У Х В А Л А

16 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області у складі :

головуючого судді:
- Шимківа С.С.,

суддів
- Бондаренко Н.В., Ковалевича С.П.,

секретар судового
засідання - Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана
його представником ОСОБА_3, на ухвалу
Рівненського міського суду
Рівненської області від 29 жовтня 2009
року у справі за поданням начальника
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Бабишкевича Ю.М. про вилучення
закордонного паспорта боржника ОСОБА_2,
-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського
суду від 29 жовтня 2009 задоволено подання
начальника відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції
Бабишкевича Ю.М. про вилучення
закордонного паспорта боржника ОСОБА_2.

Не погодившись з вказаною
ухвалою, ОСОБА_2, через свого
представника ОСОБА_3, подав до суду
апеляційну скаргу. Вважає, що ухвала
суду постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Зазначає, що право державного
виконавця на звернення до суду з
поданням про обмеження у праві виїзду
виникає у випадку ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням суду зобов'язань, а не за
наявності факту невиконання
зобов'язань.

Пояснює, що беручи позики в ПАТ
"Український інноваційний банк" ОСОБА_2
передав в іпотеку, як забезпечення
виконання своїх зобов'язань, належне
йому на праві спільної часткової
власності майно, а саме житловий
будинок та земельну ділянку, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, на яке
було накладено арешт. Отже на даний
момент стягувач має можливість
задовольнити свої вимоги, а державний
виконавець - виконати рішення суду.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просить скасувати ухвалу суду
та постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

________________________________________________________________________
_

Справа № 2-1362/09

Головуючий в суді І інстанції - Дужич
С.П.

Провадження 22-ц/787/2122/2014

Суддя-доповідач - Шимків С.С.

Задовольняючи подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Бабишкевича Ю.М. про вилучення
закордонного паспорта боржника ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
боржник - ОСОБА_2 має невиконані
зобов'язання зі сплати заборгованості
на користь Рівненської філії
акціонерного товариства "Укрінбанк" в
загальній сумі 272346 грн. 76 коп., яка
станом на 29 жовтня 2009 року не погашена.

Оскаржувана ухвала не може бути
визнана апеляційним судом
обґрунтованою та такою, що
постановлена на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи, з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції перебував
виконавчий лист №2-1362 від 26.03.2009 року
Рівненського міського суду про
стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_6,
солідарно, на користь Рівненської
філії акціонерного товариства
"Укрінбанк" 272346 грн. 76 коп. -
заборгованості по кредитах та судові
витрати по справі в сумі 1700 грн. 00 коп. -
державного мита та 30 грн. 00 коп. - витрат
на судово-технічне забезпечення.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України"
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно листа Міністерства юстиції
України "Щодо виїзду за кордон осіб, які
мають невиконані зобов'язання, в тому
числі зі сплати аліментів, покладені на
них рішенням судів" від 6 червня 2008 року
за № 25-32/507, подання повинно
відповідати вимогам, що визначені цим
листом, а саме: подання готується на
бланку відповідного відділу державної
виконавчої служби за підписом
начальника цього відділу та
обов'язково має містити обґрунтування
ухилення боржника від виконання своїх
обов'язків.

Підставою для тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
має бути встановлення, за допомогою
належних і допустимих доказів, факту
вчинення боржником дій чи
бездіяльності з метою ухилення від
виконання зобов'язання, які він мав
можливість виконати, якби сумлінно
відносився до взятих на себе
зобов'язань та до рішень суду.

Однак, у супереч наведених вимог,
подання державного виконавця не
містить жодних обґрунтувань та доказів
на підтвердження факту умисного
ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх
зобов'язань.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України, згадане подання розглядається
судом негайно, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Особа, стосовно обмеження
права якої внесено подання, фактично
позбавлена можливості довести суду, що
нею було вжито усіх залежних від неї
заходів щодо належного виконання
зобов'язання.

Судом першої інстанції, без наявності
належних доказів про ухилення боржника
ОСОБА_2 від виконання судового рішення
та без участі державного виконавця, на
якого і покладено тягар доказування
ухилення боржника від виконання
судового рішення, постановлено ухвалу,
якою обмежено ОСОБА_2 в здійсненні його
конституційних прав.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон стосується гарантованою ст. 33
Конституції України право особи
вільно залишати територію України та
права на свободу пересування, і повинно
застосовуватися, як крайній захід
після реалізації усіх можливих та
передбачених законом засобів
примусового виконання рішення.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України, шляхом
вилучення закордонного паспорта СР
419360, виданого Рівненським МВ УМВС 29.04.1998
року, ОСОБА_2, а тому ухвала суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана
його представником ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від
29 жовтня 2009 року скасувати.

У задоволенні подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Бабишкевича Ю.М. про вилучення
закордонного паспорта боржника ОСОБА_2
- відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий-суддя
Шимків
С.С

Судді:

Бондаренко Н.В.

Ковалевич С.П.