АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/6598/14
Головуючий 1 інст. - Онупко
Справа №641/6115/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Котелевець А.В.,

Кіпенка І.С.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 21 серпня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання сина,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини з усіх видів заробітку
щомісяця, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі позовної заяви
та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
який розірваний рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова. В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син, ОСОБА_4. Після розірвання
шлюбу відповідач періодично надає
матеріальну допомогу на утримання
сина, однак, позивачка бажає офіційно
оформити цю допомогу, у зв»язку з чим і
звернулася до суду.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 21 серпня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/5 частки з усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 13 червня 2014 року та до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь держави (отримувач: УДКСУ у
Комінтернівському районі м. Харкова та
Харківської області, код отримувача
(код за ЄДРПОУ): 37999680, банк отримувача:
ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011,
р/р 005, код класифікації доходів
бюджету: 22030001), судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп.

З таким рішенням ОСОБА_2 не погодився,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
змінити вказане рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти
на утримання дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 з усіх видів
заробітку щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подачі позовної заяви та до досягнення
дитиною повноліття.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін з
підстав, передбачених ст.. 308 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від
20 листопада 1989 року, яка
ратифікована Постановою Верховної
Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого
1991 року та набула чинності для України
27 вересня 1991 року, держава визнає право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. ст.180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначається за
домовленістю між ними.

Судовим розглядом встановлено, що
відповідач є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 4).

Сторони не дійшли згоди щодо утримання
своєї неповнолітньої дитини.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом. За правилами ч.3
ст.181 СК України аліменти на дитину
присуджуються у частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (ст.183 цього
Кодексу) або в твердій грошовій сумі
(ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен урахувати: стан
здоров'я, матеріальне становище дитини
і платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення
(ст.182 СК).

Розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182
СК України, а саме 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
ст.184 цього Кодексу.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив саме з
цих положень закону та врахував всі
обставини, які мають значення для
визначення розміру аліментів на дитину
відповідного віку, зокрема, те, що
відповідач має на утриманні нову
родину, у тому числі усиновлену дитину
дружини, задовільний стан здоров'я та
постійне місце роботи.

Обов'язки доказування і подання
доказів встановлено ст.60 ЦПК України
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язання довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції, з
урахуванням вимог ст. 182 СК України,
правомірно стягнув з відповідача на
користь позивачки аліменти на
утримання їхньої неповнолітньої
дитини у розмірі 1/5 частини усіх видів
його заробітку.

В разі необхідності сторони не
позбавлені можливості в подальшому
звернутися до суду із позовною заявою
щодо зміни розміру аліментів.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що випливає з положень ч.1 ст.308 ЦПК
України.

Суд повно та всебічно з»ясував
обставини по справі, наданим доказам
дав належну оцінку і постановив
законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 21 серпня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: