Справа № 163/1154/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Мосієвич І.В. Провадження №
22-ц/773/1584/14 Категорія: 59 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Осіпука В.В., Русинчука М.М.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю:

представника позивача - Бойка І.
А.,

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за заявою Приватного
акціонерного товариства "Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство" про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Любомльського
районного суду від 28 грудня 2012 року у
справі за позовом Приватного
акціонерного товариства "Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство" до
ВДВС Любомльського районного
управління юстиції, Приватного
підприємства "Спеціалізоване
підприємство юстиція" в особі Луцької
філії, ОСОБА_2 про визнання прилюдних
торгів недійсними за апеляційною
скаргою позивача Приватного
акціонерного товариства "Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство" на
ухвалу Любомльського районного суду
Волинської області від 08 вересня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Любомльського районного суду
Волинської області від 28 грудня 2012 року
в задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства "Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство"
(далі по тексту - ПрАТ "Любомльське РТП")
до Відділу державної виконавчої служби
Любомльського районного управління
юстиції у Волинській області (далі по
тексту - ВДВС Любомльського РУЮ), ПП
"Спеціалізоване підприємство юстиція"
в особі Луцької філії, ОСОБА_2 про
визнання прилюдних торгів недійсними
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 13 березня 2013 року вказане
рішення залишено без змін.

30.04.2014 року ПрАТ "Любомльське РТП"
подало в суд заяву про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Любомльського районного суду
Волинської області від 28 грудня 2012 року
в даній справі.

Заяву обгрунтовує тим, що торги по
реалізації майна ПрАТ "Любомльське РТП"
були проведенні з порушенням
законодавства, а саме при передачі на
реалізацію майна ПрАТ "Любомльське РТП"
начальником ВДВС Любомльського РУЮ
Кушніром С.М. було видано недостовірну
довідку від 23.05.2011 року про відсутність
оскарження оцінки арештованого майна у
зведеному виконавчому провадженні №
25651980, яка в подальшому слугувала
підставою для реалізації
вищезазначеного майна.

31 грудня 2013 року постановою
Волинського окружного
адміністративного суду, справа №
2а/0370/1239/12, позов ПрАТ "Любомльське РТП"
до ВДВС Любомльського РУЮ, начальника
ВДВС Любомльського РУЮ Кушніра С.М. про
визнання протиправними дій задоволено
частково, визнано протиправними дії
ВДВС Любомльського РУЮ щодо видачі
довідки про відсутність оскарження
оцінки арештованого майна боржника у
зведеному виконавчому провадженні №
25651980.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2014 року,
справа № 1269/14, апеляційну скаргу ВДВС
Любомльського РУЮ залишено без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
31.12.2013 року у справі № 2а/0370/1239/12 без
змін. Зазначає, що постановою
Волинського окружного
адміністративного суду від 31.12.2013 в
справі № 2а/0370/1239/12 та ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2014 року
в справі № 1269/14, прямо встановлено, що
дії ВДВС Любомльського РУЮ щодо видачі
довідки від 23.05.2011 року про відсутність
оскарження оцінки арештованого майна
боржника у зведеному виконавчому
провадженні № 25651980 є неправомірними,
тому це є підставою для перегляду
рішення Любомльського районного суду
Волинської області від 28.12.2012 року за
нововиявленими обставинами.

Питання про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Любомльського районного суду
Волинської області від 28 грудня 2012 року
судом розглянуто повторно.

Ухвалою Любомльського районного суду
Волинської області від 08.09.2014 року в
задоволенні заяви про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПрАТ
"Любомльське РТП" просить скасувати
ухвалу Любомльського районного суду
Волинської області від 08 вересня 2014
року і прийняти нове рішення з цього
питання, а також скасувати рішення
Любомльського районного суду
Волинської області від 28 грудня 2012
року.

В судовому засіданні представник
позивача Бойко І.А. підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав та
просив її відхилити.

Інші особи в судове засідання не
з'явились, хоча були повідомлені про
час та місце судового розгляду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 361
Цивільного процесуального кодексу
(далі - ЦПК) України, на які посилалося
ПрАТ "Любомльське РТП" як на правову
підставу своїх вимог, рішення або
ухвала суду, якими закінчено розгляд
справи, що набрали законної сили, а
також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами. Підставами для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу
у зв'язку з нововиявленими обставинами
є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У заяві про перегляд рішення суду у
зв'язку з нововиявленими обставинами
позивач зазначив, що постановою
Волинського окружного
адміністративного суду від 31.12.2013 в
справі № 2а/0370/1239/12 та ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2014 року
в справі № 1269/14, прямо встановлено, що
дії Відділу державної виконавчої
служби Любомльського районного
управління юстиції щодо видачі довідки
від 23.05.2011 року про відсутність
оскарження оцінки арештованого майна
боржника у зведеному виконавчому
провадженні № 25651980 є неправомірними.

Встановлені вказаними судовими
рішеннями обставини заявник вважає
нововиявленими. Ці обставини не були і
не могли бути відомі підприємству на
час постановлення рішення
Любомльським районним судом від 28.12.2012
року. Разом з тим, якщо б дані обставини
були відомі особам, які беруть участь у
справі, то зміст судового рішення був
би іншим. З цих підстав ПрАТ
"Любомльське РТП" просило переглянути
рішення.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30 березня 2012 року "Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами"
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).
Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Крім того, відповідно до п. 4 тієї ж
постанови Пленуму, вирішуючи питання
про наявність нововиявлених обставин,
суд повинен розмежовувати
нововиявлені обставини та нові
обставини. Обставини, що обґрунтовують
вимоги або заперечення сторін чи мають
інше істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами. Обставини, які виникли чи
змінилися тільки після ухвалення
судового рішення і не пов'язані з
вимогою в цій справі, а тому не могли
бути враховані судом при ухваленні
судового рішення, є новими обставинами
і можуть бути підставою для
пред'явлення нової вимоги (зокрема,
погіршення майнового стану
відповідача після ухвалення рішення
про стягнення з нього аліментів). Судам
необхідно розрізняти нові докази та
докази, якими підтверджуються
нововиявлені обставини, оскільки нові
докази не можуть бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Пунктом 7 постанови роз'яснено, що
обставини, які відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК є
підставою для перегляду судового
рішення, це юридичні факти, які
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику,
повинні бути істотними, тобто такими,
що могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили. Питання про те, які
обставини можна вважати істотними, є
оціночним, і вирішується судом у
кожному конкретному випадку з
урахуванням того, чи ці обставини могли
спростувати факти, покладені в основу
судового рішення, та вплинути на
висновки суду під час його ухвалення
таким чином, що якби вказана обставина
була відома особам, які беруть участь у
справі, то зміст судового рішення був
би іншим. Згідно з частиною третьою
статті 60 ЦПК доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі та щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виник спір, а тому
підставою для скасування судового
рішення є не всі невідомі на час
розгляду справи обставини, а лише ті,
які входять до предмета доказування у
справі (стаття 179 ЦПК).

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
обставина, пов'язана із визнанням
протиправними дій державного
виконавця щодо видачі довідки про
відсутність оскарження оцінки
арештованого майна, і не покладена в
основу рішення, є неістотною, тобто
такою, якби про неї було відомо під час
розгляду справи, то це не вплинуло б на
висновки суду таким чином, що зміст
судового рішення був іншим.

Даний висновок суду відповідає
обставинам справи. Відмовляючи в
задоволенні позову ПрАТ "Любомльське
РТП" до ВДВС Любомльського РУЮ, ПП
"Спеціалізоване підприємство юстиція"
в особі Луцької філії, ОСОБА_2 про
визнання прилюдних торгів недійсними,
суд першої інстанції в рішенні від 28
грудня 2012 року в мотивувальній частині
вказаного рішення обговорював питання
щодо дій державного виконавця та
проведення оцінки майна, яка була
проведена у відповідності до вимог ст.
58 Закону України "Про виконавче
провадження" і її законність
підтверджено ухвалою господарського
суду Волинської області від 21.12.2011 року
та постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від
23.01.2012 року (а.с.74-80), котрі
досліджувались Любомльським районним
судом при постановленні рішення 28.12.2012
року.

Крім того, ухвалою апеляційного суду
Волинської області від 13 березня 2013
року вказане рішення Любомльського
районного суду від 28.12.2012 року
залишено без змін, а ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року касаційну
скаргу позивача ПрАТ "Любомльське РТП"
відхилено.

На підставі викладеного, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
з яким погоджується і суд апеляційної
інстанції, що вказана обставина,
пов'язана із визнанням протиправними
дій державного виконавця щодо видачі
довідки про відсутність оскарження
оцінки арештованого майна, і не
покладена в основу рішення, є
неістотною і вона не впливає на
законність рішення Любомльського
районного суду від 28.12.2012 року. Визнання
протиправними дій державного
виконавця ВДВС Любомльського РУЮ в
частині видачі довідки про відсутність
оскарження оцінки майна не порушує
права та інтереси заявника на момент
розгляду справи (позивача), оскільки
даний факт не спростовує законність
висновку про саму оціночну вартість
реалізованого майна.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно, керуючись ст. ст. 361-365 ЦПК
України, відмовив у задоволенні заяви
позивача про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
суду, а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Приватного
акціонерного товариства "Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство"
відхилити.

Ухвалу Любомльського районного суду
Волинської області від 08 вересня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Cудді: