РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3
про встановлення порядку користування
квартирою, усунення перешкод у
користуванні,

в с т а н о в и в:

20 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування та усунення
перешкод в користуванні квартирою
АДРЕСА_1. Просив суд ухвалити рішення,
яким виділити в користування:

- йому - кімнату площею 18,2 кв. метри;

- ОСОБА_2 - кімнату площею 12,2 кв.
метри;

- третій особі ОСОБА_3 - кімнату
площею 12 кв. метрів;

Також просив зобов'язати ОСОБА_2 не
чинити йому перешкод у користуванні 2/3
частинами спірної квартири.

Свої вимоги мотивує тим, що він є
власником 2/3 частин квартири, а його
мати ОСОБА_2 є власником 1/3 частини
зазначеної квартири.

21 листопада 2013 року ОСОБА_2 самовільно
зайняла кімнату площею 18,2 кв. метри, в
якій раніше проживав він, і таким чином
порушила його право власності на 2/3
частини квартири.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали заявлений
позов з, підстав зазначених у позовній
заяві. Пояснили суду, що відповідач
зайняла його кімнату, чим створила йому
перешкоди, тому останні мають бути
усунуті.

ОСОБА_2 та її представник проти
задоволення позову заперечують.
Пояснили суду, що їй не було відомо про
те, що третя особа - ОСОБА_3 подарував
позивачу свою частину квартири.
Відповідач вважає, що спір між
сторонами виник лише тому, що позивач
не бажає, щоб вона передала свою
власність його сестрі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Направив до суду заяву, в якій зазначив,
що саме так потрібно визначити порядок
користування квартирою, оскільки між
ними виникають конфлікти з приводу
користування нею. Просив розгляд
справи проводити без його участі.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 і третя особа ОСОБА_3 є батьками
позивача.

Позивач є власником 2/3 частин квартири
на підставі: Свідоцтва про право
власності на житло від 12 жовтня 1998 року
на 1/3 частину квартири в порядку
приватизації та договору дарування від
12 листопада 2010 року, за яким ОСОБА_3
подарував 1/3 частину квартири позивачу
(а.с. 11, 12).

ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири
згідно Свідоцтва про право власності
на житло від 12 жовтня 1998 року в порядку
приватизації житла (а.с. 11).

Позивач, відповідач і третя особа
зареєстровані та проживають в спірній
квартирі, що підтверджується довідкою
форми № 3 (а.с. 10).

Згідно технічного плану спірна
квартира складається з трьох кімнат
житловою площею 42,4 кв. метри, у тому
числі: 1-а кімната - 12,2 кв. метри; 2-а
кімната - 12,0 кв. метри; 3-я кімната - 18,2 кв.
метри; кухні площею 8,2 кв. метри; ванної
кімнати - 3,0 кв. метри; вбиральні - 1,3 кв.
метри; коридору - 22,3 кв. метри. Кватира
обладнана балконом - 1,4 кв. метри та
лоджією - 3,2 кв. метри (а.с. 6-8).

Згідно зі ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їх спільною частковою
власністю.

Кожен з співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Позивач просить визначити порядок
користування частковою власністю у
спосіб, який суперечить вимогам закону.

Встановлено, що співвласниками
квартири є лише позивач і відповідач.

Третя особа ОСОБА_3 не є співвласником
квартири, оскільки подарував свою 1/3
частину позивачу, а відтак має право
лише на користування житлом у спірній
квартирі, як член сім'ї власників, і в
його користування не може бути
виділено житло, що належить на праві
власності позивачу та відповідачу.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти
надання окремої кімнати третій особі, а
сам ОСОБА_3, як третя особа в справі не
заявляв вимог щодо встановлення
сервітуту.

Житлова площа квартири складає 42,4 кв.
метри, частка відповідача в житловій
площі складає 14,13 кв. метри.

Позивач просить виділити ОСОБА_2 в
користування кімнату площею 12,2 кв.
метри, що майже на 2 кв. метри є меншою
від її частки.

Разом з тим, у такому випадку право
відповідача на користування її часткою
у спільній частковій власності буде
порушено та не буде відповідати
засадам змісту права власності,
здійснення права власності та
непорушності права власності,
визначених статтями 317, 319, 321 ЦК України.

За таких обставин, вимоги позивача про
виділ у користування сторін та третьої
особи конкретних кімнат у квартирі не
підлягають задоволенню.

Позивач також просить зобов'язати
відповідача не чинити йому перешкод у
користуванні 2/3 частинами спірної
квартири.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Позивач не надав суду будь-яких
належних доказів на підтвердження
того, що відповідачем чинять йому
перешкоди в користуванні як всією
квартирою, так і її частинами.

Навпаки, у судовому засіданні пояснив
суду, що двері окремих кімнат у
квартирі не мають замків та не можуть
бути зачинені. Підтвердив, що він має
доступ у всі приміщення квартири.
Зазначив, що перешкоди полягають в
тому, що відповідач займає саму велику
кімнату в квартирі та він не може
поставити замки на дверях його кімнати.

З огляду на наведене, в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись статтями 317, 319, 321, 358, 391 ЦК,
статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про встановлення порядку
користування квартирою, усунення
перешкод у користуванні.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: