У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя та за зустрічним
позовом про поділ майна подружжя за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 13 вересня 2013 року та
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 13 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом про виділення їй по Ѕ
частці автомобілів, житлового будинку,
земельної ділянки, човна, капітальної
споруди на човниковому причалі, а також
2/3 частки пакету акцій в ВАТ ПБК
«Славутич», в обґрунтування якого
зазначила, що вона перебувала у шлюбі з
відповідачем з 1997 року по червень 2012
року. В період шлюбу за спільні кошти
ними придбано: автомобіль «Ford Fiesta», 2008
року випуску, державний номер НОМЕР_1,
автомобіль «Volkswagen Passat 1,8», 2003 року
випуску, державний номер НОМЕР_2, частку
житлового будинку АДРЕСА_1, човен
«Прогрес-2», бортовий номер НОМЕР_3 з
мотором Yamaha 55 НОМЕР_4, капітальну
споруду АДРЕСА_2, пакет акцій в ВАТ ПБК
«Славутич» та земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства, площею 2,0000 га на
території Степнеської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним
позовом, посилаючись на те, що
автомобіль «Ford Fiesta» і човен «Прогрес» є
його особистою власністю, так як були
придбані за договорами дарування,
акції ПБК «Славутич» були продані ним в
період шлюбу, а кошти витрачені на
потреби сім`ї, нерухомості на
човниковому причалі не має, тому просив
поділити спільне майно подружжя та
виділити сторонам по Ѕ частині
автомобіля «Volkswagen Passat 1,8», 2003
року випуску, державний номер НОМЕР_2,
21/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1
та по Ѕ частині земельної ділянки.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 13 вересня 2013
року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Виділено ОСОБА_4 наступне майно:

Виділено ОСОБА_5 наступне майно:

В решті позову ОСОБА_4 відмовлено.

Додатковим рішенням Комунарського
районного суду міста Запоріжжя
від 16 грудня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_6 про поділ пакету акцій в ВАТ ПБК
«Славутич» залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 13 лютого
2014 року рішення суду першої
інстанції в частині розподілу
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
площею 2,0000 га на території Степнеської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області та відмови у
розподілі човна «Прогрес-2», бортовий
номер НОМЕР_3 з мотором Yamaha 55 НОМЕР_4
скасовано та ухвалено в цій частині
нове, яким визнано за ОСОБА_4 право
власності на Ѕ частку човна «Прогрес-2»,
бортовий номер НОМЕР_3 з мотором Yamaha 55
НОМЕР_6, який належить ОСОБА_5 на
підставі суднового білету НОМЕР_7,
виданого Інспекцією ГДРФ України в м.
Мелітополі 11 липня 2007 року. Іншу Ѕ
частку вказаного човна залишено у
власності ОСОБА_5

Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання
права власності на Ѕ частку земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства, площею
2,0000 га на території Степнеської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області, що належить
ОСОБА_5 на підставі Державного акта
серії ЯК № 856372 від 9 лютого 2010 року,
зареєстрованого за № 64
кадастровий номер :02:001:0365
залишено без задоволення.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції та ухвалити нове
про задоволення позову в повному
обсязі, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 13 вересня 2013 року в
частині, залишеній без змін рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 13 лютого 2014 року та рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 13 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.

Горелкіна Н.А.

Іваненко Ю.Г.