Провадження №22-ц/784/144/14
Провадження № 22ц- 784/144/14
інстанції Тішко Д.А.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

14 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Буренкової К.О.,

при секретарі Орельській Н.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні без участі сторін
цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Центрального районного
суду м. Миколаєва від 04 листопада 2013
року, постановлену у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту
недійсним,

в с т а н о
в и л а:

У жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним.

Ухвалою судді Центрального
районного суду м. Миколаєва від 04
листопада 2013 року позовна заява
повернута ОСОБА_2 на підставі п.4 ч.3 ст.
121 ЦПК України у зв'язку з її
непідсудністю Центральному районному
суду м. Миколаєва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалу, посилаючись
на порушення суддею норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу,
суддя виходив з того, що позовна заява
подана з порушенням правил
підсудності, оскільки позови, що
виникають з приводу нерухомого майна,
пред'являються в суд за
місцезнаходженням цього майна.

Колегія погоджується з таким
висновком суду, виходячи з такого.

За загальним правилом підсудності,
визначеним ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови
до фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
порядку місцем її перебування.

В той же час ч. 1 ст. 114 ЦПК
України передбачено, що позови, які
виникають з приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини.

Із змісту позовної заяви
вбачається, що вимога про визнання
заповіту недійсним, заявлена з метою
набуття позивачем в порядку
спадкування права власності на ?
частини квартири АДРЕСА_1, яка належала
спадкодавцеві на праві приватної
власності.

Спірне нерухоме майно
територіально відноситься до
Ленінського району м. Миколаєва, тому
суд першої інстанції у відповідності
до положень ч.1 ст. 114 ЦПК України
обґрунтовано повернув заяву позивачу.

За таких обставин, оскаржувана
ухвала постановлена з додержанням
вимог цивільного процесуального права,
а тому підстав для її скасування не
вбачається.

Доводи апеляційної скарги,
стосовно характеру спору, не
відповідають обставинам викладеним в
позові, а тому не можуть бути прийняті
до уваги.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а ухвалу Центрального
районного суду м. Миколаєва від 04
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді