АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4388/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3326/14
Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.
Доповідач Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді : Буленка О.О.,

Суддів:Кривчун Т.О., Хіль Л.М.

при секретарі - Ачкасовій О.Н.

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Київського районного суду м.
Полтави від 06 жовтня 2014 року

по справі за клопотанням ОСОБА_4 про
визнання та виконання рішення
іноземного суду, що підлягає
примусовому виконанню на підставі
міжнародного договору,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 06 жовтня 2014 року
клопотання ОСОБА_4 про визнання та
виконання рішення іноземного суду, що
підлягає примусовому виконанню на
підставі міжнародного договору -
задоволено.

Надано дозвіл на примусове виконання
судового наказу № 2 -1-7305 районного суду
Казибекбійського району міста
Караганди від 15 серпня 2007 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Восточно
-Казахстанської області,
ідентифікаційний номер не встановлено,
працює Везерфорд АДРЕСА_1, начальником
департаменту геофізики на користь
ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в
розмірі ? частини заробітку ( доходу),
починаючи з 14.08.2007 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Видано виконавчий лист.

З вказаною ухвалою суду не погодився
відповідач та подав на неї апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу суду
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для розгляду.

Апелянт вважає ухвалу суду незаконною
та винесеною з порушенням норм
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення
частково.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 307
ЦПК України за наслідками розгляду
скарги на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право змінити
ухвалу суду.

Постановлюючи ухвалу про
задоволення заяви ОСОБА_4 про визнання
та виконання рішення іноземного суду,
що підлягає примусовому виконанню на
підставі міжнародного договору, суд
першої інстанції виходив з того, що
судовий наказ іноземної держави набрав
законної сили, раніше не виконувався,
відсутні підстави для відмови у
задоволенні даного клопотання.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав:

На підставі ст.390 ЦПК України рішення
іноземного суду визнається та
виконується в України, якщо його
визнання та виконання передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, або за принципом
взаємності за домовленістю з іноземною
державою, рішення суду якої має
виконуватися в Україні.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про
міжнародне приватне право», в Україні
можуть бути визнані та виконані
рішення іноземних судів у справах, що
виникають з цивільних, трудових,
сімейних та господарських
правовідносин, вироків іноземних судів
у кримінальних справах у частині, що
стосується відшкодування шкоди та
заподіяних збитків, а також рішення
іноземних арбітражів та інших органів
іноземних держав, до компетенції яких
належить розгляд цивільних і
господарських справ, що набрали
законної сили.

Відповідно до ст.396 ЦПК України,
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, передбачених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, такі випадки не
передбачено, у задоволенні клопотання
може бути відмовлено: 1) якщо рішення
іноземного суду за законодавством
держави, на території якої воно
постановлено, не набрало законної сили;
2) якщо сторона, стосовно якої
постановлено рішення іноземного суду,
була позбавлена можливості взяти
участь у судовому процесі через те, що
їй не було належним чином повідомлено
про розгляд справи; 3) якщо рішення
ухвалене у справі, розгляд якої
належить виключно до компетенції суду
або іншого уповноваженого відповідно
до закону органу України; 4) якщо
ухвалене рішення суду України у спорі
між тими самими сторонами, з того ж
предмету і на тих же підставах, що
набрало законної сили, або якщо у
провадженні суду України є справа у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмету і на тих же підставах до часу
відкриття провадження у справі в
іноземному суді; 5) якщо пропущено
встановлений міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, та цим Законом
строк пред`явлення рішення іноземного
суду до примусового виконання в
Україні; 6) якщо предмет спору за
законами України не підлягає судовому
розгляду; 7) якщо виконання рішення
загрожувало б інтересам України; 8) в
інших випадках, встановлених законами
України.

Із матеріалів справи вбачається, що
судовий наказ № 2 -1-7305 районного суду
Казибекбійського району міста
Караганди від 15 серпня 2007 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_3, вступив
в законну силу 27 серпня 2007 року / а.с.6/

Підстави для відмови у задоволенні
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду визначенні статтею 396
ЦПК України, але таких обставин під час
судового розгляду встановлено не було.

Виходячи з наведеного судом першої
інстанції, обґрунтовано задоволено
клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу
на примусове виконання на території
України судового наказу № 2 -1-7305
районного суду Казибекбійського
району міста Караганди від 15 серпня 2007
року.

В свою чергу, як вбачається з
матеріалів справи, вказаний судовий
наказ виконувався на на території
Республіки Казахстан до 01.01.2014 року /
а.с. 5/.

Однак, судом першої інстанції були
порушені вимоги ч.7ст.395 ЦПК України,
якою передбачено, що якщо рішення
іноземного суду вже виконувалося
раніше суд визначає, в якій частині чи з
якого часу воно підлягає виконанню.

Оскільки судом першої інстанції в
судовому рішенні не зазначено строку з
якого здійснювати проведення
стягнення,а з матеріалів справи
вбачається , що стягнення по
виконавчому листю здійснювалося на
території іноземної держави до 01.01.2014,
апеляційний суд відповідно до вимог
п.2ч.1ч.312 ЦПК України вважає за
необхідне змінити ухвалу суду першої
інстанції , зазначивши строк виконання
судового наказу № 2 -1-7305 районного
суду Казибекбійського району міста
Караганди від 15 серпня 2007 року з 01 січня
2014 року.

В свою чергу, колегія суддів вважає
безпідставними доводи апелянта щодо
неправомірного постановлення ухвали
суду українською мовою, виходячи з
наступного.

Так, відповідно до розділу 5,
підпункту 5.6. Інструкції про порядок
виконання міжнародних договорів з
питань надання правової допомоги в
цивільних справах щодо вручення
документів, отримання доказів та
визнання і виконання судових рішень,
ухвала за результатами розгляду
іноземного клопотання складається
українською мовою.

Крім того, апелянтом складено
апеляційну скаргу на українській мові
та підписано ним особисто, а не його
представником, а тому твердження
апелянта, що він не розуміє української
мови, колегія суддів вважає
безпідставними.

Керуючись ст., ст .307, 312, 315
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -задовольнити
частково.

Ухвалу Київського районного суду м.
Полтави від 06 жовтня 2014 року - змінити
в частині строку виконання
міжнародного рішення, зазначивши строк
його виконання на території України з 01
січня 2014 року.

В іншій частині ухвалу суду залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : __________
О.О. Буленко

Судді: _____________ Л.М.Хіль ____________
Ю.В.Дряниця