22.01.2014 року Московський районний суд
міста Харкова у складі:
головуючого судді
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за
участю третьої особи - Управління служб
у справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про позбавлення
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із
позовом, в якому просить позбавити
відповідача, ОСОБА_3 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
відповідач по справі, з яким шлюб
розірвано 19 березня 2002 року. Після
припинення шлюбно-сімейних відносин у
2002 році, перестав приймати будь-яку
участь у вихованні та матеріальному
забезпеченні сина, не спілкується з
ним, не цікавиться його життям,
навчанням, досягненнями. Аліменти на
утримання сина не сплачує.
Позивач, ОСОБА_2 в судове засідання не
Позовні вимоги представник позивача,
ОСОБА_1, підтримав, надавши суду
відповідну заяву, в якій наполягав на
задоволенні позовних вимог та просив
їх задовольнити в повному обсязі, не
заперечував проти заочного розгляду
справи, просив розглядати справу за їх
Відповідач по справі, ОСОБА_3, про час та
місце розгляду цивільної справи
повідомлений належним чином, однак в
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив. Зі згоди
представника позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. ст. 224 - 226
ЦПК України.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву, в якій просила розглядати справу
без участі представника органу опіки
та піклування, винести рішення
відповідно до висновку Управління
служб у справах дітей.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані докази, вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню. При цьому суд виходить з
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано
19.03.2002 року (а.с. 7). Від шлюбу мають сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

У зв'язку з тим, що після розірвання
шлюбу відповідач піклуванням та
вихованням сина не займався,
матеріальної допомоги не надавав,
позивач була вимушена звернутися до
суду з цим позовом.

Відповідно до довідки з місця
проживання про склад сім'ї та
реєстрацію, виданої 22.02.2013 року за №316
КП «Жилкомсервіс» дільниця №29, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та мешкає
разом з матір'ю ОСОБА_2 (а.с. 10)

Управлінням служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
розглядалося питання щодо доцільності
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, і висновком від 16.12.2013
року, було визнано за доцільне
позбавити батьківських прав ОСОБА_3
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25-26).

Відповідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дітей,
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний розвиток, батьки
зобов'язані забезпечити дітям
отримання повної середньої освіти,
готувати до самостійного життя.
Передання дітей на виховання іншим
особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування про
них.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати та
батько можуть бути судом позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків щодо виховання дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
ВСУ «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» №3 від
30.03.2007 року - ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Таким чином, суд має всі правові
підстави для позбавлення відповідача
батьківських прав, оскільки він не
виконує своїх обов'язків щодо
виховання неповнолітньої дитини,
вихованням сина не займається.

Судові витрати по справі були сплачені
позивачем при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 11, 209, 212, 215, 224-226, 228 ЦПК
України, ст. ст. 150, 164, 165 СК України, п. 16
Постанови Пленуму ВСУ «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
батьківських прав відносно його
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Змінити прізвище неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з «ОСОБА_4» на
«ОСОБА_4».

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Московський
районний суд міста Харкова протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення .

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

Т. В. Поліщук