Справа № 424/340/14-ц
Провадження №2-і/424/1/14
У Х В А Л А

03 лютого 2014 року
Ровеньківський міський суд Луганської
області

в складі: головуючого судді
Ібадової Н.П.,

при секретарі Бурлака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ровеньки
заяву ОСОБА_1 «про зміну способу і
порядку виконання рішення суду про
стягнення аліментів», -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із
вищезазначеною заявою, в якій вказав,
що 25 червня 1993 року між ним та ОСОБА_2
було зареєстровано шлюб Ясенівською
селищною радою м. Ровеньки за актовим
записом № 40, і він прожив з нею до 01.08.2012
року.

19 жовтня 2010 року Ровеньківським
міським судом, справа № 2-о-367/2010 було
розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Від шлюбу вони мають двох синів: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з
01.08.2012 р. стали проживати з матір'ю.

На підставі рішення Ровеньківського
міського суду від 19 жовтня 2010 року
заявник зобов'язаний виплачувати на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів
свого заробітку (доходу) щомісяця до їх
повноліття. З ОСОБА_2 він мешкав до
01.08.2012 р. та утримував свою родину.

Про рішення Ровеньківського міського
суду (справа № 2-4922/10), яким визначено
стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3
частини заробітку (доходу) на утримання
дітей, він дізнався лише наприкінці 2012
р., коли з нього почали вичитувати
заборгованість з заробітної плати.
Рішення було винесене за його
відсутністю (заочне), та він навіть не
гадав що відносно нього є таке рішення.
Коли заявник пішов від своєї дружини, а
саме 01.08.2012 р., він почав мешкати з іншою
дівчиною за адресою: АДРЕСА_1, про що
свідчить акт перевірки паспортного
режиму. Маючи на руках виконавчий лист
з 2010 р., про стягнення з нього аліментів
його колишню дружину влаштовувало
сімейне життя, та вона тільки з 01.08.2012 р.
відвезла виконавчий лист "про
стягнення аліментів" від 2010 р. до
Виконавчої служби м. Ровеньки. Тобто
весь час з моменту одруження, та до
01.08.2012 р. його колишню дружину, та
неповнолітніх дітей він утримував та
надавав їм все необхідне для життя.

На даний час заявник перебуває в
цивільному шлюбі з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
Від цього шлюбу вони мають сина: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Його нова родина на даний
час знаходиться в скрутному становищі
і потребує матеріальної допомоги.

Просив суд змінити спосіб і порядок
виконання (заочного) рішення
Ровеньківського міського суду від 19
жовтня 2010 року № 2-4922-10, постановивши
ухвалу про стягнення з нього аліментів
на утримання двох неповнолітніх дітей
в розмірі 1/3 частки від усього доходу на
користь ОСОБА_2, починаючи з 01.08.2012 року.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився.

Дослідивши матеріали заяви,
цивільної справи №2-4922/10, надані
заявником докази, суд вважає, що заява
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
рішення Ровеньківського міського суду
Луганської області від 19 жовтня 2010 року
(а.с. 17-18), з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, стягнуто
аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 1/3 частини заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку, з
15 липня 2010 року і до досягнення дітьми
віку повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Статтею 367 ЦПК України
передбачено, що рішення суду про
стягнення аліментів підлягають
негайному виконанню в межах сплати
платежу за один місяць.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17
цього Закону за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого

майна в натурі, стихійне лихо тощо),
за заявою державного виконавця або
за заявою сторони суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає питання про відстрочку
або розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому
засіданні з викликом сторін і у

виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України
«Про виконавче провадження», за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання. Питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, встановлення чи зміну
способу і порядку виконання
розглядається судом у встановлений
законом строк. Відповідне рішення може
бути оскаржене у встановленому законом
порядку. Щодо інших рішень відстрочка
або розстрочка виконання,
встановлення чи зміна способу і
порядку виконання не допускаються.

Рішення про розстрочку виконується в
частині та у строки, встановлені цим
рішенням. Законом можуть
встановлюватися особливості щодо
надання відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

Заявник у своїй заяві просить
змінити спосіб і порядок виконання
рішення суду шляхом змінення рішення
суду в частині дати, з якої необхідно
проводити стягнення аліментів, що не
відповідає вимогам діючого
законодавства, зокрема ст. 191 СК
України.

Окрім того, суд не приймає до
уваги посилання заявника на те, що
заявник проживав разом зі своєю сім'єю,
оскільки в тому разі, стягувач мала
право звергнутись до відповідного
Відділу ДВС із заявою про припинення
стягнення аліментів.

Також, заявник посилається на те,
що про наявність заочного рішення суду
від 19 жовтня 2010 року, він дізнався лише
наприкінці 2012 року, хоча в матеріалах
справи є повідомлення про вручення
поштового відправлення - копії
заочного рішення суду, відповідно до
якого, копію рішення суду він отримав
15.11.2010 року (а.с. 20).

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вимоги заявника
необґрунтовані і не підлягають
задоволенню з наведених вище підстав.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 191 СК України, ст.ст. 210, 293,
367, 373 ЦПК України, ст. 19, 36 Закону України
«Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 «про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду про стягнення аліментів»
- відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена в
Луганський апеляційний суд. Апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Н.П. Ібадова

03 лютого 2014 р.
м. Ровеньки