Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/84/14 Головуючий у 1
інстанції: Шевченко В.І.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 22» січня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Вільнянського районного
суду Запорізької області від 02 квітня
2004 року по справі

за позовом ОСОБА_4, правонаступниками
якого є ОСОБА_5, ОСОБА_6, до Павлівської
сільської ради про визнання права
власності на будинок в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2004 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовною заявою до Павлівської
сільської ради про визнання права
власності в порядку спадкування.

Зазначив, що в 1987 році помер дід
позивача ОСОБА_7 Після його смерті
відкрилась спадщина у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1, яке належало
померлому.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину від 29 серпня 1987 року, 1/2
частина дому прийнята у спадок матір'ю
позивача ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки в померлої матері позивача
відсутні правовстановлюючі документи
на спадщину, а позивач є спадкоємцем
зазначеного домоволодіння, який
здійснює за ним догляд, на підставі п. 4
ст. 25, ст.ст. 386, 392, ч. 1 ст. 1223, ст.ст. 1266, 1268,
ч. 1 ст. 1278 ЦК України, просив суд визнати
за ним право власності, в порядку
спадкування після померлої ОСОБА_8

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 02 квітня 2004
року позов задоволено.

Визнано право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, в
порядку спадкування після смерті
матері ОСОБА_8

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що після смерті матері ОСОБА_8 вона
спільно з ОСОБА_4 подала заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, питання про спадкове майно
вирішено без залучення її до участі у
справі, порушені її права на
спадкування. Посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, недоведеність обставин, що мають
значення для справи, просить рішення
суду скасувати.

На стадії апеляційного провадження у
зв'язку зі смертю позивача до участі у
справі залучені правонаступники
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ОСОБА_6 отримала повістку 15 січня 2014
року, право на участь у судовому
засіданні не використала.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, суд виходив з обґрунтованості
його вимог на підставі ст. ст.385,392, 1218, 1233
ЦК України.

Однак з висновком суду не можна
погодитися з таких підстав.

Предметом спору є спадщина, яка
відкрилася 10 травня 1996 р.

Цивільний кодекс України набрав
чинності з 1 січня 2004 року

Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, які виникли після набрання
ним чинності. Щодо цивільних відносин,
які виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України, положення
цього Кодексу застосовуються до тих
прав і обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання
ним чинності. Правила книги шостої
Цивільного кодексу України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене до відносин
спадкування необхідно застосовувати
Цивільний кодекс Української РСР.

За змістом статті 524 ЦК Української РСР
спадкування здійснюється за законом і
за заповітом.

Спадкуванням вважається перехід майна
померлого (спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР
часом відкриття спадщини є день смерті.
Місцем відкриття спадщини згідно ст. 526
Української РСР є останнє місце
проживання чи знаходження майна.

Згідно зі ст.548 ЦК Української РСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями.

У відповідності до ст. 549 ЦК Української
РСР визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Із матеріалів вбачається, що ОСОБА_8
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.62). Їй
відповідно до свідоцтва про право на
спадкування від 29 серпня 1987 року на
праві власності належала 1/2 частка
жилого будинку АДРЕСА_1.

За життя вона склала заповіт,
відповідно до заповіту від 28 серпня 1987
року майно заповідала ОСОБА_4 та ОСОБА_3
(а.с. 36).

За повідомленням першої Запорізької
державної нотаріальної контори після
смерті ОСОБА_8 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11 червня
1998 року подали заяву до першої
Запорізької державної нотаріальної
контори, і була заведена спадкова
справа 327/1998.

Суд неправильно визначив обсяг
спадкового майна. Усупереч вимогам
ст.524 ЦК УРСР визнав за ОСОБА_4 право
власності на весь будинок, хоча на
праві власності спадкодавцю належало
лише 1/2 частина будинку.

Згідно з ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно статтею 30 ЦПК України
передбачено, що сторонами в цивільному
процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка на думку
позивача порушила, не визнала або
оспорила його права, свободи чи
інтереси і тому притягується до участі
у цивільній справі для відповіді за
пред'явленими позовними вимогами.

Юридична заінтересованість позивача
процесуально зобов'язує його довести
як наявність спірних матеріальних
правовідносин, так і ту обставину, що
даний відповідач має відповідати за
заявленим позовом.

Розглядаючи спір за позовом ОСОБА_4 до
Павлівської сільської ради про
визнання права власності на будинок у
порядку спадкування, суд не встановив,
у чому саме полягає порушення прав
позивача як спадкоємця з боку
зазначеного ним відповідача та які
правовідносини між ними виникли.

Павлівська сільська Рада, здійснюючи
управління майном спільної власності
територіальної громади села, не
перебувала з позивачем у
правовідносинах щодо здійснення ним
прав на спадкування майна, належного
ОСОБА_8, щодо якого заявлені позовні
вимоги про визнання права власності на
жилий будинок, не оспорює та не
претендує на таке право.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3
зазначає, що її як спадкоємицю, яка
прийняла спадщину, подавши спільну з
ОСОБА_4 заяву до нотаріальної контори,
не було залучено до участі у вказаній
справі, при цьому при її розгляді було
вирішено питання про його права й
обов'язки щодо спірного майна, у зв'язку
з чим вона оскаржує таке рішення в
апеляційному порядку.

За наявності спадкоємців та
відсутності спору між ОСОБА_4 та
селищною радою його вимоги, заявлені
саме до селищної ради про визнання
права власності на будинок в порядку
спадкування, не могли бути задоволені.

При наявності цивільного спору між
правонаступниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3
щодо спадкового майна вони не
позбавлені можливості звернутись з
відповідним позовом.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтвердженими тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, оскаржуване
рішення суду не відповідає вказаним
вимогам закону, не є законним та
обґрунтованим, а тому його слід
скасувати та відмовити в задоволенні
позову з наведених вище мотивів та
підстав.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 02 квітня 2004
року скасувати і ухвалити нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог до Павлівської сільської ради
про визнання за ОСОБА_4 права власності
на жилий будинок у порядку спадкування.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: