгляді в суді заяви
про перегляд заочного рішення), проте
за вказаною адресою відповідач був
відсутній 30.11.2013 року та відповідно до
положень абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України
вказані обставини є достатніми, щоб
вважати відповідача таким, що належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Відповідач також не надав та не
повідомив про докази, які мають істотне
значення для вирішення справи по суті,
які могли б бути надані відповідачем у
разі його участі у розгляді справи
09.12.2013 року, врахування яких судом при
розгляді справи вплинуло б на
результати розгляду, оскільки
повідомлення відповідача про те, що він
не згоден з проведеним позивачем
розрахунком заборгованості, бо вважає,
що банк порушував при зарахуванні
отримуваних від відповідача коштів
черговість їх зарахування, визначену п.
3.8 договору, - спростовуються
матеріалами справи та не можуть бути
підставою для скасування заочного
рішення суду.

Дійсно, відповідно до п. 3.8 договору при
надходженні на рахунок коштів та
наявності непогашеної кредитної
заборгованості по рахунку, вони
направляються на погашення
заборгованості держателя в наступній
черговості:

1) по погашенню овердрафту;

2) по погашенню плати за
прострочену заборгованість (пені);

3) по сплаті прострочених
процентів;

4) по погашенню простроченої
заборгованості за кредитною лінією;

5) по сплаті поточних процентів;

6) по погашенню поточної
заборгованості за кредитною лінією;

7) по сплаті платежів за
розрахунково-касове обслуговування
(яку відповідач вважає комісією,
нарахованою в колонці 11 розрахунку
заборгованості);

8) решта коштів зараховується на
рахунок.

Проте, позиція відповідача про
порушення банком черговості
зарахування коштів є хибною, оскільки
невід'ємною частиною договору є також
Тарифи на обслуговування платіжних
карток, відповідно до яких позичальник
зобов'язався щомісяця сплачувати банку
не менше, аніж обов'язковий мінімальний
платіж, який складається з 7% від суми
використаних коштів (частка
обов'язкового погашення тіла кредиту),
29,9% процентів за користування кредитом,
2,99% комісії, як плати за обслуговування
кредитного залишку.

Крім того, п. 2.4 Правил бухгалтерського
обліку доходів і витрат Банків України,
затверджених Постановою Національного
Банку України № 225 від 18.06.2003 року (в
редакції Постанови №103 від 23.06.2006 року)
передбачено право Банку на отримання
доходу від комісії, яка є складовою
частиною вартості фінансового
інструменту.

Тому вказана в розрахунку
заборгованості комісія, є не платою за
розрахунково-касове обслуговування, а
є комісією, як платою за обслуговування
кредитного залишку та складовою
фінансового інструменту, тому
обґрунтовано така комісія при
здійсненням відповідачем оплат
погашалась в першу чергу перед
погашенням частини поточної
заборгованості за кредитною лінією.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про відсутність
передбачених законом підстав для
скасування заочного рішення
Баштанського районного суду
Миколаївської області від 09.12.2013 року
та необхідність залишення заяви без
задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.231 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Баштанського
районного суду Миколаївської області
від 09.12.2013 року по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, - залишити без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що в даному
випадку заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України - апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана
апеляційному суду Миколаївської
області через Баштанський районний суд
протягом десяти днів. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя: