Справа № 196/1682/13-ц
№ провадження 2/196/101/2014
УХВАЛА

"04" лютого 2014 р.
смт Царичанка

Царичанський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду смт.
Царичанка Дніпропетровської області
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, проживає в
АДРЕСА_1, звернулася із заявою про
забезпечення позову.

У своїй заяві про забезпечення
позову, доданій до позовної заяви,
позивач ОСОБА_1 просить забезпечити
даний позов шляхом заборони державним
виконавцям відділу Державної
виконавчої служби Царичанського
районного управління юстиції вчиняти
дії щодо вселення ОСОБА_5 в
домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до
рішення Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 30 квітня
2013 року. Вважає, що причинами, в зв'язку
з якими необхідно забезпечити даний
позов, являються неодноразові спроби
Державної виконавчої служби
Царичанського РУЮ вселити в будинок
АДРЕСА_1 юридичну власницю спірного
будинку ОСОБА_5, не дивлячись на те, що в
провадженні суду знаходиться цивільна
справа, від результатів розгляду якої
залежить чи буде здійснюватись
вселення взагалі.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд,
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову за заявою
осіб, які беруть участь в справі,
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ч.1 п.п. 1,2 ЦПК України
позов забезпечується накладенням
арешту на майно відповідачів та
забороною вчиняти певні дії.

Вивчивши матеріали заяви, суд
вважає, що заява про забепечення позову
не підлягає задоволенню.

З поданої заяви про забезпечення
позову вбачається, що позивач має намір
ухилитися від виконання рішення
Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 30 травня
2013 року по вселенню ОСОБА_5 в
домоволодіння АДРЕСА_1, яке набрало
законної сили. Крім цього, позивач не
надала доказів того, що невжиття
додаткових заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду,
прийнятого по даній справі, т.я. предмет
спору даного позову немає відношення
до дій Державної виконавчої служби по
виконанню вказаного рішення
Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 30
травня 2013 року про вселення ОСОБА_5, яке
набрало чинності та не скасоване.

Згідно з абзацом 3 п.9 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 9 від
22.12.2006 року "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" за змістом ст. 293
ЦПК України окремо від рішення суду в
апеляційному порядку можуть бути
оскаржені ухвали суду першої інстанції
про задоволення заяви про забезпечення
позову, а також про його скасування,
проте ухвали про відмову у
забезпеченні позову оскарженню не
підлягають.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору
позики недійсним, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
О.М.ГУДИМ