У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р.

Справа153/1787/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

у складі головуючого судді Гаврилюк
Т.В.

за участю секретаря судового засідання
Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань у
приміщенні Ямпільського районного
суду Вінницької області у місті Ямпіль
Вінницької області

подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ямпільського
районного управління юстиції у
Вінницькій області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України без вилучення паспорту
громадянина України відносно боржника
ОСОБА_1,
В С Т А Н О В И В :

Головний державний
виконавець відділу ДВС Ямпільського
РУЮ Вінницької області звернувся до
суду із поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_1 Вказав, що на
виконанні у відділі ДВС Ямпільського
РУЮ знаходиться виконавче провадження
№426/2 за постановою АБ2 №071080 від 14
травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1
1020 гривень штрафу в дохід держави.
Боржник ОСОБА_1 ухиляється від боргових
зобов’язань покладених на нього та не
сплачує штраф у добровільному порядку.
Заявник посилається на те, що з метою
попередження можливого ухилення
боржника від виконання судового
рішення шляхом виїзду за кордон,
просить суд винести ухвалу про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспорту громадянина України до
повного виконання ним боргових
зобов’язань.

Головний державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Ямпільського
районного управління юстиції
Вінницької області ОСОБА_2, який діє на
підставі доручення від 28 жовтня 2014
року, в судове засідання не з’явився,
надав заяву в якій просить справу
слухати у його відсутність, подання
підтримав. Неявка державного виконавця
не перешкоджає розгляду подання, такий
розгляд справи не порушує прав та
інтересів державного виконавця або
будь-яких інших осіб.

Відповідно до ст.377-1 ч.2 ЦПК
України суд негайно розглядає подання
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Із досліджених доказів, а
саме – копії постанови в справі про
адміністративне правопорушення від 14
травня 2014 року, постанови про
відкриття виконавчого провадження від
11 червня 2014 року встановлено, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Ямпільського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження
№426/2 за постановою АБ2 №071080 від 14
травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1
1020 гривень штрафу в дохід держави.

Головним державним виконавцем
ДВС Ямпільського РУЮ Вінницької
області у цьому провадженні не
заявлено клопотань про витребування
інших доказів, виклик свідків чи
призначення судових експертиз, а тому
суд розглянув справу на підставі
наявних у ній доказів, відповідно до
ст.ст.10, 11 ЦПК України.

Оцінюючи усі докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні у судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності та враховуючи, що
відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
заявлені вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України
зазначені правовідносини регулюються
ст.313 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої фізична особа має
право на свободу пересування. Фізична
особа, яка досягла шістнадцяти років,
має право на вільний самостійний виїзд
за межі України. Фізична особа може
бути обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК
України до особистих немайнових прав
фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до
особистих немайнових прав, що
забезпечують природне існування
фізичної особи (гл.21 кн. другої ЦК).
Відповідно до ч.3 ст.269 ЦК особисті
немайнові права тісно пов'язані з
фізичною особою. Фізична особа не може
відмовитись від особистих немайнових
прав, а також не може бути позбавлена
цих прав.

Пунктом 8 ст.19 Закону України
«Про державну прикордонну службу
України» відповідно до визначених
законом завдань, покладається зокрема,
запобігання та недопущення в’їзду в
Україну та виїзду з України осіб, яким
згідно із законодавством не
дозволяється в’їзд в Україну або яких
тимчасово обмежено у праві виїзду з
України, у тому числі згідно з
дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»
підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконання зобов’язання – до
виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін. Наявність в особи згідно Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в`їзду в Україну громадян України»
невиконаних зобов’язань покладених на
неї судовим рішенням, є підставою для
обмеження її у праві виїзду за межі
України.

З урахуванням наведеного,
наявність у особи невиконаних
зобов’язань, є підставою для
обмеження її у праві виїзду за межі
України, а тому суд приходить до
висновку про необхідність тимчасового
обмеження виїзду за межі України
ОСОБА_1, а подання головного державного
виконавця ВДВС Ямпільського РУЮ суд
вважає обґрунтованим і таким, що
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В :

Подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ямпільського районного управління
юстиції у Вінницькій області про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України без вилучення паспорту
громадянина України відносно боржника
ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_2 - обмежити тимчасово
здійснювати виїзд із України без
вилучення паспорта громадянина
України серії АВ №907205, виданого 20
травня 2010 року Ямпільським РВ УМВС
України у Вінницькій області, для
подальшого направлення ухвали суду в
Адміністрацію Державної прикордонної
служби України, до погашення боргового
зобов’язання щодо сплати штрафу у сумі
1020 гривень.

Копію ухвали направити в
Адміністрацію Державної прикордонної
служби для виконання, начальнику
державної виконавчої служби
Ямпільського районного управління
юстиції, для відому.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Ямпільський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом п’яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Головуючий
Т.В. Гаврилюк