Справа №545/3971/13-ц
№2/545/77/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. Полтавський районний
суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава цивільну справу
за позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1, третя
особа: ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення збитків завданих
підприємству, посилаючись на те, що
відповідач являється власником
нежитлового приміщення магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого по
АДРЕСА_1, яке належить йому на підставі
договору купівлі-продажу від 07 липня 2003
року. У вказане приміщення надаються
послуги щодо відпуску теплової енергії
у вигляді гарячої води з метою
забезпечення опалення вищевказаного
нежитлового приміщення. Однак, оплата
за вказані послуги в період з 01 жовтня
2008 року по 31 грудня 2010 року
відповідачем не здійснювалась, від
укладення договору про надання послуг
він ухилявся.

Також зазначив, що відповідач
вказане приміщення передав в оренду
ОСОБА_2, яка використовує його під
магазин та сплачує послуги за
постачання гарячої води з 01 січня 2011
року.

Внаслідок неотримання прибутку
за період з 01 жовтня 2008 року по 31 грудня
2011 року - до часу укладення договору
ОСОБА_2 з підприємством на відпуск
теплової енергії у вигляді гарячої
води ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»
завдано збитки в сумі 13924 грн. 32 коп. у
вигляді не отриманого прибутку.

Враховуючи вказане, просив стягнути з
відповідача на користь Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» завдані збитки у
вигляді неотримання коштів за послуги
гарячого водопостачання в сумі 13924 грн.
32 коп.

В судовому засіданні представник
позивача Данілова Н.Н. за довіреністю,
позовні вимоги підтримала, дала
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві.

Представник відповідача за
довіреністю ОСОБА_4 (а.с.100) заперечила
проти позову, посилаючись на те, що
відносини між сторонами у даній справи
здійснюються виключно на договірних
засадах, і 17 лютого 2006 року ОСОБА_1
звернувся до позивача з письмовою
заявою, в якій просив відключити від
системи опалення приміщення (магазин)
по АДРЕСА_1. Однак, вказана заява не
розглянута. Таким чином, відповідач
відмовився від укладення договору щодо
відпуску теплової енергії у вигляді
гарячої води. Позивач його думку
ігнорував та продовжував надавати
послуги та нараховувати плату за їх. З
вимогою про визнання договору
укладеним позивач до суду не звертався.

Зазначила, що пропозиція про укладення
договору направлена позивачем лише 04
жовтня 2010 року. У зв'язку з передачею
відповідачем в оренду приміщення по
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 01 січня 2011 року, остання
уклала з позивачем договір №3018 на
відпуск теплової енергії у вигляді
гарячої води. Тобто пропозиція
позивача відповідачу була прийнята та
укладено відповідний договір.

Вказала, що 04 жовтня 2010 року позивач не
звертався до відповідача з
пропозиціями чи вимогами щодо
укладення договору, тому між сторонами
відсутні договірні відносини, за якими
відповідач мав би певні обов'язки, а
також правові підстави для стягнення з
відповідача збитків.

Також просила застосувати до даних
правовідносин позовну давність,
оскільки заборгованість нарахована з 01
жовтня 2008 року.

Представник третьої особи ОСОБА_2 за
довіреністю ОСОБА_5 (а.с.50) вважав, що
позовні вимоги є безпідставні та
задоволенню не підлягають.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_1
являється власником нежитлового
приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованого по АДРЕСА_1, яке належить
відповідачу на підставі договору
купівлі-продажу від 07 липня 2003 року
(а.с.6-8).

Полтавське обласне комунальне
виробниче підприємство теплового
господарства «Полтаватеплоенерго»
надає теплову енергію до нежитлового
приміщення, яке належить відповідачу,
оскільки вказане приміщення
знаходиться на першому поверсі
п'ятиповерхового житлового будинку по
АДРЕСА_1 та має з ним спільну загально
будинкову систему центрального
опалення, проте, не отримувало оплати
за відпущену теплову енергію з 01 жовтня
2008 року по 31 грудня 2011 року.

Пунктами 2 і 25 «Правил надання
населенню послуг центрального
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №630 від 21 липня 2005
року, передбачено право споживача
відмовитися від отримання послуг
центрального опалення та гарячого
водопостачання в порядку,
затвердженому органом центральної
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства. У
разі відмови споживача від
користування послугами з
теплопостачання він має право
розірвати договір і вимагати
відключення відповідних мереж.

«Порядок відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання»
затверджено Наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України №4 від 22 листопада 2005 року.

ОСОБА_1 - власник приміщення, до якого
позивач надає послуги з
теплопостачання, 17 лютого 2006 року
звернувся до ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго» про відключення
від системи опалення приміщення
магазину по АДРЕСА_1. Вказана заява була
зареєстрована на підприємстві
позивача за вхідним номером 567 від 17
лютого 2006 року (а.с.140).

Разом з тим, суду не надано доказів про
наслідки розгляду вказаної заяви.
Згоди позивача на відключення не
отримано, заходів по відключенню
системи опалення не проведено

В той час, послуги з теплопостачання у
приміщення, належне відповідачу
продовжували надаватись та доказів про
відмову у їх отримання відповідачем
суду не надано.

В свою чергу, постачальник гарячої води
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»
звернувся до відповідача з пропозицією
за №9/2737 від 04 жовтня 2010 року укласти
договір на відпуск теплової енергії у
вигляді гарячої води з метою
забезпечення опалення вищевказаного
нежитлового приміщення. Вказана
пропозиція залишена ОСОБА_1 без
відповіді та реагування (а.с.17).

Між тим, вказане приміщення відповідно
до договору оренди №6 від 28 червня 2010
року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
(а.с.12, 13) останньою використовується
для здійснення підприємницької
діяльності. Згідно п.6 вказаного
договору орендар зобов'язався
своєчасно здійснювати орендні платежі,
за електропостачання за показанням
лічильника, інші комунальні платежі
повинен здійснювати орендодавець.

03 січня 2011 року між тими ж особами
укладено додаткову угоду до вказаного
договору оренди, відповідно до п.6 якої
орендар зобов'язується своєчасно
здійснювати орендні платежі та інші
комунальні платежі (в т.ч. і
електропостачання, теплопостачання,
водопостачання та водовідведення)
згідно лічильників та договорів,
укладених між орендарем та
комунальними установами (а.с.14).

На виконання зобов'язань за
додатковою угодою, ОСОБА_2 уклала з
виробничим підприємством
«Полтаватеплоенерго» договір на
відпуск теплової енергії у вигляді
гарячої води №3018 від 01 грудня 2011 року
та з вказаного часу сплачує за вказані
послуги.

Послуги з надання гарячої води у
приміщення, яке належить відповідачу
ОСОБА_1 у період з 01 жовтня 2008 року до
укладення договору з ОСОБА_2 не
оплачувались.

Внаслідок неотримання прибутку
за період з 01 жовтня 2008 року по 31 грудня
2011 року - до часу укладення договору
ОСОБА_2 з підприємством на відпуск
теплової енергії у вигляді гарячої
води ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»
завдано збитки в сумі 13924 грн. 32 коп., що
підтверджується розрахунком, наданим
позивачем (а.с.5).

Згідно п. 1 ч. 3 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
споживач зобов'язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору.

Правилами
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків передбачено, що
власники квартир багатоквартирних
будинків є співвласниками усіх
допоміжних приміщень будинку та його
технічного обладнання і зобов'язані
брати участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку та
прибудинкових територій відповідно до
своєї частки у майні будинку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи викладене,
співвласники житлового будинку
повинні брати участь у витратах на його
утримання пропорційно своїй частці у
будинку та оскільки послуги ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго» фактично та
належним чином надавалися, суд вважає,
що договірні відносини між сторонами
існували, а тому нарахування за
опалення місць загального
користування є правомірними.

Згідно «Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року за №630, споживач
має право на несплату вартості послуг
лише у разі їх ненадання виконавцем або
припинення надання послуг у
встановленому порядку за письмовою
заявою споживача. За змістом
зазначених положень споживач може
відмовитись від укладення договору з
надання послуг по теплопостачанню у
разі відмови від користування такими
послугами, а від оплати лише у разі
ненадання послуг або припинення
надання їх за його згодою. Відмова від
укладення договору без відмови
споживача від централізованого
теплопостачання не звільняє його від
оплати фактично наданих послуг.

Порядком відключення окремих
приміщень житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води затвердженого
Наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України №4 від 22
листопада 2005 року передбачено, що при
відмові споживача від
централізованого теплопостачання
звернення до міжвідомчої комісії для
розгляду питань щодо відключення
споживачів від мереж ЦО і ГВП у разі
позитивного рішення комісії отримання
технічних умов від організацій, за
наданим переліком, для розробки
проекту індивідуального
теплопостачання і відокремлення від
мереж ЦО і ГВП, розробка проекту
індивідуального теплопостачання і
відокремлення від мереж ЦО і ГВП,
узгодження проекту з організаціями,
які видали технічні умови на
підключення будинку до зовнішніх
мереж.

Отже у сторін виникли правовідносини з
приводу постачання теплової енергії у
вигляді гарячого водопостачання, які
регулюються Законом України «Про
теплопостачання» та Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року за №630.

Позивач надавав послуги у вигляді
гарячого водопостачання в приміщення
нежитлового приміщення, яке
знаходиться по АДРЕСА_1, власником
якого є відповідач, оскільки дане
приміщення з іншими приміщеннями
будинку має спільну загально-будинкову
систему центрального опалення та
гарячого водопостачання,

проте не отримує плати за відпущену
послугу гарячого водопостачання, а
відповідач ухилявся від укладення
договору з позивачем. Як встановлено в
судовому засіданні заяву про відмову
від послуг з гарячого водопостачання
відповідач ОСОБА_1 з 01 жовтня 2008 року по
31 грудня 2012 року не подавав.

Разом з тим, суд враховує, що
представник відповідача просила до
даних правовідносин застосувати
позовну давність (а.с.137-139).

Позовну заяву, яка розглядається судом
у межах цієї справи, було подано 16
березня 2012 року.

При тому, представник позивача надав
розрахунок заборгованості та просив
стягнути з відповідача заподіяні
збитки, починаючи з жовтня 2008 року по
грудень 2012 року, тобто з часу
заподіяння збитків в жовтні пройшло
три роки та п'ять місяців з моменту,
коли позивач дізнався про порушення
його прав та інтересів.

На підставі ч. 5 ст.267 ЦК України, якщо
суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Разом з тим, представник позивача не
заявила вимоги про поновлення строку
позовної давності для звернення з
позовом до суду.

Відповідно до ч. 3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 статті 267 ЦК України
встановлено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про застосування до даних
правовідносин позовної давності та
часткове задоволення позовних вимог
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», а саме
про задоволення стягнення нарахованої
суми починаючи з 16 березня 2009 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку
(а.с.5) при розрахунку заборгованості за
спожиту теплову енергію суд виходить з
наступного.

Починаючи з квітня 2009 року по грудень
2010 року відповідач повинен сплатити
позивачу 9838 грн. 70 коп.

Виходячи, що в березні 2009 року
заборгованість відповідача перед
позивачем склала 777 грн. 02 коп., а
оскільки суд застосував позовну
давність, починаючи с 16 по 31 березня 2009
року (16 днів) відповідачем позивачу не
сплачено 411 грн. 12 коп. (за березень 2009
року нараховано відповідачу 777 грн. 02
коп., тобто за день - 25 грн. 07 коп. Ч 16 = 411
грн. 12 коп.).

Таким чином суд застосовує до даних
правовідносин позовну давність та
частково задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищезазначені розрахунки з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 10249 грн. 82 коп. (9838 грн. 70 коп. + 411
грн. 12 коп.).

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий
збір в сумі 214 грн. 60 коп., сплачений
позивачем при подачі позову, необхідно
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.ст.509, 526 ЦК України, ст.19 Закону
України «Про теплопостачання», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1, третя
особа: ОСОБА_2 про стягнення збитків
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Полтаватеплоенерго» 10249
грн. 82 коп. (десять тисяч двісті сорок
дев'ять гривень 82 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Полтаватеплоенерго
судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.
(двісті чотирнадцять гривень 60
копійки).

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський райсуд в
десятиденний строк з дня його
проголошення, а у разі якщо рішення
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду

Л.В.Шелудяков