АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

при секретарі Данилко О.А.

з участю сторін: позивача - ОСОБА_1, її
представника - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про повернення
безпідставно набутого майна, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 11 вересня 2014
року,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про повернення безпідставно
набутого майна.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
у зв'язку із її тривалим перебуванням
за кордоном, в 2009 році вона
запропонувала подружжю ОСОБА_4
приватизувати на її ім'я земельну
ділянку, отримати дозвіл на
будівництво житлового будинку,
оформити проект на будівництво
житлового будинку та побудувати
житловий будинок на належній їй
земельній ділянці, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

Відповідачі погодилися на таку
пропозицію, тому 20 січня 2009 року вона
оформила довіреність на ім'я ОСОБА_3,
посвідчену приватним нотаріусом
ОСОБА_5 Глибоцького районного
нотаріального округу, зареєстровану в
реєстрі за №108.

____________________________________________________________________

№ 22ц/794/1485/ 2014 р.
Головуючий у І
інстанції: Маковійчук Ю.В..

Категорія: 8

Суддя-доповідач Владичан А.І.

Довіреністю також було передбачено
право ОСОБА_3 на одержання її пенсії,
яку та мала право використовувати лише
на потреби будівництва.

На виконання будівельних робіт
подружжя ОСОБА_3 отримали від ОСОБА_1 7000
євро, 8300 євро - на придбання будівельних
матеріалів та на виготовлення
проектної документації.

Виконуючи своє зобов'язання, ОСОБА_3
оформила документи на приватизацію
земельних ділянок, в тому числі для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд 0,2500 га у межах згідно з планом;
на підставі рішення 23 сесії
Димківської сільської ради 5 скликання
від 22 травня 2009 року №8-23/09 отримала
державний акт на право власності за
земельну ділянку серії ЯИ №588834,
зареєстрований за кадастровим номером
№36 11 грудня 2009 року.

У 2010 році ОСОБА_3, ОСОБА_4 розпочали
будівництво житлового будинку без
отримання будівельно-технічного
паспорта і проектно-кошторисної
документації на будівництво та без
дозволу на виконання
будівельно-монтажних робіт. Про
відсутність вказаних документів їй не
було відомо, оскільки вона перебувала
за межами України.

Повернувшись в Україну у 2011 році, нею
було виявлено, що будівельні роботи
виконані неякісно. З цих підстав вона
заборонила ОСОБА_3, ОСОБА_4 продовжувати
будівельні роботи. Для з'ясування
питання про якість побудованого
будинку вона замовила в Чернівецькому
філіалі інституту "НДІ
проектреконструкція" технічний
висновок щодо технічного стану
житлового будинку по АДРЕСА_1. З
отриманого висновку убачалось, що
житловий будинок побудований неякісно
і його експлуатація за призначенням
неможлива. Просила відповідачів
усунути всі недоліки, або повернути їй
кошти, однак вони відмовилися виконати
її вимоги. Вважає, що вони безпідставно
отримали від неї кошти в сумі 7 000 євро
та пенсію в розмірі 27738 гривень, тому
просила суд повернути їй, безпідставно
набуте відповідачами, майно.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 11.09.2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій вважає, що
дане рішення є незаконним і таким, що
підлягає скасуванню у зв'язку із
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Висновки суду, що викладені у
рішенні, не відповідають фактичним
обставинам справи.

В своїй апеляційній скарзі
посилається на те, що між нею та
відповідачами виникли правовідносини
внаслідок набуття, збереження майна
без достатньої правової підстави, а
відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України -
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи без
достатньої правової підстави,
зобов'язана повернути потерпілому це
майно, тому вважає, що відповідачі
повинні повернути їй вказане майно, а
саме грошові кошти.

Крім того, висновок суду про
безпідставність заявлених нею
позовних вимог про повернення їй
грошових коштів (пенсії) через те, що
гроші фактично не збереглися адже вони
витрачені на будівництво житлового
будинку не ґрунтуються на дійсному
змісті норм матеріального права -
ст..ст.1212-1215 ЦК України. Просила
скасувати рішення першої інстанції, та
ухвалити нове рішення про повне
задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню,
враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того,що у 2009 році між ОСОБА_1
та відповідачем ОСОБА_4 була досягнута
домовленість щодо будівництва
житлового будинку для позивачки на її
земельній ділянці площею 0,25 га. На
виконання домовленостей остання
передала відповідачам 7000 євро за
виконання будівельних робіт по
будівництву будинку, та 8300 євро на
придбання будівельних матеріалів.

За отримані кошти на протязі 2010-2011
року відповідачем ОСОБА_4 було
побудовано житловий будинок, який не
був завершений та не зданий в
експлуатацію та, який згідно
технічного висновку не повідає
будівельним нормам.

Дані обставини визнані сторонами та
встановлені рішеннями Глибоцького
районного суду Чернівецької області
від 11 грудня 2012 року та 09.01.2014 року та
ухвалами апеляційного суду
Чернівецької області від 28.08.2013 року та
19.02.2014 року, а тому в силу ст. 61 ЦПК
України доказуванню не підлягають.

Крім того, судом вказано, що грошові
кошти в сумі 7 000 євро були передані
позивачем відповідачам для здійснення
будівництва тому зазначені кошти, були
витрачені ними на користь ОСОБА_1, а
тому безпідставно набутими вважатися
не можуть. Не можуть вважатися також
безпідставно набутим майном і кошти,
які відповідачка ОСОБА_3 знімала з
пенсійної картки позивачки, оскільки,
остання сама надала ОСОБА_3 такі
повноваження на підставі доручення.

Колегія суддів вважає, що висновки
суду є правильними, оскільки
ґрунтуються на всебічному, повному,
об'єктивному дослідженні наявних у
справі доказів та на основі повно і
всебічно з'ясованих обставинах, вірно
застосовано до правовідносин, що
склалися, норми матеріального та
процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 20 січня 2009 року
позивачка ОСОБА_1 оформила доручення на
відповідачку ОСОБА_3, якою надала їй всі
повноваження для приватизацї
земельних ділянок, одержати дозвіл,
проект на будівництво, одержувати
рішення, дозволи, проектну та іншу
документацію, отримувати на поштовому
відділенні с. Димка належну позивачці
пенсію. Також між сторонами була
досягнута домовленість про
будівництво для позивачки житлового
будинку. На виконання вказаної
домовленості позивачка передала
відповідачам грошові кошти, а ті в свою
чергу здійснювали будівництво
житлового будинку, який не був
завершений та не зданий в експлуатацію
та який не відповідає будівельним
нормам. Позивачка вважає, що дані кошти
набуті позивачами безпідставно.

Об'єктивними умовами виникнення
зобов'язань із набуття, збереження
майна без достатньої правової підстави
виступають: 1) набуття або збереження
майна однією особою (набувачем) за
рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у
вигляді зменшення або не збільшення
майна у іншої особи (потерпілого);

3) обумовленість збільшення або
збереження майна на стороні набувача
шляхом зменшення або відсутності
збільшення на стороні потерпілого; 4)
відсутність правової підстави для
вказаної зміни майнового стану цих
осіб.

За змістом частини першої статті 1212
ЦК України безпідставно набутим майном
є майно, набуте особою або збережене
нею у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави.

Відповідно до частини першої,
пункту 1 частини другої статті 11, частин
першої та другої статті 509 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. До підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, належать договори
та інші правочини. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177
ЦК України об'єктами цивільних прав є,
зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказівці закону,
або суперечить меті правовідношення і
його юридичному змісту. Тобто
відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України
встановлено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно із частинами першою та
другою статті 205 ЦК України правочин
може вичинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК
України передбачено, що правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини
першої, пункту 1 частини другої статті
11, частини першої статті 177, частини
першої статті 202, частин першої та
другої статті 205, частини першої статті
207, частини першої статті 1212 ЦК України
дає можливість дійти висновку про те,
що чинний договір чи інший правочин є
достатньою та належною правовою
підставою набуття майна (отримання
грошей).

Майно не може вважатися набутим чи
збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення породження
учасниками відповідних правовідносин
у майбутньому певних цивільних прав та
обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені частиною
другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої
статті 1212 ЦК України звужує
застосування інституту безпідставного
збагачення у зобов'язальних
(договірних) відносинах, або отримане
однією зі сторін у зобов'язанні
підлягає поверненню іншій стороні на
підставі статті 1212 ЦК України тільки за
наявності ознаки безпідставності
такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється
з підстав, передбачених статтями 11, 600,
601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його
виконання, таке виконання має правові
підстави (підстави, за яких виникло це
зобов'язання). Набуття однією зі сторін
зобов'язання майна за рахунок іншої
сторони в порядку виконання
договірного зобов'язання не є
безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка
набувача, потерпілого, інших осіб або
подія утворюють правову підставу для
набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК
України може бути застосована тільки
після того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

Як свідчить аналіз матеріалів
справи, відповідачі набули майно за
існування достатніх правових підстав,
у спосіб, що не суперечить цивільному
законодавству, кошти були витрачені на
будівництво житлового будинку, тобто
на користь позивачки.

За таких обставин, ураховуючи, що
доказів визнання укладеного
правочинну недійсним або його
розірвання не надано, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про безпідставність посилань позивача
на те, що оспорювана сума вважається
отриманою відповідачами безпідставно
в розумінні статті 1212 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Рішення
суду ухвалено відповідно до норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування по доводам
апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Глибоцького районного
суду Чернівецької області від 11
вересня 2014 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: