ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.Дарницький районний суд
міста Києва у складі:

головуючого судді
Шклянка М.П.,

при секретарях
Яківчук К.А., Сокуренко Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
представництва компанії «Шахід
Бахонар Купер Індастріз» в Україні про
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди, завданих у зв'язку з
травмуванням та ушкодженням здоров'я,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про відшкодування
відповідачем матеріальних збитків та
моральної шкоди, завданих у зв'язку з
травмуванням та ушкодженням здоров'я
та просив стягнути з відповідача суму
матеріальних збитків в розмірі 10057 грн.,
а також 200000 грн. моральної шкоди. В
своєму позові посилався на те, що він є
директором та засновником Агентства
нерухомості «Столичний комфорт», а
також одночасно виконує і обов'язки
брокера в даному агентстві. Відповідач
являється власником триповерхового
промислового приміщення площею 1588,6
кв.м. за адресою м.Київ, АДРЕСА_1 яке
колись належало Заводу Більшовик та
перейшло у власність відповідача в 1999
році. В подальшому відповідач виявив
бажання продати вказане приміщення та
звернувся до Агентства нерухомості
«Столичний комфорт», яке і займалось
пошуком клієнтів для відповідного
продажу приміщення. У серпні 2013 року
позивач повідомив керівника
відповідача про наявність
потенційного покупця та попросив його
організувати для клієнтів огляд
приміщення. Такий огляд було
організовано і 9 серпня 2013 року о 12.00
годин позивач зв'язавшись з довіреною
особою відповідача прибув на місце
огляду вказаного приміщення. Під час
огляду приміщення, яке було погано
освітлено, занедбане, давно
потребувало ремонту, позивач проходячи
по неякісному покриттю коридору, а саме
по дошкам, покладеним там, впав та
провалився в підвал. В результаті
такого падіння позивач отримав травму -
перелом ноги та тривалий час лікувався.
В тому, що відбулось позивач звинувачує
відповідача, оскільки, як вважає, саме
відповідач мав забезпечити безпеку
осіб, які оглядають вказане приміщення,
створити надійні перекриття підлоги,
та відповідний ремонт приміщення, щоб
воно було безпечним для відвідувачів. В
зв'язку з цим звернувся з позовом до
суду оскільки вважає, що саме
відповідач винен у настанні його
травми та має відшкодувати завдану
йому шкоду.

В судовому засіданні позивач свій
позов підтримав в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
ньому та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, посилаючись на те, що
даний позов є необґрунтованим, а вимоги
позивача незаконні та такі, що не
відповідають чинному законодавству.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
даний позов задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні з
пояснень позивача, які він підтвердив
наданою в судове засідання довідкою
№4/11 від 11.03.2014 року, він являється
засновником і директором ПП «Агентство
нерухомості «Столичний комфорт». На
вимогу суду позивач не надав в судове
засідання копію Статут підприємства.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач, на підставі
усної домовленості з відповідачем,
надавав послуги брокера відповідачу по
продажу нежитлового промислового
приміщення площею 1588,6 кв.м. за адресою
м.Київ, АДРЕСА_1 яке належить
відповідачу, що підтверджується
реєстраційним посвідченням, виданим
Київським БТІ та Витягом з реєстру
правочинів (а.с.37,38).

09.08.2013 року, під час показу даного
приміщення позивач, внаслідок падіння
до підвального поверху вказаного
приміщення, отримав травму-перелом
ноги, що не заперечується
представником відповідача, та тривалий
час отримував лікування в
різноманітних клініках та витрачав
кошти на лікування, що позивач
підтвердив наданими до позовної заяви
виписками із медичної карти (а.с.34-36),
рахунками (а.с.8-12,14-17).

Відповідно до статті 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок непереборної
сили, відшкодовується у випадках,
встановлених законом, ч. 3 вказаної
статті.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Статтею 1195 ЦК України передбачено, що
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи під час виконання
нею договірних зобов'язань, підлягає
відшкодуванню на підставах,
встановлених статтями 1166 та 1187 цього
Кодексу - стаття 1196 ЦК України.

Таким чином, для відшкодування шкоди
(моральної та матеріальної) необхідна
наявність одночасно наступних
елементів складу цивільного
правопорушення: наявність
протиправного діяння; наявність вини;
наявність шкоди; наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
протиправним діянням та завданою ним
шкодою.

Відповідно до статті 60 ЩІК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивач, в порушення вказаних норм
закону в судовому засіданні не довів
суду належними та допустимими доказами
наявність у діях відповідача складу
цивільного правопорушення. Позивачем
не доведено наявності протиправного
діяння та вини відповідача у шкоді
заподіяній позивачу, а також
відсутність будь-якого
причинно-наслідкового зв'язку.

Крім того, відповідно до статті 208
Цивільного кодексу України У письмовій
формі належить вчиняти правочини між
юридичними особами.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

В судовому засіданні встановлено, що
між відповідачем та ПП «АН «Столичний
комфорт» не укладалось ніяких
правочинів, щодо продажу приміщень.

Відповідач не надавав ПП «АН
«Столичний комфорт» жодних доручень на
пошук клієнтів для укладення договору
купівлі-продажу приміщень або доручень
щодо показу (демонстрації) Приміщень.

Таким чином, між відповідачами та ПП
«АН «Столичний комфорт»,
співробітником якого являється
позивач не існувало будь-яких
договірних правовідносин.

Крім того, як стверджує позивач, його
перебування у приміщенні пов'язано з
виконанням ним посадових обов'язків на
ПП «АН «Столичний комфорт», про що
свідчить подане Київською міською
клінічною лікарнею № 4 екстренне
повідомлення від 28.08.2013 до Київської
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві (а.с.36), з якого вбачається,
що під час травмування позивач
перебував у трудових відносинах з ПП
«АН «Столичний комфорт».

Спеціальним законом, яким урегульовано
питання відшкодування працівникові
(застрахованій особі) за рахунок коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
моральної шкоди в разі нещасного
випадку на виробництві чи професійного
захворювання, які призвели до втрати
працівником працездатності, є Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Відповідно до статті 6 зазначеного
Закону суб'єктами страхування від
нещасного випадку є застраховані
громадяни, а в окремих випадках - члени
їх сімей та інші особи, страхувальники
та страховик.

Застрахованою є фізична особа, на
користь якої здійснюється страхування
(далі - працівник).

Страхувальниками є роботодавці, а в
окремих випадках - застраховані особи.

Страховик - Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків).

Об'єктом страхування від нещасного
випадку є життя застрахованого, його
здоров'я та працездатність.

Статтею 7 ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
передбачено, що роботодавцем
відповідно до цього Закону вважається
юридична (підприємство, установа,
організація) або фізична особа, яка в
межах трудових відносин використовує
працю фізичних осіб.

Згідно статті 14 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" нещасний випадок - це
обмежена в часі подія або раптовий
вплив на працівника небезпечного
виробничого фактора чи середовища, що
сталися у процесі виконання ним
трудових обов'язків, внаслідок яких
заподіяно шкоду здоров'ю або настала
смерть.

Таким чином, описана позивачем подія,
під час якої він зазнав ушкодження, є
нещасним випадком на виробництві, а
проведення будь-яких компенсацій
покладається на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП
України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 237-1 КзпП України
передбачено, що відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться в разі, якщо порушення його
законних прав призвело до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 р. № 4 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" роз'яснено, що
відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
наявності порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, зокрема,
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, обов'язок відшкодовувати
шкоду завдану працівнику під час
виконання ним трудових обов'язків має
бути покладено на роботодавця, а саме
Приватне підприємство «Агентство
нерухомості «Столичний комфорт» та
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в
позові ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.6,7,14 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", ст.ст.1166,1167,1195,207 ЦК
України, ст.ст.153,237-1 КЗпП України, ст. ст.
3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 56, 58,59, 60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до представництва
компанії «Шахід Бахонар Купер
Індастріз» в Україні про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди, завданих у зв'язку з
травмуванням та ушкодженням здоров'я
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя