АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 444/2-1002/11 22-ц/774/1401/К/14
Справа № 212/715/14-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1401/К/14
Категорія № 5 (ІV)
Доповідач Грищенко Н.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Турік В.П.,

при секретарі: Бевзі М.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 та
представника позивачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, відповідача - ОСОБА_5 та
його представника - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 18 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про виділ часток у спільному
сумісному майні в натурі та визначення
порядку користування земельною
ділянкою, та зустрічному позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ
частки із майна , що є у спільній
сумісній власності , -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5
про виділ часток у спільному сумісному
майні в натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог
посилаються на те, що згідно договору
купівлі-продажу від 12 вересня 2008 року
ОСОБА_7 належало на праві приватної
спільної часткової власності 1/2
частина домоволодіння, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. За договором
дарування ОСОБА_7 подарував позивачам,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1/2 частку
Домоволодіння в рівних частках
кожному, по 1/4 частці, яке складається
з: «А-1»-житловий будинок з мансардою «а
м/с» загальною площею -69,8 кв.м, житловою
площею -57,3 кв.м, «Б»- житловий будинок з
тамбуром «б» загальною площею -23,2 кв.м,
жилою площею 10,5 кв. м., «Е» -сарай, «Ж»-
гараж, «З» -сарай, « 1» -водоколонка, « 2»-
замощення, «№ 2,3,5» -огорожа, «И»-душ, «К»
вбиральня.

Під час користування Домоволодінням,
між сторонами склався певний порядок
його користування, згідно якого в
користуванні позивачів знаходиться:
житловий будинок «А-1» з мансардою,
«а»м/с» - інвентаризаційна вартість
якого становить - 56661 грн., а в
користуванні відповідача знаходиться:
«Б» житловий будинок з тамбуром «б», «
Е»- сарай, «Ж» -гараж, «З» -сарай, «И»
-душ, «К»-вбиральня. Між ними, як
співвласниками, виникають
непорозуміння та суперечки з приводу
користування та утримання, збереження
цього майна і угоди про спосіб
виділення в натурі його частки із
сумісного спільного володіння не
досягнуто.

Після уточнення позовних вимог у
вересні 2013 року позивачі просять суд:

Розподілити домоволодіння АДРЕСА_1 на
2 частини з урахуванням порядку
користування домоволодінням, що
склався між співвласниками згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 05 березня 2012 року,

виділити позивачам в натурі
обумовлену частину Домоволодіння, а
саме житловий будинок «А-1», вартістю
50661 грн., водоколонку «І», вартістю -48
грн., 1/2 частину огорожі № 5, вартістю
830,грн., 1/2 частину вимощення «ІІ»
вартістю 219 грн., всього загальною
вартістю 51758,0 грн.;

відповідачеві ОСОБА_5 виділити
житловий будинок «Б-1»,вартістю 31077 грн.,
сарай «Е», вартістю 7411 грн., гараж «Ж»
вартістю 13839 грн., сарай «З» вартістю 4477
грн., душ «И» вартістю 2498 грн.,
вбиральня «К» вартістю 2293 грн., 1/2
частину огорожі № 5 та огорожа №№2,3,
вартістю 2484,0 грн., 1/2 частину вимощення
«ІІ» вартістю 219 грн.;

стягнути з ОСОБА_5 на користь
позивачів різницю вартості
домоволодіння у сумі 12540, 0 грн.

розподілити земельну ділянку площею
1000 м2 виділивши їм 500м2, згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 57 від 05 березня 2012 року,
стягнути з відповідача на їх користь
понесені судові витрати.

У листопаді 2013 року відповідач ОСОБА_5
звернувся до суду із зустрічним
позовом про виділ частки із майна, що є
у спільній сумісній власності. Після
уточнення позовних вимог у лютому 2014
року просив суд стягнути солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на його користь
різницю вартості домоволодіння, що
фактично знаходиться в користуванні
кожної сторони 44588,50 грн., витрати за
проведення судової будівельної
експертизи - 1500 грн. та витрати по
сплаті судового збору -455,40 грн.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 18
квітня 2014 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
задоволено частково. Виділено в натурі
1/2 частину Домоволодіння, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а саме
виділено в натурі в домоволодінні
житлового будинку «А-1» з мансардою
загальною площею 69,8 кв.м, жилою площею
57,3 кв.м водоколонки 1, 1/2 частина огорожі
№5, 1/2 частина вимощення 11, та визнано
право власності за кожним ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по 1/2 частині виділеного в
натурі житлового будинку «А-1» з
мансардою загальною площею 69,8
кв.м,.жилою площею 57 ,3 кв.м. 1/2 частина
огорожі №5,1/2 частина вимощення ІІ. В
іншій частині відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3 судові витрати за юридичну
допомогу 1050 грн., за проведення судових
будівельно-технічни експертиз -3300 грн.,
судовий збір - 626 грн.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, поставили питання
про скасування рішення суду в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
та ухвалення в цій частині нового
рішення про їх задоволення.

Вважають, що суд безпідставно відмовив
у задоволенні позовних вимог про
визначення порядку користування
земельною ділянкою, яка була надана
сторонам у спільне користування у
розмірі 1000 м2.

Крім того, судом не вмотивовано
відмову в задоволенні позовних вимог
про стягнення компенсації різниці
вартості частин домоволодіння.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5
просив скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення
про задоволення зустрічних позовних
вимог та відмовити позивачам в
задоволенні первісного позову.

Вважає, що судом не взято до уваги,
різницю ринкової вартості частини
домоволодіння, яким користуються
позивачі та він, яка становить 44588,50
грн., та не стягнув цю суму на його
користь.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_5, позивачі просили його
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду в частині
відмови в задоволенні зустрічного
позову - без змін.

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивачів відповідач ОСОБА_5 просив
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
залишити без задоволення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає
відхиленню, апеляційна скарга
позивачів частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу 1/2 частини
домоволодіння від 12 вересня 2008 року
ОСОБА_7 купив належну ОСОБА_8 на праві
приватної спільної часткової
власності 1/2 частина домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.7
том2).

Як убачається з рішення
Центрально-Міського райсуду м. Кривого
Рогу від 26.10.2009 року за ОСОБА_7 визнано
право власності на 1/2 частину
самочинного будівництва, а саме на 1/2
частину переобладнаної літньої кухні
«Б» в житловий будинок «Б-1» ( 6,39х430),
тамбура «б» (2,25 х3,30 ) мансарди «а м/с» (
7,93 х3,06), душу «и» (1.0х1,20 ) вбиральні «К»
(1,15х1.0 ), що розташовані по АДРЕСА_1.
Визнано право власності за ОСОБА_5 на 1/2
частину самочинного будівництва, а
саме на 1/2 частину переобладнаної
літньої кухні «Б» в житловий будинок
«Б-1» ( 6,39х430), тамбура «б» (2,25 х3,30 )
мансарди «а м/с» ( 7,93 х3,06), душу «и» (1.0х1,20
) вбиральні «К» (1,15х1.0 ), що розташовані
по АДРЕСА_1( т.2 а.с. 8).

Як убачається з Договору дарування 1/2
частини домоволодіння від 27.12.2010 року
посвідченого приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_9, зареєстрованого в
реєстрі № 4879, ОСОБА_7 подарував ОСОБА_2
та ОСОБА_3 1/2 частину домоволодіння в
рівних частках кожному, тобто по 1/4
частці Домоволодіння, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1( а.с.10,11).

Згідно Довідки головного управління
Держкомзему у Дніпропетровській
області від 09 грудня 2010 року про
правовий статус земельної ділянки та
присвоєння їй кадастрового номеру,
земельна ділянка, що розташована по
АДРЕСА_1 площею 0,1 га надавалась гр.
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у користування для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (а.с.105).

Сторони не заперечують проти того що
між ними, за часи користування
Домоволодінням, склався певний порядок
користування, згідно якого в
користуванні подружжя ОСОБА_2
знаходиться: житловий будинок «А-1» з
мансардою, «а»м/с». А в користуванні
відповідача ОСОБА_5 знаходиться: «Б»
житловий будинок з тамбуром «б», « Е»-
сарай, «Ж» -гараж, «З» -сарай , «И» -душ,
«К»-вбиральня.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 57
від 05.03.2012 року інвентаризаційна
вартість Домоволодіння складає 116056,00
грн. Розподіл Домоволодіння на дві
рівні частини, з урахуванням порядку
користування домоволодінням, що
склався між співвласниками можливий.
Пропонують наступний варіант
розподілу. На 1/2 частку ОСОБА_2 та ОСОБА_3
належатиме: житловий будинок «А-1» з
мансардою вартістю 50661,0 грн.,
водоконлонка «І» вартістю 48,0 грн., 1/2
огорожі № 5 вартістю 830,0грн., 1/2
замощення «ІІ» вартістю 219.0 грн., Всього
загальною вартістю 51758,0 грн. На 1/2
частку ОСОБА_5 належатиме: житловий
будинок «Б-1» вартістю 31077 ,0 грн., сарай
«Е» вартістю 7411.0 грн., гараж «Ж»
вартістю 13839.0 грн., сарай «З» вартістю
4477,0 грн., душ «И» вартістю 2498.0 грн.,
вбиральня «К» вартістю 2293,0 грн.,
огорожа « 2,№3», 1/2 частина огорожі № 5 -
всього вартістю 2484,0 грн., 1/2 частина
замощення «ІІ» вартістю 219 грн. (438:2).
Всього загальною вартістю 64298,0 грн.
Вартість 1/2 частини Домоволодіння
складає 58028.0 грн. Різниця у відхиленні
ідеальної долі складає суму - 6270.0 грн.
Поділ земельної ділянки пропонується
згідно ідеальних часток, а саме ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на 1/2 частку 500.0 кв.м; ОСОБА_5 на 1/2
частку - 500.0кв.м. (т.2 а.с. 79-86 ).

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 161
від 06.09.2012 року ринкова вартість
Домоволодіння складає 157419.0 гривень. В
грошовому відношенні 1/2 частина
складає 78709,5 грн. Вартість частини
Домоволодіння, яка знаходиться у
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає суму 123298.0 грн.
Вартість частини Домоволодіння, яка
знаходиться у ОСОБА_5 складає суму 34121.0
грн. Можливі варіанти поділу земельної
ділянки під Домоволодінням між
співвласниками (додаються) (том 2
а.с.126-137).

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 81
від 15.04.2013 року кошторисна вартість
проведених ремонтно-будівельних робіт
будинку «А-1» та підсобних приміщень,
які згідно попередніх
судово-будівельних експертиз
відносяться до будинку «А-1» при
розділі за адресою АДРЕСА_1 з моменту
проживання з 15.07.2010 року на момент
проведення судово-будівельної
експертизи станом на 06.09.2012 року
складає суму - 95906.0 грн. (том. 2 а.с. 171-179).

Задовольняючи позовні вимоги в частині
виділення в натурі часток
домоволодіння сторонам по справі, суд
першої інстанції виходив із того, що
сторони по справі є співвласниками
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 та, відповідно, мають
право на виділ в натурі частки з
вказаного майна. Також, приймаючи
оскаржуване рішення, суд виходив з
того, що згідно вказаної норми права
виділ в натурі частки майна є можливим,
що підтверджується висновками
проведених судово-будівельних
експертиз.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на те, що у відповідності до ст.
364 ЦК України співвласник має право на
виділ в натурі частки з майна, що є у
спільній частковій власності.
Обов'язковою умовою виділу в натурі
частки майна є можливість її виділу.

Відмовляючи в задоволені позивних
вимог в частині розподілу між
сторонами земельної ділянки, на якій
розташоване спірне домоволодіння, суд
першої інстанції виходив з того, що
сторонами не надано суду жодних
належних доказів надання їм особисто у
користування земельної ділянки ,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на
відповідній правовій підстав, про
встановлення меж земельної ділянки в
натурі чи відновлення меж земельної
ділянки в натурі, відповідно до норм
чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Питання регулювання земельних
відносин відповідно до п. 34 ст. 20 ЗК
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» віднесено до виключної
компетенції сільських, селищних,
міських рад.

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори в межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства. І
тільки в разі незгоди власників землі
або користувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування, органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів, спір вирішується судом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, яка
діяла на момент набуття права
власності позивачами та відповідачем
на домоволодіння по АДРЕСА_1, право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникало після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації,
що не було зроблено ані ОСОБА_7, ані
подружжям ОСОБА_2.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_5, суд першої
інстанції керувався вимогами ст. 357 ЦК
України та виходив з того, що згідно
висновків проведених судових
будівельно-технічних експертиз № 161
від 06.09.2012 року та № 81 від 15.04.2013 року
подружжя ОСОБА_2 вклали в поліпшення
своєї частки будинку матеріальні
витрати, в той час, як ОСОБА_5 не вносив.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

У відповідності до ст. 357 ЦК України
поліпшення спільного майна, які можна
відокремити, є власністю того з
співвласників, який їх зробив, якщо
інше не встановлено домовленістю
співвласників. Так, жодної
домовленості співвласників спірного
домоволодіння стосовно його
поліпшення, здійсненого подружжям
ОСОБА_2 сторонами не досягнуто. Тож
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку в
частині відмови ОСОБА_5 в задоволенні
його зустрічного позову.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог щодо стягнення з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 різниці у
вартості домоволодінь, суд першої
інстанції виходив з недоведеності
позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

У відповідності до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 161
від 06.09.2012 року ринкова вартість
Домоволодіння складає 157419.0 гривень. В
грошовому відношенні 1/2 частина
складає 78709,5 грн. Вартість частини
Домоволодіння, яка знаходиться у
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає суму 123298.0 грн.
Вартість частини Домоволодіння, яка
знаходиться у ОСОБА_5 складає суму 34121.0
грн.

При цьому, відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 81 від 15.04.2013 року
кошторисна вартість проведених
ремонтно-будівельних робіт будинку
«А-1» та підсобних приміщень, які згідно
попередніх судово-будівельних
експертиз відносяться до будинку «А-1»
при розділі за адресою АДРЕСА_1 з
моменту проживання з 15.07.2010 року на
момент проведення судово-будівельної
експертизи станом на 06.09.2012 року
складає суму - 95906.0 грн. (том. 2 а.с. 171-179).

У відповідності до ст. 357 ЦК України
поліпшення спільного майна, які можна
відокремити є власністю того з
співвласників, який їх зробив, якщо
інше не встановлено домовленістю
співвласників.

Відтак, враховуючи вартість частини
домоволодіння, якою користується
подружжя ОСОБА_2, на момент отримання
ними домоволодіння у власність
складала 27392,00 грн. (123298,00 грн. - ринкова
вартість частини домоволодіння, згідно
експертизи № 161 від 06.09.2012 року
«відняти» 95906,00 грн. - кошторисна
вартість проведених
ремонтно-будівельних робіт будинку
«А-1» та підсобних приміщень, згідно
експертизи № 81 від 15.04.2013 року) та
вартість частини домоволодіння, якою
користується ОСОБА_5 складає 34121,00 грн.,
слід дійти висновку, що різниця
вартості частин спірного
домоволодіння складає 6729,00 грн.

За таких обставин, а також приймаючи до
уваги задоволення позовних вимог в
частині розподілу та виділу в натурі
частин домоволодіння між сторонами у
справі, колегія суддів дійшла висновку
про необхідність задоволенні позовних
вимог подружжя ОСОБА_2 в частині
стягнення з ОСОБА_5 на їх користь
різниці вартості домоволодінь в
розмірі 6729,00 грн.

Інші доводи позивачів, викладені в їх
апеляційній скарзі, а також доводи
відповідача, викладені в його
апеляційній скарзі, не можуть бути
взяті до уваги колегією суду, оскільки
вони фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню в частині відмови у
стягненні з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3 різниці вартості домоволодінь
та ухвалення в цій частині нового
рішення про задоволення цієї частини
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,313-315 ЦПК України
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 квітня 2014
року в частині відмови у стягненні з
ОСОБА_5 на їх користь різниці вартості
домоволодінь скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3 різницю у вартості домоволодінь
у розмірі 6729,00 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: