Провадження №6/761/1776/2014
У Х В А Л А

19 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Бульбі І.А.,

розглянувши у відкритому засіданні в
залі суду в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за поданням Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Думанської Аліни Леонідівни,
заінтересовані особи: ВАТ «Хутрофірма
«Тисмениця», ПАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк», ОСОБА_3 про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Думанська А.Л. звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України керівника
ВАТ «Хутрофірма «Тисмениця» ОСОБА_3.

В обґрунтування вимог посилається на
те, що Відділом примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України здійснюється примусове
виконання наказу № 311, виданого 06
березня 2012 року Господарським судом
Івано-Франківської області, яким в
рахунок погашення заборгованості ВАТ
«Хутрофірма «Тисмениця» перед ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» в
розмірі 54 503 974, 31 грн. за кредитним
договором № 08/44-03 від 30.09.2008 р. звернуто
стягнення на предмет застави шляхом
проведення публічних торгів.

22 лютого 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Відповідно до
постанови зобов'язано боржника щодо
добровільного виконання рішення суду.

Однак, рішення суду виконане не
було, сума заборгованості непогашена.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців керівником
юридичної особи ВАТ «Хутрофірма
«Тисмениця» є ОСОБА_3.

У відповідності до ч.2 ст. 377-1 ЦПК
України суд розглядає подання без
виклику сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець не з'явився,
просив розглянути подання за його
відсутності.

За таких обставин суд вважає за
можливе розглянути справу за його
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

В провадженні Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України здійснюється примусове
виконання наказу № 311, виданого 06
березня 2012 року Господарським судом
Івано-Франківської області, яким в
рахунок погашення заборгованості ВАТ
«Хутрофірма «Тисмениця» перед ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» в
розмірі 54 503 974, 31 грн. за кредитним
договором № 08/44-03 від 30.09.2008 р. звернуто
стягнення на предмет застави шляхом
проведення публічних торгів.

У відповідності до ч.1 ст. 19 ЗУ «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем відділу з примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України на підставі
вищевказаного наказу, виданого 06
березня 2012 року Господарським судом
Івано-Франківської області, було
відкрито виконавче провадження.

Проте вказане рішення суду боржником
не виконується.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

У відповідності до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу №4 від 16 вересня 1963
року до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод від 4
листопада 1950 року, ратифіковану
Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР,
визначено, що:1) кожен, хто законно
перебуває на території будь-якої
держави, має право вільно пересуватися
і вільно вибирати місце проживання в
межах цієї території; 2) кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною; 3) на здійснення цих прав
не можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб; 4)
права, викладені в пункті 1, також
можуть у певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Відповідно до ст.12 Міжнародного пакту
про громадянські і політичні права,
який набув чинності 23 березня 1976 року,
кожному, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, належить,
у межах цієї території, право на вільне
пересування і свобода вибору місця
проживання; кожна людина має право
залишати будь-яку країну, включаючи
свою власну; згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачені законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті;
ніхто не може бути свавільно
позбавлений права на в'їзд до своєї
власної країни.

Стаття 19 ЗУ «Про державну прикордонну
службу України» вказує, що обмеження
права громадян на виїзд з України
належить до виключної компетенції
Адміністрації Державної прикордонної
служби України, а пункт 8 зазначеної
статті покладає на державну
прикордонну службу України обов'язок
запобігання і недопущення в'їзду в
Україну або виїзду з України осіб, яким
згідно з законодавство не дозволено
в'їзд в Україну або яких тимчасово
обмежено в праві виїзду з України.

За викладених обставин, та враховуючи
те, що державним виконавцем не надано
доказів, того, що ОСОБА_3 є керівником
боржника - ВАТ «Хутрофірма «Тисмениця»,
суд не вбачає правових підстав для
задоволення подання державного
виконавця щодо тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 208, 212, 213, 214, 377-1 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Думанської Аліни Леонідівни,
заінтересовані особи: ВАТ «Хутрофірма
«Тисмениця», ПАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк», ОСОБА_3 про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_3

Ухвала підлягає оскарженню до
апеляційного суду м. Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: