Номер провадження: 22-ц/785/8485/14
Головуючий у 1 інстанції Петренко В. С.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Троїцької Л.Л., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: відповідача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
19 серпня 2014 року, -

встановила:

24 жовтня 2013р. ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості та
моральної шкоди. При цьому, уточнивши
позовні вимоги, просив стягнути з
відповідача на користь позивача штраф
за неповернення позики у розмірі 672995
грн. 47 коп. за період з березня 2013р. по
травень 2014р., 3% річних за період з 05
березня 2013р. по 10 червня 2014р. у
розмірі 53336 грн. 99 коп. та компенсацію
моральної шкоди у розмірі 5700
грн.(а.с.2-5,83-84, 109-111).

Одночасно з позовною заявою, позивачем
було надано заяву про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
автомобіль НОМЕР_1, 2005року випуску, який
належить ОСОБА_1.(а.с.25-25,30-31).

Ухвалою суду від 29 жовтня 2013р.
відкрито провадження по вищевказаній
справі(а.с.38).

Ухвалою суду від 29.10.2013р. заяву позивача
про вжиття заходів забезпечення позову
задоволено - накладено арешт на
автомобіль НОМЕР_1, 2005року
виготовлення, який зареєстрований за
ОСОБА_1.(а.с.41-42).

У судовому засіданні 19.08.2014р.
відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою про скасування заходів
забезпечення позову( а.с.142-143).

Представник позивача ОСОБА_3
заперечував проти задоволення даної
заяви, вказував, що це може
унеможливити виконання рішення суду у
разі задоволенні позовних вимог у
справі.

Ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 19 серпня 2014р. у
задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1
про скасування заходів забезпечення
позову відмовлено(а.с.150-151).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить ухвалу Київського районного
суду м. Одеси від 19 серпня 2014р.
скасувати, постановити нову ухвалу,
якою задовольнити заяву про скасування
заходів забезпечення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
відповідач ОСОБА_1, його представник
ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу
та просили її задовольнити.

Відповідач до суду не прибув, про
час та місце розгляду справи був
сповіщений належним чином, про що у
справі є докази. Зважаючи на вимоги ч. 2
ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін
не перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в
задоволенні заяви про скасування
заходів забезпечення позову, суд
першої інстанції виходив з того, що у
заяві ОСОБА_1 не зазначено, з яких
мотивів відповідач дійшов висновку про
те, що необхідність у заходах
забезпечення позову відпала.

Крім того, обґрунтованість та
законність вжитих судом заходів
забезпечення позову, були предметом
розгляду апеляційного суду за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, за
наслідками розгляду якої апеляційну
скаргу відхилено, а ухвалу суду першої
інстанції залишено без змін.

Посилання ОСОБА_1 на те, що
співробітники ДАІ не дають йому
можливості вільно користуватися
транспортним засобом нічим не
доведені, а тому суд звернув увагу
ОСОБА_1 на те, що відповідно до
резолютивної частини ухвали суду про
забезпечення позову йому не
заборонено володіти та користуватися
транспортним засобом. В даному випадку
накладений судом арешт встановлює лише
обмеження щодо розпорядження
автомобілем.

Колегія суддів погоджується
з таким висновком суду з наступних
підстав.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пунктом 3 ст.154 ЦПК України
передбачено, що заходи забезпечення
позову можуть бути скасовані судом,
який розглядає справу.

Суд може скасувати забезпечення
позову у зв'язку із зміною умов, що
існували на момент постановлення
ухвали про забезпечення позову.
Підставою для скасування заходів
забезпечення позову на розсуд суду
можуть бути, в тому числі, будь-які
обставини, які свідчать про
відсутність потреби у забезпеченні
позову, про неефективність вжитих
заходів, про невідповідність вжитих
заходів дійсним обставинам справи, про
наявність зловживань з боку позивача
при вирішенні питання про забезпечення
позову.

Згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», заходи забезпечення позову
мають тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

Як вбачається з матеріалів
справи, 24 жовтня 2013р. ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості та моральної
шкоди. При цьому, уточнивши
позовні вимоги просив стягнути з
відповідача на користь позивача штраф
за неповернення позики у розмірі 672995
грн. 47 коп. за період з березня 2013р. по
травень 2014р., 3% річних за період з 05
березня 2013р. по 10 червня 2014р. у
розмірі 53336 грн. 99 коп. та компенсацію
моральної шкоди у розмірі 5700
грн.(а.с.2-5,83-84, 109-111).

ОСОБА_1 19.08.2014р. звернувся до суду з
заявою про скасування вищевказаних
заходів забезпечення позову,
посилаючись на те, що рішення
Київського районного суду м. Одеси від
29 березня 2013р. та рішення апеляційного
суду Одеської області від 20 грудня
2013р. скасовано ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014р., якими було
задоволено вимоги позивача, а тому
його вимоги, які заявлені в цієї
справі є безпідставними та не
підлягають задоволенню, а тому немає
потреби у заходах забезпечення позову.

Згідно п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» передбачено, що
заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, за загальними
правилами заходи забезпечення позову
діють до виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи
позовні вимоги ОСОБА_3, які заявлені 24
жовтня 2013р. не розглянуті по суті , з
постановленням судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що заходи забезпечення
позову не можуть бути скасовані,
оскільки діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті.

Суд дійшов вірного висновку, що спір
між сторонами не розглянуто, потреба у
забезпеченні позову не відпала, не
змінилися обставини, що зумовили його
застосування, оскільки між сторонами
спір не врегульовано.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.
Підстав для скасування ухвали суду з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія суддів не знаходить.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а ухвалу суду
залишити без змін.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 12 вересня 2014р. за заявою
ОСОБА_1 йому була відстрочена сплата
судового збору у розмірі 121 грн.80 коп.
за подачу апеляційної скарги до
ухвалення судового рішення по справі,
а тому відповідно до вимог ст.4 Закону
України «Про судовий збір» вказана
сума за подачу апеляційної скарги
підлягає стягненню з ОСОБА_1 на
користь держави.

На підставі ст.324 ч .1 п. 2 ЦПК України
ухвала апеляційного суду оскарженню в
касаційному порядку не підлягає, тому,
що не перешкоджає подальшому
провадженню по справі.

Керуючись ст.ст. 209,303,307
ч.2п.1,312,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 19 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять
одна ) грн. 80 коп. за подачу апеляційної
скарги.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

Л.Л. Троїцька

О.М. Таварткіладзе