Справа №591/5791/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Янголь Є. В.Номер
провадження 22-ц/788/1610/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 69
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової
Л. О.

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в
інтересах якого діє ОСОБА_4,

на ухвалу судді Зарічного районного
суду м. Суми від 08 серпня 2014 року

у справі за заявою ОСОБА_3, в інтересах
якого діє ОСОБА_4,

про визнання юридичного факту
порушення прав малолітньої дитини на
користування житловим приміщенням та
встановлення факту втручання в
особисте життя,

в с т а н о в
и л а :

07 серпня 2014 року ОСОБА_4 в інтересах
свого неповнолітнього сина, ОСОБА_3,
подала до суду заяву, у якій просила :

1. визнати (встановити) юридичний факт
порушення прав малолітньої дитини
ОСОБА_3 на право користування житловим
приміщенням за адресою: м. Суми, вул.
Соборна, б. 43, кв. 24 шляхом укладання
договору іпотеки без відповідних
дозволів ;

2. визнати (встановити) юридичний факт
порушення прав малолітньої дитини
ОСОБА_3, а саме, втручання в його
особисте життя шляхом незаконного
отримання і розміщення конфіденційної
інформації майнового характеру в
мережі Інтернет, а саме, фотографій
його особистих речей .

При цьому ОСОБА_4 посилалась на те, що
являється матір'ю ОСОБА_3, 2001 року
народження, а тому є його законним
представником. Як на підставу для
задоволення заяви ОСОБА_4 посилалась на
те, що відповідачі у справі не
встановлені, але це особи, які
допустили порушення вимог Конституції
України та міжнародних Актів та
порушили права ОСОБА_3. Зокрема, 09 липня
2007 року був укладений Іпотечний
договір між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"
та іпотекодавцями - ОСОБА_4 і ОСОБА_6,
яким було забезпечено Кредитний
договір №14/9809/82/75292 від 06.07.2007 р. За
названим договором іпотекодавцями
була передана в іпотеку квартира
АДРЕСА_1 .

В той же час, як зазначає заявник, з дня
народження по теперішній час у
названій квартирі постійно проживає і
зареєстрований з січня 2002 року
неповнолітній ОСОБА_3, який має право
користування цим жилим приміщенням.
Проте, в порушення вимог ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей» орган опіки та піклування не
надавав дозволу на укладення
Іпотечного договору.

Таким чином, як зазначає заявник,
укладанням вищеназваного договору
іпотеки були порушені права
неповнолітнього ОСОБА_3.

Крім того, заявник посилається на
наступне.

Напередодні укладання договору
іпотеки та восени 2012 року працівники
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
фотографували інтер'єр квартири
АДРЕСА_1 разом з особистими речами
ОСОБА_3. Дозвіл на фотографування ніхто
не надавав. За повідомленням
працівників ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
фіксування стану предмета іпотеки за
допомогою фотозйомки є необхідною
процедурою, така інформація про
майновий стан сім'ї складає банківську
таємницю і зберігається в банківській
кредитній справі.

Проте, в листопаді 2012 року
іпотекодавцям та заявнику стало
відомо, що вищезазначені фото з
зображенням особистих речей ОСОБА_3
були викладені на загальний огляд у
всесвітній мережі Інтернету. Заявник
посилався на те, що названі дії
працівників ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
були вчинені в порушенням висновків,
викладених у Рішенні Конституційного
Суду у справі № 2-рп/2012 від 20.01.2012, яке є
обов'язковим до виконання на території
України; також посилався на те, що
ОСОБА_3 не є стороною Кредитного
договору, не є стороною договору
іпотеки, а тому даний факт зводить до
порушення прав ОСОБА_3, передбачених
ст.32 Конституції України, ст.16
Конвенції про права дитини від 20
листопада 1989 року та ч.7 ст. 10 Закону
України "Про охорону дитинства".

Заявник зазначав, що метою
встановлення юридичного факту
порушення конституційних прав ОСОБА_3 є
необхідність подальшого захисту своїх
прав і свобод від порушень і
протиправних посягань, а також для
встановлення кола осіб, які допустили
порушення вимог Конституції України та
міжнародних Актів.

Ухвалою судді від 08 серпня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження за
вищеназваною заявою ОСОБА_3, в
інтересах якого діє ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали судді з тих
підстав, що суддею були порушені норми
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення особи, яка бере участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

З матеріалів, доданих до заяви та
апеляційної скарги, вбачається
наступне.

ОСОБА_3 являється сином ОСОБА_4 (а.с.13).

Відповідно до довідки КП "Сумижитло"
СМР від 22 листопада 2011 року, ОСОБА_4
зареєстрована в АДРЕСА_1, є власником 3/4
частин квартири. Власник 1/4 частини
квартири - ОСОБА_6.

ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 в 2002
році (а.с.16).

Фото з зображенням квартири АДРЕСА_1
були викладені на загальний огляд у
всесвітній мережі Інтернет на сайті
zalod.aval.ua. (а.с.18-21).

Відмовляючи у відкритті провадження,
суддя першої інстанції, пославшись на
вимоги ст. 256 ЦПК України, виходив з
того, що заявник ставить питання про
встановлення факту порушення прав
малолітньої дитини на користування
житловим приміщенням та встановлення
факту втручання в його особисте життя,
а тому зі змісту заяви та заявлених
вимог вбачається спір про право.

Колегія суддів вважає, що у судді
першої інстанції були підстави для
відмови у відкритті провадження, а
доводи апеляційної скарги про
протилежне не можна визнати
обґрунтованими. При цьому колегія
суддів виходить з наступного.

У частині 1 ст. 256 ЦПК України наведений
перелік фактів, що мають юридичне
значення, які можуть бути встановлені у
судовому порядку.

Частиною 2 та 4 ст. 256 ЦПК України
передбачається, що у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення. Суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, а якщо спір про право буде
виявлений під час розгляду справи, -
залишає заяву без розгляду.

Колегія суддів вважає, що суддя першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про відсутність підстав для відкриття
провадження за заявою ОСОБА_3, поданої в
його інтересах його матір'ю, оскільки
зі змісту заяви вбачається спір про
право цивільне, а тому заявник має
право захистити свої права, про
порушення яких йдеться у заяві, шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах
якого діє ОСОБА_4, відхилити.

Ухвалу судді Зарічного районного суду
м. Суми від 08 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -