Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4085/14-ц
Провадження №: 2-о/332/60/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 серпня 2014 р.
м.
Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в
складі головуючого судді Ретинської
Ю.І., при секретарі Івановій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі, зацікавлені особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Заводська
районна державна еміграційна служба
України УДМСУ в Запорізькій області
про появу фізичної особи, яку було
визнано безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ :

13.08.14 р. Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Запоріжжя звернулося із заявою, в якій
просить скасувати рішення Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2003
року по справі № 2-2577/2003 р. про визнання
безвісно відсутнім ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1 у зв'язку із тим, що на підставі
індивідуальних відомостей про
застраховану особу ОСОБА_1 отримував
заробітну плату на підприємствах м.
Києва протягом 2002-2004 років, тому
управління дійшло висновку, що ОСОБА_1
оселився у м. Києві, а отже не може
вважатися безвісно відсутнім.

Представник заявника в судовому
засіданні підтримала заяву з підстав,
наведених у ній.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснила, що з моменту, коли
її чоловік ОСОБА_1 був визнаний
безвісно відсутнім і до цього часу вона
його не бачила і жодних звісток не
отримувала. Щодо документів, які
підтверджують отримання ним
заробітної плати на підприємствах м.
Києва, то вважає, що це не є достатніми
доказами того, що він дійсно проживає у
м. Києві, а вважає, що його документами
міг хтось сторонній скористатися, тому
вважає, що заява не підлягає
задоволенню.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснила, що коли зник її
батько, вона була ще маленькою і його
майже не пам'ятає. З того часу вона його
не бачила, він їй не дзвонив. Вона лише
підтримує стосунки із бабусею - матір'ю
батька, проте вона також не казала, що
після зникнення його бачила чи про
нього щось чула, тому вважає, що заява
не підлягає задоволенню.

Зацікавлена особа представник
Заводської районної державної
еміграційної служби України УДМСУ в
Запорізькій області в судове засідання
не з'явився, хоча про дату і час
судового засідання повідомлені
своєчасно та належним чином, причину
неявки не повідомив.

Вислухавши сторін по справі,
розглянувши докази, суд вважає, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо
фізична особа, яка була визнана
безвісно відсутньою, з'явилася або якщо
одержано відомості про місце її
перебування, суд за місцем її
перебування або суд, що постановив
рішення про визнання цієї особи
безвісно відсутньою, за заявою цієї
особи або іншої заінтересованої особи
скасовує рішення про визнання фізичної
особи безвісно відсутньою.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 28.11.2003 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Запоріжжя
було визнано безвісно відсутнім з
01.05.2002 року (а.с. 4,5).

В індивідуальних відомостях про
застраховану особу міститься
інформація про роботу в м. Києві та
отримання заробітної плати ОСОБА_1 за
2000-2004 р. (а.с. 9-10), проте виходячи із даної
інформації суд не може прийти до
переконливого висновку, що дійсно саме
ОСОБА_1 протягом 2002-2004 років працював у
м. Києві та відповідно там проживав,
адже згідно із відомостей, які
містяться у рішенні Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2003
року за заявою ОСОБА_3 ОСОБА_1 був
оголошений у розшук і на момент
розгляду справи (тобто 28.11.2003 року) його
місце знаходження не було встановлено.

На підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших спав, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Інших належних та допустимих доказів, з
яких можливо було б встановити місце
перебування ОСОБА_1 на даний час в
певній місцевості, суду не надано.

Так, згідно до інформації
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
УДМС України за 2014 рік ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 по Києву, Київській
області та по Запоріжжю зареєстрованим
не значиться (а.с. 16).

З показів зацікавлених осіб - дружини
та дитини ОСОБА_1, які були надані в
судовому засіданні, вбачається, що ні
вони, ні його мати не бачили ОСОБА_1 з 2002
року, він їм не телефонував і жодних
звісток про себе не давав, що є найбільш
вагомим аргументом, адже будь-яка
людина потребує спілкування зі своїми
рідними та близькими.

Відповідно до ст. 250 УПК України у разі
одержання заяви про появу фізичної
особи, суд призначає справу до слухання
за участю цієї особи. В судове
засідання ОСОБА_1 не з'явився. У своїй
заяві Управляння Пенсійного фонду
України в Заводському районі зазначило
останню відому адресу, де проживав
ОСОБА_1 до зникнення, при цьому не
зазначаючи адресу його нинішнього
перебування.

У зв'язку із тим, що в судове засідання
не з'явився ОСОБА_1 і заявником не було
встановлено його теперішнє достовірне
місце перебування, суд вважає, що заява
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 250 ЦПК
України, ст. 45 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Ю.І. Ретинська