У х в а л а

22 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Журавель В.І., Писаної Т.О.,Олійник А.С.,
Умнової О.В.,розглянувши заяву ОСОБА_6,
який діє через представника ОСОБА_7, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року в справі
за позовом прокурора Голосіївського
району м. Києва в інтересах держави в
особі публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Київ» до ОСОБА_6, третя особа -
Міністерство фінансів України, про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Голосіївського району м.
Києва в інтересах держави в особі
публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
звернувся до суду з указаним позовом, в
якому просив стягнути з відповідача
кредитну заборгованість у розмірі 8 839
161,09 грн та 104 755,08 дол. США.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 17 жовтня 2006
року між АКБ «Київ», правонаступником
якого є ПАТ АКБ «Київ», та ОСОБА_6 було
укладено договір про надання кредиту №
118, за умовами якого банк надав
відповідачу кредит у розмірі 645 тис.
дол. США на строк до 16 жовтня 2009 року зі
сплатою 16 % річних. Додатковою угодою №
1 від 07 листопада 2008 року внесено
зміни до кредитного договору, якою
збільшено розмір кредиту до 3 733 158,26 грн
та встановлено відсоткову ставку у
розмірі 18 % річних.

Посилаючись на те, що банк повністю
виконав свої зобов'язання, а ОСОБА_6
свої кредитні зобов'язання виконав
лише частково, позивач просив стягнути
з відповідача кредитну заборгованість
у розмірі 8 839 161,09 грн та 104 755,08 дол. США
простроченої заборгованість по сплаті
відсотків за кредитом.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 17 жовтня 2013 року
позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_6 на
користь ПАТ АКБ «Київ» заборгованість
за кредитним договором у розмірі 8 839
161,09 грн та 104 755,08 дол. США. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
05 грудня 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано і ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 травня 2014 року
рішення апеляційного суду скасовано і
залишено в силі рішення суду першої
інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представник ОСОБА_6 про перегляд
вказаної ухвали суду касаційної
інстанції на підставі неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме ч. 5 ст. 216, ч.
4 ст. 267, статей 629, 1054 Цивільного кодексу
України, п. 2 гл. 3 Розділу ІІІ Інструкції
про касові операції в банках України,
затвердженої постановою Правління
Національного Банку України № 337 від
14 серпня 2003 року, що призвело до
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 серпня 2012 року, від 05
лютого 2014 року, від 26 лютого 2014 року,
від 09 квітня 2014 року і від 05 червня 2014
року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Надані для порівняння ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не можуть бути прикладом
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, оскільки правові
висновки зазначені у цих судових
рішеннях та в ухвалі, про перегляд якої
подано заяву, ґрунтуються на різних
фактичних обставинах, встановлених
судами.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом
прокурора Голосіївського району м.
Києва в інтересах держави в особі
публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
до ОСОБА_6, третя особа - Міністерство
фінансів України, про стягнення
заборгованості до провадження
Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. ТкачукСудді: В.І.
Журавель А.С. Олійник Т.О. Писана О.В.
Умнова