Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 грудня 2014 року

Володимир - Волинський міський суд, Волинської області в складі :

головуючого судді - Канівця Л.Ф.,

за участю секретаря Венгловської О.С.

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача , ОСОБА_5 Волинський агротехнічний коледж , ОСОБА_5 - Волинський відділ управління державної міграційної служби України у Волинській області про визнання особи такою , що втратила право користування службовим жилим приміщенням , зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування жилим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В :

09 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача , ОСОБА_5 Волинський агротехнічний коледж , ОСОБА_5 - Волинський відділ управління державної міграційної служби України у Волинській області про визнання особи такою , що втратила право користування службовим жилим приміщенням ,та зняття з реєстраційного обліку , посилаючись на те , що 14 липня 2008 року , позивачу , як працівнику ОСОБА_5 - Волинського агротехнічного коледжу на підставі спільного засідання профспілкового комітету і адміністрації ОСОБА_5 - Волинського агротехнічного коледжу буда надана службова квартира № 1 ,по вулиці Чернігівській ,4 м. Володимира - Волинського , загальною площею 71.5 кв.м., житловою -42.3 кв.м.

На час розгляду справи квартирі присвоєний номер 15 .

18 вересня 2009 року у спірній квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 , а також зареєстрований син сторін ОСОБА_6

В грудні 2011 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення .

ОСОБА_5 - Волинського міського суду від 19 грудня 2011 року ОСОБА_3 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 були вселені у спірну квартиру та зобовязано ОСОБА_1 не чинити їм перешкод у її користуванні .

27 лютого 2012 року державними виконавцем ВДВС яка виконувала виконавчий документ ОСОБА_3 разом з малолітнім сином були вселені у спірній квартирі .

Однак , з часу виконання рішення суду , тобто з 27 лютого 2012 року відповідач ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 - Волинського не прживає . Вибула на постійне місце проживання в інший населений пункт .

А тому , позивач ОСОБА_1 вважає , що відповідачка ОСОБА_3 втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки понад один рік без поважних причин не проживає у спірній квартирі відповідно до вимог ст. 405 ЦК України .

Покликаючись на наведені обставини та обставини наведені в позовній заяві , просить задовольнити його позовні вимоги , визнати ОСОБА_3 такою , що втратила право користування службовим жилим приміщенням , в квартирі АДРЕСА_1 - Волинського та зняти з реєстраційного обліку на підставі ст.405 ЦК України .

05 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування жилим приміщенням , квартирою № 15 по вулиці Чернігівській , 4 м. Володимира - Волинського , посилаючись на те , що рішенням ОСОБА_5 - Волинського міського суду від 19 грудня 2011 року вона разом з неповнолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були вселені у спірну квартиру та зобовязано ОСОБА_1 не чинити їм перешкод у її користуванні .

27 лютого 2012 року державними виконавцем ВДВС яка виконувала виконавчий документ вона разом з малолітнім сином були вселені у спірну квартиру . До кінця 2013 року вона з дитиною мала доступ і могла вільно проживати та користуватися квартирою за місцем реєстрації .

Однак , відповідач ОСОБА_1 не зважаючи на рішення суду , знову почав чинити їй та дитині перешкоди в користуванні квартирою , поміняв замок на вхідних дверях. Не бажає добровільно пустити її в квартиру і виділити їй з дитиною кімнату для проживання та дозволити користуватися підсобними приміщеннями у житловому приміщенні . У звязку з тим , що відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою , вона вимушена проживати з дитиною у своїх батьків в с. Шистів . Все майно , яке було нажите сторонами залишилося у спірній квартирі .

Оскільки ОСОБА_1 чинить їй перешкоди в користуванні квартирою , то вона вимушена була звернутися за захистом своїх прав до ОСОБА_5 - Волинського МВ ( з обслуговування міста та району ) УМВС України у Волинській області та відділу державної виконавчої служби .

07 липня 2014 року ВДВС відновив виконавче провадження по вселенню у спірну квартиру її та неповнолітнього сина , але рішення суду по вселенню не виконане у звязку з неявкою 22 вересня та 10 жовтня 2014 року ОСОБА_1 до місця виконання рішення .

Покликаючись на наведені обставини та обставини наведені в позовній заяві ОСОБА_3 просить суд встановити порядок користування квартирою № 15 в житловому приміщенні по вулиці Чернігівській , № 4 в м. Володимирі Волинську , виділивши їй окремі кімнати під номером 5 ( пять ) , площею 14.1 кв .м., кімнату під номером 7 ( сім ) площею 9. 3 кв.м. ОСОБА_1 виділити окрему кімнату під номером 3 ( три ) , площею 18.9 кв . м .

Підсобні приміщення : коридор , кухню , ванну , та туалет залишити в загальному користування сторін .

ОСОБА_7 третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ,ОСОБА_1 ОСОБА_7 Волинського агротехнічного коледжу , суду пояснила , що спірна квартира надавалася працівнику коледжу ОСОБА_1 Оскільки на даний час шлюб між сторонами розірваний , ОСОБА_8 не являється його дружиною , а тому вона не має права користування спірним житлом .

А відтак вважає , що первісний позов підлягає до задовольнити , а в зустрічному слід відмовити .

ОСОБА_7 - Волинського відділу управління державної міграційної служби України у Волинській області в судове засідання не зявився ,хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином . До суду надіслав заяву про слухання справи у його відсутність .

Суд вважає , що справу можливо розглянутим у відсутність третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1, ОСОБА_7 - Волинський відділ управління державної міграційної служби України у Волинській області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги , просить їх задовольнити в повному обсязі . Зустрічний позову не визнав , просить відмовити .

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала , просить відмовити в первісному позові . Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі .

ОСОБА_9 - Волинського міського суду від 28 листопада 2014 року до участі у справі залучено ОСОБА_9 - Волинський районний відділ управління державної міграційної служби України в Волинській області .

Заслухавши пояснення сторін , свідків , перевіривши матеріали справи , суд вважає , що позовні вимоги по первісному позову ОСОБА_1 до задоволення не підлягають ,а зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення .

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України ,член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом .

В судовому засіданні встановлено , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2006 року . Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 .18 грудня 2008 року шлюб між ними розірваний .

14 липня 2008 року ОСОБА_1 згідно спільного засідання профспілкового комітету і адміністрації ОСОБА_9 - Волинського агротехнічного коледжу була надана згідно ордера на склад трьох чоловік квартира № 1 ( на даний час квартира № 15 ), по вулиці Чернігівській , 4 м. Володимира - Волинського .

Квартира належить до відомчого житлового фонду ОСОБА_9 - Волинського агротехнічного коледжу , і являється службовою .

Посилання ОСОБА_1 та його представника в позовній заяві та в суді , про те , що ОСОБА_3 втратила право користування жилим приміщенням відповідно до вимог ст. 405 ЦК України є безпідставними .

Судом встановлено , що до грудня 2013 року ОСОБА_3 мала вільний доступ і могла безперешкодно користуватися та проживати у спірній квартирі з дитиною , де знаходилися їх спільні речі .

З січня 2014 року позивач почав повторно чинити перешкоди в користуванні квартирою , були поміняні замки на вхідних дверях , не пустив з дитиною у квартиру . В цей час позивач вже проживав у квартирі з іншою жінкою .

З цього приводу ОСОБА_3 в лютому 2014 року звернулася за захистом свої прав до ОСОБА_9 - Волинського МВ ( з обслуговування міста та району ) УМВС України у Волинській області та повторно 01 липня 2014 року до ВДВС про виконання рішення суду про вселення .

Згідно свідоцтва про шлюб , вбачається , що повторний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 був зареєстрований 18 жовтня 2014 року .

Згідно рішення ОСОБА_9 - Волинського міського суду від 19 грудня 2011 року ОСОБА_3 разом з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вселена в квартиру № 17 ( на даний час № 15 ) по вулиці Чернігівській м. Володимира - Волинського .

З оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження , вбачається , що судове рішення на час розгляду справи про вселення ОСОБА_3 не виконане у звязку з ухилянням ОСОБА_1 від його виконання у звязку з чим на нього накладалося адміністративне стягнення у вигляді штрафу .

Із матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_3 не має іншого свого житла , з сином , який навчається у ОСОБА_9 Волинській ЗОШ № 1 проживає у своїх батьків в с. Шистів , де не має належних умов для проживання з дитиною .

ОСОБА_5 - Волинського міського суду від 19 грудня 2011 року було встановлено , що спірна квартира була надана ОСОБА_1 як працівнику ОСОБА_5 - Волинського агротехнічного коледжу та членам його сімї. Було визнано право ОСОБА_3 разом з малолітнім сином безперешкодно вселитися, користуватися та проживати у цій квартирі, а позивача за первісним позовом зобовязано не чинити їм перешкод у користуванні квартирою .

Керуючись ст. 64 ЖК України , суд у рішенні зазначив , що члени сімї наймача , які проживають разом з ним , користуються нарівні з наймачем усіма правами та несуть усі обовязки , що випливають з договору найму жилого приміщення . Якщо особа перестала бути членом сімї наймача , але продовжує проживати у займаному житловому приміщенні , вона має такі ж права і обовязки , як наймач та члени його сімї .

Відповідно до ст.61 п.3 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській , або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини .

Показання свідків ОСОБА_11. ОСОБА_12 , ОСОБА_13,ОСОБА_10 ,ОСОБА_14 про те , що ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі до уваги судом не приймаються , оскільки вони не могли пояснити причини непроживання ОСОБА_3 у спірній квартирі . Квартира належить до фонду агротехнічного коледжу, службова . На час розгляду справи не виконане рішення ОСОБА_5 - Волинського міського суду про її вселення та вселення дитини .

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку , передбачених законом .

Із технічного паспорта вбачається ,що квартира № 15 по вулиці Чернігівській м. Володимира Волинського складається із трьох ізольованих житлових кімнат,житловою площею 42.3 кв.м., в тому числі ; 1-а кімната 18.9 кв.м.,2-а кімната 14.1 кв.м., 3-я кімната 9.3 кв.м. , вони відносяться до числа службових ОСОБА_5 - Волинського агротехнічного коледжу , і в ній зареєстровані : ОСОБА_15,ОСОБА_3, та їх малолітній син ОСОБА_3 Є О.

Згідно ст.123 ЖК України порядок користування жилими приміщеннями встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України .

До користування службовими житловими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил , передбачених статтями 73 76 ,79-83,85,90 , частиною шостою статті 101,статтями 103-106 цього Кодексу .

Відповідно до ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний будинок. Не можуть бути самостійним предметом найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі, частина кімнати або кімната звязана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Статтею 50 ЖК України передбачено , що при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статті , старшими за девять років, крім подружжя .

З дослідженого технічного паспорту на квартиру №15 у житловому будинку(гуртожитку)по вулиці Чернігівській встановлено, що житлові кімнати; 1-а 18.9 кв.м.,2-а кімната 14.1 кв.м., 3-я кімната 9.3 кв.м. є ізольованими, оскільки не повязані спільним входом і може бути встановлений порядок їх користування .

Крім цього, згідно ст. 48 ЖК України, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Відповідно до ст. 47 ЖК України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу.

Проте, постановою виконавчого комітету Волинської області ради народних депутатів і президії Волинської обласної ради професійних спілок від 10 січня 1985 року № 6 встановлена норма середньої забезпеченості жилою площею на одного жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 - 7 кв.м.

Оскільки ОСОБА_1 проживає у спірній квартирі з дружиною та неповнолітнім сином дружини , то суд вважає встановити йому порядок користування двома ізольованими кімнатами розміром 14.1 кв.м.,та кімнатою 9.3 кв .м., а ОСОБА_3 встановити порядок користування кімнатою 18.9 кв.м. ,що відповідатиме нормі забезпечення жилою площею на кожну особу вимогам постанови виконавчого комітету Волинської області ради народних депутатів і президії Волинської обласної ради професійних спілок від 10 січня 1985 року № 6 - з розрахунку 7 кв.м. на одну особу. Заселення однієї кімнати особами різної статі можливе , оскільки діти не досягли віку старше девяти років .

З врахуванням вищенаведеного , суд приходить до висновку , що слід Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про визнання особи такою , що втратила право користування службовим жилим приміщенням .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування жилим приміщенням слід задовольнити частково .

Керуючись ст.ст.10,60,88,209,212,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 41,47 Конституції України , ст.ст.64-65 ,123 ЖК України , суд , -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 , треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача , ОСОБА_5 Волинський агротехнічний коледж , ОСОБА_5 - Волинський відділ управління державної міграційної служби України у Волинській області про визнання особи такою , що втратила право користування службовим жилим приміщенням АДРЕСА_2 Волинська , та зняття з реєстраційного обліку .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування жилим приміщенням задовольнити частково .

Встановити порядок користування квартирою № 15 в житловому приміщенні по вулиці Чернігівській , № 4 в м. Володимирі Волинську , Волинської області , виділивши ОСОБА_3 з малолітнім сином окрему кімнату під номером 3 ( три ) , площею 18.9 кв . м .

Встановити порядок користування квартирою № 15 в житловому приміщенні по вулиці Чернігівській , № 4 в м. Володимирі Волинську , Волинської області , виділивши ОСОБА_1 окремі кімнати під номером 5 ( пять ) , площею 14.1 кв.м., кімнату під номером 7 ( сім ) , площею 9. 3 кв.м .

Підсобні приміщення : коридор , кухню , ванну , та туалет залишити в загальному користування сторін .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 , 60 грн .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя