Ухвала

іменем україни

8 жовтня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дем'яносова М.В.,

Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на ухвалу апеляційного
суду Тернопільської області від 23
грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») звернулось до суду з указаним
позовом, у якому просило стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 5 вересня 2013 року у
задоволенні позову ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 23 грудня
2013 року відмовлено у відкритті
апеляційного провадження за
апеляційною скаргою ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК
України.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» просить скасувати
оскаржувану ухвалу та передати справу
до суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду, мотивуючи свою
вимогу порушенням апеляційним судом
норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 5
вересня 2013 Тернопільським
міськрайонним судом Тернопільської
області ухвалено рішення у
вищевказаній справі, при цьому
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Апеляційну скаргу разом з клопотанням
про поновлення строку на вказане
судове рішення ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» через свого представника подало
до апеляційного суду 24 жовтня 2013 року.

Заявляючи клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції, апелянт
вказував на те, що його представник не
був присутнім під час проголошення
вступної та резолютивної частини
рішення та у порушення вимог ст. 222 ЦПК
України копію рішення суду першої
інстанції представник позивача
отримав несвоєчасно, а саме: 14 жовтня 2013
року.

Постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті апеляційного провадження,
суд апеляційної інстанції виходив із
того, що банк звернувся до суду із
апеляційною скаргою на рішення суду
першої інстанції від 5 вересня 2013 року
лише 24 жовтня 2013 року, а в клопотанні
про поновлення строку на апеляційне
оскарження судового рішення не навів
переконливих доводів та належних
доказів на підтвердження поважності
причин пропуску процесуального строку.
Крім того, суд зазначив, що представник
позивача був присутнім під час
проголошення вступної та резолютивної
частини рішення, йому роз'яснено зміст
рішення, порядок та строк його
оскарження.

Проте погодитися з таким висновком
апеляційного суду не можна з наступних
підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 222 ЦПК
України копії повного тексту рішення
видаються особам, які брали участь у
справі, негайно після проголошення
такого рішення. У разі проголошення
тільки вступної та резолютивної
частини судового рішення, особам, які
брали участь у справі і були присутні у
судовому засіданні, негайно після його
проголошення видаються копії судового
рішення із викладом вступної та
резолютивної частини.

Згідно із ч. 1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Поза увагою суду апеляційної інстанції
залишилося те, що норми ЦПК України не
містять вичерпного переліку поважних
причин для поновлення пропущеного
процесуального строку, а сама по собі
присутність особи, яка бере участь у
справі, під час проголошення вступної
та резолютивної частин рішення без
своєчасного отримання копії повного
тексту судового рішення унеможливлює
як визначення необхідності подання
апеляційної скарги, так і її
мотивування, що є обов'язковим
елементом апеляційної скарги згідно з
вимогами ст. 295 ЦПК України.

Матеріали справи не містять
відповідних розписок, які б
підтверджували отримання особами, які
брали участь у справі, копії повного
тексту рішення (або копії судового
рішення із викладом вступної та
резолютивної частини) у встановлений
ст. 222 ЦПК України строк, натомість, як
вбачається з матеріалів справи копію
рішення суду першої інстанції
представник позивача отримав 14 жовтня
2013 року (а.с. 96).

Отже, в апеляційного суду не було
законних підстав для відмови у
відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, ухвала апеляційного суду
постановлена з порушенням норм
процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст.
342 ЦПК України підлягає скасуванню з
передачею справи до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 23 грудня
2013 року скасувати, питання про
відкриття апеляційного провадження
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаГоловуючий
Судді:В.І. Амелін М.В. Дем'яносов В.М.
Коротун О.В. СтупакСудді:В.І. Амелін