АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Лапчевської О.Ф.,
Слободянюк С.В.,

при секретарі Меєчко Д.П.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 05 квітня 2012
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Синтез» до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів,-

УСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року позивач ПАТ «АБ
«Синтез» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 05 квітня 2012
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Синтез» 1451049 (один мільйон
чотириста п'ятдесят одну тисячу сорок
дев'ять) грн. 42 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції рішення суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Вказує, що суд ухвалив оскаржуване
рішення з неповним з'ясуванням
обставин, що маютьзначення для справи
та з порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
воно є неправосудним та підлягає
скасуванню.

Зазначає, що з серпня 2008 року він
припинив виконувати зобов'язання
(погашати кредит та відсотки) по
договору №220506/1 від 20.06.2006 р., однак банк
не звертався до нього з вимогою про
дострокове погашення кредиту.

Вважає, що перебіг строку для
пред'явлення банком вимог до
позичальника у відповідності до ст. 261
ЦК України слід рахувати з серпня 2008
року, коли банк дізнався про порушення
своїх прав, відтак позов в 2012 році
пред'явлено після спливу строку
позовної давності, визначеної ст. 257 ЦК
України.

Посилається, що у відповідності до п. 31
Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних

Унікальний номер справи: 2-150/12№
апеляційного провадження:
22-ц/796/11122/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Тітов М.Ю.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Корчевний
Г.В.правовідносин», заборонено
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув, а
позовна давність застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено,
що 22.05.06 між сторонами укладено
кредитний договір №220506, відповідно до
якого позивач надав відповідачу кредит
в розмірі 50000 доларів США на строк з
22.05.2006 р. по 21.05.2007 р., процентна ставка за
користування кредитом складає 14%
річних.

Крім того, між сторонами укладалися
додаткові угоди №1 від 28.11.2006 р., №2 від
21.05.2007 р., №3 від 13.07.2007 р., №4 від 20.05.2008 р.,
відповідно до яких збільшено суму
кредиту до 100000 доларів США, змінено
процентну ставку до 16% річних та строк
дії кредиту з 22.05.2006 р. по 19.05.2009 р.

Судом також встановлено, що станом на
день звернення з позовною заявою
відповідач свої зобов'язання по
погашенню кредиту та сплаті процентів
за користування кредитом не виконав,
про що його неодноразово повідомляли
листами, які надсилались на адресу
проживання відповідача, всі вимоги
позивача про сплату боргу ігноруються.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач свої обов'язки за кредитним
договором належним чином не виконує, а
тому станом на 23.03.2011 р. загальна
заборгованість відповідача перед
позивачем становить: заборгованість по
кредиту 100000 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2011 р.
становить 794770,00 грн.; прострочена
заборгованість за відсотками 52318,67
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
станом на 23.03.2011 р. становить 415813,09 грн.;
пеня за несвоєчасне погашення кредиту
14549,32 доларів США, що за офіційним
курсом НБУ становить 115633,63 грн.; пеня за
несвоєчасне погашення відсотків 15706,77
долари США доларів США, що за офіційним
курсом НБУ становить 124832,69 грн.
Загальна заборгованість становить
182574,76 долари США, що за офіційним курсом
НБУ станом на 23.03.2011 р. становить 1451049,42
грн., яка і підлягає стягненню з
відповідача.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, погоджується з таким висновком
суду першої інстанції, з огляду на таке.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054
ЦК України).

Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають
право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства. Сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.-Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд. Сторони в
договорі не можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства, якщо в цих актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень
актів цивільного законодавства
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Кошти кредиту повертаються
відповідачем у валюті кредиту на
відповідний позичковий рахунок.
Відповідач повинен сплачувати
відсотки за користування кредитом
щомісяця, не пізніше останнього
робочого дня місяця. У разі порушення
строків погашення кредиту, процентів
за користування кредитом та комісій
відповідач на вимогу позивачу сплачує
за кожний день прострочення платежів
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ (п. 4.1, 4.2, 6.2, 6.3 кредитного
договору).

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно вимог ст. 15 ЦПК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Вказані у апеляційній скарзі доводи
апелянта щодо застосування строків
позовної давності у справі не мають
правових підстав, оскільки апелянт
вказує початком перебігу строку, коли
позивач дізнався про порушення своїх
прав, серпень 2008 року, а як вбачається з
матеріалів справи, з позовною заявою,
яка зареєстрована Оболонським
районним судом м. Києва 04.04.2011 р. за вх.
19382 (т. 1 а.с. 3), позивач ПАТ «АБ «Синтез»
звернувся, згідно даних штампу на
поштовому конверті (т. 1 а.с. 43-44) 25.03.2011 р.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що відсутні підстави
застосування судом першої інстанції
строків позовної давності.

Також судом апеляційної інстанції не
вбачається можливим прийняти
посилання апелянта про порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права при розгляді
справи, а саме: суд не дослідив повною
мірою матеріали справи, не з'ясував
дійсні обставини, що мають значення для
справи, обґрунтовані тим, що суд першої
інстанції не врахував, що позивачем
порушено умови кредитного договору і
не направлено відповідачу вимогу про
дострокове погашення кредиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме повідомлення ПАТ «АБ «Синтез» від
03.09.2008 р. про погашення заборгованості
по кредиту та пені, яке було направлено,
згідно фіскального чеку УДППЗ
«Укрпошта» від 03.09.2008 р., рекомендованою
кореспонденцією на адресу ОСОБА_1 (т. 1
а.с. 27) та повідомлення ПАТ «АБ «Синтез»
від 04.11.2008 р. про погашення
заборгованості по кредиту та пені, яке
було отримано, згідно особистого
підпису, апелянтом 04.11.2008 р. (т. 1 а.с.28-29),
ОСОБА_1 був належним чином повідомлений
про необхідність погашення
заборгованості по кредитному договору.

З наявних в матеріалах справи
конвертів (т.1 а.с. 61-63, 66-67, 75-78, 99-100, 150,152)
вбачається, що рекомендовану
кореспонденцію, а саме повідомлення
про призначені судові засідання та
копії прийнятих процесуальних
документів, яку суд першої інстанції
направляв на адресу, за якою був
зареєстрований відповідач ОСОБА_1, він
не отримував, що стало наслідком
повернення кореспонденції на адресу
суду за закінченням терміну
зберігання.

Відтак доводи апелянта про порушення
судом норм процесуального права, як і
інші доводи апеляційної скарги,
недоведені та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які були посилання як на
підставу своїх вимог, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд першої
інстанції вірно прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог ПАТ «АБ
«Синтез».

Також відповідно до правил ст. 88 ЦПК
України вірно судом першої інстанції
встановлено, що судовий збір у розмірі
1700 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 грн.,
понесені позивачем, відшкодовуються
шляхом стягнення з відповідача.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308,312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 05 квітня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: