романівський районний суд
житомирської області
2-16-50 - канцелярія
Справа № 290/658/14-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
Романівський районний суд
Житомирської області

у складі:

головуючого судді Лесько М.О.,

при секретарі Колосовській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом до відповідача
ОСОБА_2, в якому просить стягнути з
відповідача борг за договорами позики
у розмірі 500,00 (п'ятсот) доларів США, що у
гривневому еквіваленті станом на 02.07.2014
року становить 5916,70 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот шістнадцять гривень сімдесят
копійок).

Свої вимоги позивач обґрунтовує
наступним.

19.03.2014 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
позики, відповідно до умов якого
позивач позичив відповідачу гроші в
сумі 500,00 доларів США. На підтвердження
укладення договору позики
позичальником ОСОБА_2 (відповідачем у
справі) було передано позивачу
власноручну розписку в присутності
двох свідків.

Згідно умов договору позики
позичальник зобов'язався повернути
позичені кошти у строк до 30.03.2014 року,
однак, до даного часу борг не повернув.

Позивач у судове засідання не з'явився,
до суду 18.08.2014 року та 20.10.2014 року подав
заяви про розгляд справи за його
відсутності, у яких одночасно зазначив,
що позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, не заперечує проти заочного
розгляду справи (а.с. 12, 20).

Відповідач про розгляд справи був
повідомлений належним чином - копію
ухвали про відкриття провадження у
справі від 11.07.2014 року та копію позовної
заяви з доданими до неї документами
отримав 03.08.2014 року, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
завчасно та належним чином за
зареєстрованою адресою місця
проживання, однак, в судові засідання
18.08.2014 року та 20.10.2014 року не з'явився,
причини неявки суду не повідомив.

На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України
суд вважає можливим розглядати справу
за відсутності сторін та ухвалити
заочне рішення у справі на підставі
наявних в ній доказів.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно письмової розписки від 19.03.2014
року відповідач ОСОБА_2 отримав від
позивача ОСОБА_1 у борг 500,00 доларів США,
які зобов'язався повернути до 30.03.2014
року (а.с. 4).

У матеріалах справи відсутні докази
повернення відповідачем суми боргу
позивачеві.

Відповідно до статті 1046 Цивільного
кодексу України (надалі по тексту - ЦК
України) за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до статті 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно до статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 192 ЦК України
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. Іноземна валюта може
використовуватись в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Крім того, суд враховує роз'яснення,
надані судам у пункті 14 постанови
Пленуму Верховного Суду України №14 від
18.12.2009 року "Про судове рішення у
цивільній справі", відповідно до яких
згідно з частиною першою статті 192 ЦК
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. У зв'язку з цим при задоволенні
позову про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні. При
стягненні періодичних платежів суд має
вказати період, протягом якого
проводиться виконання. У разі
пред'явлення позову про стягнення
грошової суми в іноземній валюті суду
слід у мотивувальній частині рішення
навести розрахунки з переведенням
іноземної валюти в українську за
курсом, встановленим Національним
банком України на день ухвалення
рішення. Суд має право ухвалити рішення
про стягнення грошової суми в
іноземній валюті з правовідносин, які
виникли при здійсненні валютних
операцій, у випадках і в порядку,
встановлених законом (частина друга
статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК;
Декрет Кабінету Міністрів України від
19 лютого 1993 року №15-93 "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю")".

Оскільки в ході розгляду справи
встановлено порушення прав позивача з
боку відповідача щодо неповернення
суми позики позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Станом на день ухвалення рішення -
20.10.2014 року Національним банком України
встановлено офіційний курс гривні щодо
долару США з розрахунку 1295,1166 грн. до 100
доларів США.

Отже, з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума, еквівалентна
500 доларів США, що у грошовій одиниці
України - гривні станом на день
ухвалення рішення становить 6475,58 грн. =
500 х 12,951166.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі наведеного вище та
керуючись статтями 1, 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60,
88, 158, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
статтями 192, 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики у
сумі 6475,58 грн. (шість тисяч чотириста
сімдесят п'ять гривень п'ятдесят вісім
копійок) та судовий збір у розмірі 243,60
грн. (двісті сорок три гривні шістдесят
копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
Романівським районним судом
Житомирської області за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення відповідачем може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем до апеляційного
суду Житомирської області через
Романівський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати заяву про перегляд
заочного рішення чи апеляційну скаргу
відповідно протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
заяви про перегляд заочного рішення та
апеляційної скарги, якщо їх не було
подано. У разі подання заяви про
перегляд заочного рішення чи
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після перегляду справи.

Суддя:
М.О. Лесько