Справа № 296/5113/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"14" серпня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м.
Житомира в складі:

головуючого судді - Рожкової
О.С.,

за участю: секретаря судового
засідання Каторжинської Т.В.,

позивача - ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про встановлення порядку
користування майном та зустрічну
позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа виконавчий комітет
Житомирської міської ради, як орган
опіки та піклування про визначення
порядку користування квартирою та
позбавлення права користування майном,
-

В С Т А Н О
В И В :

У червні 2013 року ОСОБА_1 (далі також
позивач) звернулася до суду із
зазначеним позовом до ОСОБА_4 (далі
також відповідач), в обґрунтування
вимог якого зазначила, що є власницею 1/2
частини квартири АДРЕСА_1. Разом з нею
зареєстровані та проживають діти
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2. Другим співвласником
вказаної квартири є відповідач, яка
також зареєстрована, але не проживає в
квартирі. Посилаючись на тривалі
неприязні стосунки з відповідачем та
неможливість вирішити питання
спільного користування квартирою,
просила встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виділення в користування ОСОБА_1 разом
з дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6 кімнати 5 -
площею 17,2 кв.м., з балконом 0,90 кв.м.,
відповідачу виділити в користування
кімнату 4 -площею 10,7 кв.м., кухню 3 -
площею 5,5 кв.м., коридор 1 - площею 6,2 кв.м.,
ванну кімнату 2 - площею 2,9 кв.м.,
залишити у спільному користуванні
співвласників.

В листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулась
до суду із зустрічною позовною заявою
до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та позовні
вимоги мотивувалися тим, що ОСОБА_1
перешкоджає позивачу за зустрічним
позовом у користуванні спірною
квартирою, а її діти, які є
відповідачами у справі ніколи не
проживали в квартирі і не проживають на
даний час, а тому з урахуванням
уточнень (а.с.46-47) просила зобов'язати
ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування квартирою
та зняття з реєстрації місця
проживання. Крім того просила
встановити порядок квартирою АДРЕСА_1
виділивши в користування ОСОБА_1
кімнати 4 -площею 10,7 кв.м., ОСОБА_4
кімнату 5 - площею 17,2 кв.м., з балконом, у
спільному користуванні співвласників
залишити кухню, коридор, ванну кімнату.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали в
повному обсязі з підстав викладених у
позовній заяві, додатково пояснили, що
позивач проживає в кімнаті 5 - площею 17,2
кв.м., кімната відповідача зачинена,
відповідач проживає за іншою адресою, у
зв'язку з чим просили позов
задовольнити з встановленням
запропонованого позивачем порядку
користуванні квартирою, в задоволенні
зустрічного позову просили відмовити,
оскільки син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2
проживає разом з матір'ю, а в найближчий
час з-за кордону має повернутися
старший син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який
навчається Житомирському
національному агроекологічному
університеті, а тому відсутні підстави
для позбавлення дітей позивача права
на користування квартирою.

Представник відповідача (позивача за
зустрічним позовом) в судовому
засіданні первісний позов не визнала,
посилаючись на те, що при встановленні
запропонованого позивачем порядку
користуванні квартирою будуть
порушуватись права відповідача, яка є
пенсіонеркою та не має іншого житла,
просила у задоволенні позову
відмовити. Вимоги зустрічного позову
підтримала з підстав, викладених у
ньому.

Представник третьої особи без
самостійних вимог в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
представників сторін, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтв про право на спадщину за
законом від 25.02.2011 року (а.с.4) та від
19.05.2011 року (а.с.81) ОСОБА_1 та ОСОБА_4
належить по 1/2 квартири АДРЕСА_1.

З наявної в матеріалах справи довідки
КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської
ради №708 від 31.05.2013 року вбачається, що
в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_1, її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сестра ОСОБА_4
(а.с.9).

Згідно витягів про державну реєстрацію
прав КП «Житомирське обласне міжміське
бюро технічної інвентаризації»
Житомирської обласної ради №29203805 від
03.03.2011 року (а.с.5) та витягу №30082503 від
25.05.2011 року (а.с.81) квартира АДРЕСА_1
зареєстрована на праві приватної
спільної часткової власності за ОСОБА_1
в розмірі 1/2 частки квартири та ОСОБА_4 в
розмірі 1/2частки.

Щодо заявлених позивачем вимог про
встановлення порядку користування
приміщеннями квартири суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 1995 року №20
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» роз'яснено, що квартира, яка
є спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

За положенням ч. 1, 2 ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

За ст.ст. 317, 319 цього Кодексу власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Цими
правами власник розпоряджається на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Виходячи з цих положень, порядок
користування жилими приміщеннями у
квартирі, яка належить на праві
власності кільком особам, може бути
встановлений у випадку, коли такі
приміщення за розміром відповідають
часткам цих осіб у квартирі.

Відповідно до технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_1, остання складається
із двох ізольованих кімнат загальною
житловою площею 27,9 кв.м., а саме: кімнати
4 - площею 10,7 кв.м., кімнати 5 - площею 17,2
кв.м., а також коридору, кухні, туалету,
ванної кімнати. Загальна корисна площа
квартири складає 42,5 кв.м. (а.с.7-8).

У даному випадку, на кожного
співвласника квартири відповідно до
його частки в ідеалі припадає по 13,95
кв.м. житлової площі (27,9 : 2 = 13,95 кв.м.).

Частиною 4 ст.29 Цивільного кодексу
України встановлено, що місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків або одного з них,
з ким вона проживає.

З огляду на те, що на час розгляду
справи спір не врегульовано в
позасудовому порядку, враховуючи площу
житлових кімнат і те, що з позивачем
проживає дитина, яка не досягла десяти
років, є неможливим дотриматися
рівності часток у сторін, а тому суд
вважає за доцільне вирішити спір,
виділивши позивачці у користування
житлову кімнату 5 - площею 17,2 кв.м., з
балконом 0,90 кв.м., а відповідачу житлову
кімнату 4, площею 10,7 кв.м., оскільки при
цьому не порушується право
користування спірним житлом
малолітнього сина позивача ОСОБА_6,
який хоча й не є співвласником
квартири, однак зареєстрований та
проживає разом з матір'ю, яка є
співвласником квартири та наділений
правом користування спірною квартирою.

Тому вимоги позивача ОСОБА_1 є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Що стосується вимог ОСОБА_4 по
зустрічному позову провизнання
відповідачів такими, що втратили право
користування квартирою, зняття з
реєстрації місця проживання та
встановлення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1 з виділенням ОСОБА_4
більшої кімнати 5 - площею 17,2 кв.м., суд
зазначає наступне.

Правовою підставою користування
вказаною квартирою відповідачем
(позивачем) ОСОБА_1 є її право власності
на 1/2 частку квартири.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом з
дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6 (відповідачами по
зустрічному позову) проживали та були
зареєстровані в спірній квартирі 91, як
члени сім'ї попереднього власника
вказаної квартири - матері позивача
ОСОБА_10

В силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України
вказані обставини не потребують
доказування, так як підтверджуються
рішенням Корольовського районного
суду м.Житомира від 18.02.2010 року, яким
позов ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та вселення
задоволено (а.с.43).

Згідно зі ст. ст. 317, 319 ЦК України,
позивач, так само як і відповідач має
право вільно володіти, користуватися,
розпоряджатися своїм майном.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_1 є власником 1/2 частини спірної
квартири, в якій зареєстрована разом з
дітьми.

Оскільки, відповідно до ст.29 ЦК України
місцем проживання сина ОСОБА_1 - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 є місце проживання його
матері, то його право користування
квартирою є похідним та нерозривно
пов'язане з правом користування майном
його матері, а тому вимоги ОСОБА_4 про
позбавлення права дитини ОСОБА_6 такого
права є безпідставними і задоволенню
не підлягають.

Посилання представника позивача по
зустрічному позову на наявність у
малолітнього ОСОБА_6 права власності
на 8/100 ідеальних частин житлового
будинку по АДРЕСА_2 та земельної
ділянки площею 146,0 кв.м. за тією ж
адресою, отриманою ним за договором
дарування (а.с.109), судом до уваги не
приймаються, оскільки не спростовують
його права, як члена сім'ї власника на
користування квартирою АДРЕСА_1

Крім того, відповідач ОСОБА_5, який
також є сином позивача ОСОБА_1, на
законній правовій підставі
зареєстрований в квартирі та з
поважних причин тимчасово не проживає
в ній, у зв'язку з навчанням
Житомирському національному
агроекологічному університеті, а тому
суд не вбачає підстав для позбавлення
його права на користування квартирою.

Враховуючи викладене, похідна вимога
ОСОБА_4 про зняття відповідачів з
реєстрації місця проживання також
задоволена бути не може.

Отже, суд відмовляє ОСОБА_4 в
задоволенні зустрічного позову в
повному обсязі.

Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, а тому з відповідача ОСОБА_4
підлягають стягненню на користь
позивача понесені нею судові витрати,
що складаються з судового збору у сумі
229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 -
215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення в
користування ОСОБА_1 кімнати площею 17,2
кв.м., позначеної на плані квартири
цифрою 5 з балконом 0,90 кв.м., ОСОБА_4
виділити в користування кімнату площею
10,7 кв.м., позначену на плані цифрою 4.

Кухню площею5,5 кв.м., позначену на плані
квартири цифрою 3, коридор площею 6,2
кв.м., позначений на плані квартири
цифрою 1, ванну кімнату площею 2,9 кв.м.,
позначену на плані квартири цифрою 2
залишити у спільному користуванні
сторін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір в розмірі 229
грн. 40 коп.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову
до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в повному
обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні при оголошенні рішення суду,
протягом того ж строку з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
О. С. Рожкова