У х в а л а

іменем україни

4 вересня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Дочірнього
підприємства «Богданівське»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інвест
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Фермерського господарства «Юнако»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, -
реєстраційна служба Яготинського
районного управління юстиції у
Київській області, про визнання
договору недійсним та скасування
державної реєстрації за касаційною
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
Фермерського господарства «Юнако» на
рішення апеляційного суду Київської
області від 5 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ДП «Богданівське» ТОВ
«Агро Інвест Україна» звернулось до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 20 вересня 2006 року
між ОСОБА_5 та ДП «Богданівське» ВАТ
«Яготинський маслозавод»,
правонаступниками якого є ТОВ «Агро
Інвест Україна», укладено договір
оренди, згідно з яким ОСОБА_5 передала
орендарю в користування земельну
ділянку. 27 вересня 2006 року ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 уклали з цим підприємством
договори оренди належних їм земельних
ділянок. Вказані договори були
зареєстровані 29 вересня 2006 року у
Яготинському районному відділі
Київської регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру».
Відповідно до п. 8 вказаних договорів
строк дії оренди земельних ділянок
встановлено до 31 серпня 2009 року з
наступною автоматичною пролонгацією
до 31 серпня 2021 року на тих самих умовах
у випадку відсутності заяви
орендодавця не менш як за 180 днів про
наміри змінити умови договору або
припинити його з 31 серпня 2009 року. В
порядку спадкування після ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 права власності на
належні їм земельні ділянки набули їх
спадкоємці ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Незважаючи на те, що строк дії вказаних
договорів був поновлений і ДП
«Богданівське» продовжувало
користуватися земельними ділянками, у
вересні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_4
уклали договори оренди вказаних
земельних ділянок з ФГ «Юнако» та
передали останньому спірні ділянки за
актами приймання-передачі. Позивач
вважає, що договори оренди земельних
ділянок, які укладені ОСОБА_3. ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 з ФГ «Юнако», порушують вимоги
ст. ст. 13, 24, 25, 27 Закону України «Про
оренду землі», що відповідно до ч. 1 ст.
203, ст. 215 ЦК України є підставою для
визнання цих договорів недійсними і
скасування їх державної реєстрації.

Рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 2 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 5 червня 2014 року рішення
Яготинського районного суду Київської
області від 2 квітня 2014 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки № 684, укладений 5
вересня 2013 року між ОСОБА_3 і ФГ «Юнако»,
і скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки № 634, укладений 19
вересня 2013 року між ОСОБА_2 і ФГ «Юнако»,
і скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки № 589, укладений 7
вересня 2013 року між ОСОБА_4 та ФГ
«Юнако», і скасовано його державну
реєстрацію.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі заявники просять
скасувати рішення апеляційного суду
Київської області від 5 червня 2014 року,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановивши, що договори оренди
земельних ділянок, укладені 20 та 27
вересня 2006 року, пролонговані на тих
самих умовах і земельні ділянки
продовжували перебувати у
користуванні ДП «Богданівське», суд
апеляційної інстанції, дослідивши
докази у справі і надавши їм належну
оцінку за правилами ст. ст. 10, 60, 212, ЦПК
України, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано дійшов висновку про
порушення прав позивача як орендаря і
наявність правових підстав для
визнання недійсними договорів оренди
земельних ділянок та скасування їх
державної реєстрації.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують,
рішення апеляційного суду Київської
області від 5 червня 2014 року
постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
і Фермерського господарства «Юнако»
відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 5 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко Судді:
В.І.Амелін В.П.Гончар