Справа № 454/3627/13
Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/783/5126/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 02 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання договору дарування
недійсним та неукладеним, заяву ОСОБА_2
та її представника ОСОБА_4 про
залишення позову без розгляду,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, уточненим в процесу
розгляду справи, до ОСОБА_3 про визнання
неукладеним договору дарування ?
частини житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в
користь відповідача 31.12.2004р. з підстав
ст. 203, 638 ЦК України.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
вказаний договір дарування вона не
підписувала, а тому він є неукладеним.
Просила задовольнити ї позов.

Рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 02 червня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивачка.

В апеляційній скарзі вказує на те, що
рішення суду є незаконним і
необґрунтованим, оскільки в процесі
розгляду справи виявились обставини
про наявність у позивачки хвороби -
цукрового діабету, проте суд цю
обставину не досліджував. Просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позову. Одночасно
позивачкою ОСОБА_2 та її представником
ОСОБА_4 подано заяву про залишення
позову без розгляду на підставі п.5 ч.1
ст. 207, ст. 310 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з'явились
хоча належним чином з дотриманням
вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України були
повідомлені про дату судового
засідання, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення судових повісток, клопотання
представника відповідача про
відкладення справи залишено без
задоволення, тому відповідно до
положень ч.2 ст. 305 ЦПК їх неявка не
перешкоджає розглядові справи, який
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК проводиться
без здійснення фіксування судового
процесу звукозаписувальними
технічними засобами.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши обґрунтованість заяви про
залишення позову без розгляду,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
заява про залишення позову без
розгляду та апеляційна скарга не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених ст. ст. 205, 207 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд до
завершення розгляду справи
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо позивач подав заяву
про залишення позову без розгляду.

Згідно з ч.3 ст. 208 ЦПК України судовий
розгляд закінчується, зокрема,
ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 02 червня 2014 р. у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вказане рішення суду позивачем
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду у встановлений
законом строк.

Частиною 1 ст. 304 ЦПК України
передбачено, що справа розглядається
апеляційним судом за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими цією
главою.

Із роз'яснень, викладених у п. 16
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку»
вбачається, що відповідно до статті 304
ЦПК суд апеляційної інстанції при
розгляді справи керується правилами
розгляду справи судом першої
інстанції, з винятками й доповненнями,
встановленими главою І «Апеляційне
провадження» розділу V ЦПК.

Тобто, ст. 310 ЦПК України, яка відсилає
до ст. 207 ЦПК України, застосовується
лише для тих підстав, які спеціально
передбачені в главі першій «Апеляційне
провадження».

Аналіз цих норм дає підстави для
висновку, що відповідно до ст. 310 ЦПК
України, якою передбачена можливість
закриття провадження у справі та
залишення позову без розгляду, позов не
може бути залишений без розгляду за
заявою позивача, оскільки він вже
вирішений по суті шляхом ухвалення
рішення.

Принцип диспозитивності реалізується
сторонами на стадії апеляційного
розгляду відповідно до ст. 306 ЦПК
України, згідно якої в апеляційному
суді позивач має право відмовитися від
позову, а сторони - укласти мирову угоду
відповідно до загальних правил про ці
процесуальні дії незалежно від того,
хто подав апеляційну скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що в
суді першої інстанції позивач не
подавала заяву про залишення позову
без розгляду.

З врахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що правові підстави для
залишення позову без розгляду на
підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України по
заяві, поданій на стадії апеляційного
розгляду, відсутні.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом позову є договір дарування
від 31 грудня 2004р. ? частини житлового
будинку з господарськими будівлями за
АДРЕСА_1, що належав дарувальнику
ОСОБА_2 на праві власності на підставі
рішення народного суду Сокальського
району від 22 травня 1967р., яку прийняв в
дар обдарований ОСОБА_3. Договір
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі № 5015
(а.с.22).

Право власності ОСОБА_3 на ? частину
вказаного будинку на підставі договору
дарування зареєстровано КП ЛОР
«Червоноградське міжміське бюро
технічної інвентаризації» 01.09.2009р.
(а.с.23).

Друга половина вказаного будинку
належить ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 18 травня 2006р.,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі № 2426
(а.с.25), яку продав йому син позивачки
ОСОБА_7, який є громадянином Російської
Федерації та не міг постійно
здійснювати догляд за матір'ю, що є
інвалідом 2-ї групи.

У договорі дарування від 31 грудня 2004р.
зазначено, що він підписаний сторонами
у присутності нотаріуса.

Заперечення позивачки проти свого
підпису на договорі дарування
перевірені судом і не знайшли
підтвердження та спростовані
висновком № 806 судової почеркознавчої
експертизи від 16 травня 2014р.,
проведеної Львівським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз (а.с.92-98).

Заперечуючи проти позову, відповідач
вказував на те, що тривалий час
здійснював постійний догляд за
позивачкою, який не здійснювали її сини
через їх віддалене проживання, тому
подарувати йому половину будинку було
волевиявленням самої позивачки, яка
маючи примірник договору дарування не
оспорювала його протягом багатьох
років і не висловлювала свої наміри
його змінити чи розірвати.

Судом не встановлено обставин, які б
свідчили про відсутність вільного
волевиявлення позивачки на укладення
договору дарування, договір дарування
за своєю формою та змістом відповідає
вимогам закону і положення статей 203, 638
ЦК, на які вказувала позивач як
підстави свого позову при його
укладенні не були порушені.

За таких обставин у суду були правові
підстави для відмови в позові.

Встановлено, що позивач продовжує
проживати у своїй бувшій частині
будинку і відповідач не ставить
питання про її виселення.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, застосував закон,
який поширюється на зазначені
правовідносини, а доводи апеляційної
скарги та зміст оскаржуваного рішення
також не дають підстав для висновку про
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
не вбачає підстав для зміни або
скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та заяву
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 про
залишення позову без розгляду
відхилити.

Рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 02 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий
Т.Г. Мусіна

Судді:
І.В. Бермес

Р.В. Савуляк