Справа №490/7604/14-ц 25.09.2014 25.09.2014 25.09.2014
Провадження №22-ц/784/2591/14 Суддя
по 1 інстанції - Чулуп О.С.
Доповідач апеляційного суду - Шолох
Рішення

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Данилової О.О., Коломієць
В.В.,

при секретарі судового засідання -
Свіщук О.В.,.

за участю позивачки ОСОБА_2 та
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 11 липня 2014 року у
справі за

позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на неповнолітніх дітей,

встановила:

16 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на двох
неповнолітніх дітей у розмірі по
? частці на кожну дитину.

Позивачка зазначала, що на її утриманні
знаходяться неповнолітні діти: донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є
відповідач, який з ними не проживає та
дітей не утримує.

Посилаючись на викладене, позивачка
просила про задоволення позову.

Відповідач не заперечував проти
стягнення аліментів.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 11 липня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на
користь позивачки аліменти на
утримання кожного із дітей по ? частці
всіх його видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи
стягнення з 16 червня 2014 року і до
досягнення ними повноліття. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на необґрунтованість
рішення суду, просив його змінити,
стягнувши з нього аліменти у розмірі 1/3
частки на обох дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у справі,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з такого.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що відповідно до вимог
ст. 180 СК України відповідач
зобов'язаний утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Проте, в порушення вимог ч. 2 ст. 183 СК
України, визначив розмір аліментів у
частках на кожну дитину окремо, а не
єдину частку на двох дітей, яка
стягується до досягнення найстаршою
дитиною повноліття. Крім того, не в
повній мірі врахував вимоги ст. 182 СК
України.

Так, у відповідності до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Способи
виконання цього обов'язку
визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості, кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються за рішенням суду у
частці від доходу матері, батька або у
твердій грошовій формі (ч. 3 ст. 181 СК
України).

Відповідно до ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на
дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька
на їх утримання, яка буде стягуватися
до досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Якщо після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення аліментів на інших дітей,
аліменти стягуються за вирахуванням
тієї рівної частки, що припадає на
дитину, яка досягла повноліття.

При визначенні розміру аліментів,
згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини і платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей та непрацездатних осіб, а також
інші обставини, що мають істотне
значення.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачка та відповідач перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1998
року. Від шлюбних відносин мають двох
неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які після припинення
сімейних стосунків проживають з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні.

Із матеріалів справи також вбачається,
що відповідач має постійне місце
роботи, з 2002 року працює в ТОВ
«Сандора» слюсарем - сантехніком і
його середньомісячний заробіток
становить 4 883 грн.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів на двох дітей, колегія
виходить із вимог ст. 183 СК України та
принців справедливості і розумності
(ч. 9 ст. 7 СК України), тому вважає, що
аліменти на двох дітей необхідно
визначити у розмірі 1/3 частки від
заробітку (доходів) відповідача.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що на його утриманні
перебуває його мати пенсіонерка, є
необґрунтованими, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, колегія
вважає, що рішення районного суду
підлягає зміні на підставі п. 4 ч.1 ст. 309
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 11 липня 2014 року
змінити в частині вирішення
позовних вимог про стягнення
аліментів.

Стягувати аліменти із ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.
Володимирівка Казанківського району
Миколаївської області (ІН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей:
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3
частини з усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 16
червня 2014 року і до досягнення
повноліття старшою дитиною, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку (на кожну
дитину).

Рішення суду в частині розподілу
судових витрат залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
з цього часу протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: