АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7092/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Галічий В. М. Доповідач -
Єлізаренко І.А.Категорія 25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Калиновського А.Б.

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 17 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа Дніпропетровська міська
рада про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_4, третя особа
Дніпропетровська міська рада про
визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що він мешкає у
домоволодінні АДРЕСА_1, яке було
побудоване у 1950 році його попередніми
власниками. У 1980 році в дане
домоволодіння переїхали по обміну його
родичі - дядько ОСОБА_5 та тітка ОСОБА_4,
які провели реконструкцію
домоволодіння та
ремонтно-відновлювальні роботи. На
момент будівництва даного
домоволодіння, введення його до
експлуатації не потребувалося, у
зв'язку з чим воно не зареєстровано в
Єдиному реєстрі прав власності на
нерухоме майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
його дядько - ОСОБА_5 ОСОБА_4 у грудні 2009
року виїхала з будинку та змінила своє
місце проживання. Зазначає, що він є
єдиним хто зареєстрований та проживає
АДРЕСА_1. З моменту будівництва спірне
домоволодіння складається з житлового
будинку літ. А-1, загальною площею 40,7
кв.м., житловою площею 14,2 кв.м. та
вбиральні літ. Б. Проте, у зв'язку з тим,
що виникла необхідність в оформлені
документів на спірне домоволодіння,
він змушений звернутися до суду, тому
просив визнати за ним право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку літ.
А-1, загальною площею 40, 7 кв.м., житловою
площею 14,2 кв.м. та вбиральні літ. Б.

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
17 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку літ.
А-1, загальною площею 40,7 кв.м., житловою
площею 14,2 кв.м. та вбиральні літ. Б.
Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить заочне рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким в
задоволені позовних вимог ОСОБА_3
відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
домоволодіння АДРЕСА_1 було зведене у
період з 1975 року по 1986 року (а.с.6-10).

У будинку були зареєстровані
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с.10, 19, 20).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.104).

З матеріалів справи вбачається,
що апелянт ОСОБА_2 є сином померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 (а.с.97).

Після смерті батька, ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 року звернувся до Першої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини (а.с.105).

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 в повному обсязі суд першої
інстанції виходив з того, що спірне
домоволодіння АДРЕСА_1 перебувало у
користуванні родичів позивача ОСОБА_5
та ОСОБА_4, а з 2009 року перебуває у
користуванні позивача ОСОБА_3, втім
право власності на нього не
оформлювалося та не реєструвалося,
однак, повністю з такими висновками
суду погодитися не можливо, оскільки
судом було неправильно застосовано
норми матеріального права, що у
відповідності до ст.309 ЦПК України є
підставами для скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК
України право власності набувається на
підставі, що не заборонена законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст.331 ЦК України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Апелянт ОСОБА_2 після смерті батька
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
звернувся ІНФОРМАЦІЯ_2 року із заявою
до Першої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, яка складалася із житлового
будинку АДРЕСА_1, однак, суд першої
інстанції ОСОБА_2 до участі у справі не
залучив, не перевірив коло всіх
спадкоємців після смерті ОСОБА_5

Слід зазначити, з матеріалів справи
вбачається, жодних правовстановлюючих
документів на домоволодіння АДРЕСА_1
матеріали справи не містять. Відсутні
будь-які докази на підтвердження того,
хто був попереднім власником
вищезазначеного домоволодіння та на
яких підставах.

Відсутні документи, які б
підтверджували прийняття вказаного
домоволодіння до експлуатації та його
державної реєстрації.

Доказів на підтвердження того, що
позивач ОСОБА_3 звертався до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять
жодних доказів на підтвердження
родинного зв'язку позивача ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене у суду першої інстанції
не було жодних правових підстав для
задоволення позовних вимог позивача, а
тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
17 лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
Дніпропетровська міська рада про
визнання права власності - скасувати

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
Дніпропетровська міська рада про
визнання права власності відмовити.

Скасувати заходи забезпечення
позову, що були застосовані у
відповідності до ухвали апеляційного
суду Дніпропетровської області від 25
липня 2014 року у вигляді заборони
вчиняти будь-які дії, спрямовані на
відчуження домоволодіння АДРЕСА_1 до
розгляду справи апеляційним судом
Дніпропетровської області.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді