Справа № 266/1532/14-ц
Провадженя № 2/266/644/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд Донецької
області у складі головуючого судді
Шишиліна О.Г., при секретарі Маросіній
Є.М., за участю, представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів та за зустрічним позовом про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам та неустойки,

ВСТАНОВИВ

До Приморського районного суду м.
Маріуполя звернувся позивач ОСОБА_4 до
відповідача ОСОБА_5 з позовом про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
рішенням Приморського районного суду
м. Маріуполя від 12 березня 2010 року з
відповідача на користь позивачки були
стягнуті аліменти на утримання дитини
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі частки
500 грн. щомісячно, починаючи з 02.02.2010
року і до досягнення дитини повноліття
або зміни матеріального положення
сторін. Видано виконавчий лист та з 2010
року знаходиться на виконанні у
Приморському відділі державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції. Внаслідок
неналежної сплати відповідачем
аліментів, за період з 02.02.2010 року по
31.03.2014 року з урахуванням сплачених
аліментів утворилась заборгованість,
що становить 17225,43 грн. Просила стягнути
з відповідача на її користь неустойку
(пеню) за прострочення сплати аліментів
на утримання дитини в сумі 142007,02 грн.

ОСОБА_5 звернувся до Приморського
районного суду м. Маріуполя з
зустрічною позовною заявою про
визнання обставин які призвели до
утворення боргу істотними і поважними
та звільнення від сплати
заборгованості по аліментам та
неустойки за прострочення сплати
аліментів, свої вимоги обґрунтував
тим, що рішенням суду від 12.03.2010 року
з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі
500 грн. щомісячно. З 2009 року у нього
відбулося погіршення здоров'я, що
призвело до розірвання шлюбних
стосунків з ОСОБА_4 З 2010 року з причини
того, що його стан здоров'я продовжував
погіршуватися, він часто перебував на
тривалому лікуванні, не мав роботу і як
наслідок не постійного доходу у нього
виникла заборгованість по аліментам в
сумі 24982,15 грн. З 31.10.2012 року йому
встановлено 3 група інвалідності та він
отримує пенсію по інвалідності розмір
якої становить 894 грн. яка менше
прожиткового мінімуму.
Працевлаштуватися він не має змоги, так
як страдає епілептичною хворобою. Але
незважаючи на всі ці обставини він
погасив частину заборгованості по
аліментам у розмірі 10126,72 грн. Вважає, що
розрахунок заборгованості зроблено не
вірно, а розрахунок неустойка
нараховане на всю суму заборгованості
та на весь термін починаючи з 02.02.2010 р.
по 31.03.2014 р., що не відповідає правилу ст.
20 СК України. У зв'язку із скрутним
матеріальним становищем, тяжким станом
здоров'я, погашенням значної частини
боргу просить суд звільнити його від
сплати заборгованості по аліментам, та
неустойки за прострочення сплати
аліментів.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 надав пояснення
аналогічні викладеним у позові, просив
суд вимоги задовольнити в повному
обсязі, а в задоволені зустрічного
позову відмовити.

Представники відповідача ОСОБА_2,
ОСОБА_3 у судовому засіданні первісний
позов не визнали, надали пояснення
аналогічні викладеним у зустрічному
позові просили його задовольнити в
повному обсязі, в задоволенні
первісного позову відмовити.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, оглянувши матеріали
кримінальної справи №0541/3057/2012 р.
відносно ОСОБА_5 за ст. 164 ч. 1 КК України
вважає, що позови підлягають
задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі з 11.09.2004 р. по
29.12.2009 року, що підтверджується
відповідними свідоцтвами та не
заперечується сторонами.(а.с.3, 6).

Під час перебування у шлюбі у сторін
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 донька, ОСОБА_6
(а.с. 4).

Рішенням Приморського районного суду
м. Маріуполя від 12 березня 2010 року №2-607
з відповідача на користь позивача
стягнуті аліменти на утримання доньки
ОСОБА_6, в розмірі 500 грн. щомісячно
починаючи з 02.02.2010 р. до її повноліття.
На примусове стягнення видано
виконавчий лист ( а.с. 7-8). Як вбачається
з пояснень сторін, зустрічного позову,
та оглянутої кримінальної справи про
зазначене рішення суду відповідачу
було відомо про обов'язок сплати
аліментів.

Проте відповідач не в повному обсязі
сплачував аліменти, внаслідок чого
утворилася заборгованість.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Стороною відповідача не надано
доказів, що заборгованість утворилася
не з вини відповідача.

З розрахунку позивача вбачається, що
розрахунок неустойки проведено з
лютого 2010р. по березень 2014р. (а.с. 15-16) на
підставі довідки державного виконавця
від 01.04.2014 р. №7/337-13 (а.с. 10).

Про те повністю з розрахунком позивача
погодитися не можна оскільки, як
з'ясовано в судовому засіданні.
Підставою для закриття кримінальної
справи №0541/3057/2012 р. (а.с. 90) було
примирення сторін та відсутність
матеріальних претензій по аліментам
(заборгованості) з боку позивача за
період з 01.09.2011р. по 20.04.2012р., про що у
справі міститься розписка позивача,
яка була оглянута в судовому засіданні,
а її копія приєднана до матеріалів
цивільної справи (а.с.98). Крім того,
розрахунком позивача не враховані
також відомості, що зазначені в довідці
державного виконавця від 07.04.2014 р.
№7/337-13. Згідно якого аліменти сплачені
загальною сумою 10126,72 грн., та вказані
періоди зарахування, що не відображені
в довідці від 01.04.2014 р. №7/337-13 (а.с. 56).
Таким чином суд вважає, що нарахування
неустойки за вказаний період є
безпідставним.

З урахуванням встановлених обставин,
судом проведено розрахунок неустойки
за заборгованістю по аліментам в
період з 02.02.2010р. по серпень 2011р. та з
травня 2012р. по березень 2014р. в межах
заявлених позовних вимог, що дорівнює
89371,96 грн. (розрахунок наведено у
додатку до цього рішення).

Відповідач не оспорюючи наявність
заборгованості по аліментам вказує, що
заборгованість виникла у зв'язку із
його тяжким матеріальним становищем,
так як з 2010р. перебував на лікуванні у
зв'язку із отриманням тяжкої травми
голови. І отримує пенсію в розмірі 894
грн. як інвалід 3 групи. Вказує, що
пенсія є єдиним джерелом його доходу.
Просить звільнити його від сплати
неустойки по заборгованості по
аліментам. Крім того, вказує на строк
позовної давності.

Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір
неустойки може бути зменшений судом з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Доводи відповідача, щодо
застосування строку позовної давності
до вимог нарахування неустойки є не
спроможними, оскільки згідно ст.20 СК
України до вимог, що випливають із
сімейних відносин, позовна давність не
застосовується.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 22 своєї Постанови «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року № 3 передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках, стягується неустойка
за весь час прострочення сплати
аліментів. Суд може зменшити розмір
неустойки з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника аліментів,
а за передбачених ст. 197 СК України
умов повністю або частково звільнити
його від сплати заборгованості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Як з'ясовано в судовому засіданні що
відповідач з 1998р. періодично
знаходився на лікуванні у зв'язку із
отриманням ним у 1996р. струсу головного
мозку, що підтверджено відповідними
довідками (а.с.47-50, 54-55, 93).

Довідкою МСЕК №389279 від 19.11.2012р.
відповідачу встановлена інвалідність
третьої групи безстроково. (а.с.92).

Довідкою УПФУ в Приморському районі м.
Маріуполя від 13.12.2012р. підтверджено, що
відповідач подав документи на
призначення йому пенсії. (а.с.95). Розмір
Пенсії з 31.10.2012р. по 30.11.2012р. становить 856
грн., а з 01.12.2012р. і довічно 884 грн. (а.с.97).

14.03.2013р. відповідачу видано пенсійне
посвідчення, як інваліду третьої групи
з призначенням пенсії з 31.10.2012р. по
довічно. (а.с.91).

З Довідки УПФУ в Приморському районі м.
Маріуполя від 16.10.2014р. вбачається, що
відповідач отримував пенсію за період
з 01.01.2014р. по жовтень 2014р. в розмирі 949
грн. щомісяця в розмирі прожиткового
мінімуму. З його пенсійної виплати з
травня 2014р. утримуються аліменти в сумі
474, 50 грн., що становить 50% від суми
нарахованої виплати.(а.с.96).

Відповідно до ст.70 ЗУ «Про виконавче
провадження», п.3 ч.2 ст.50 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за аліментами з пенсії
може бути відраховано не більш як 50
відсотків її розміру.

Як зазначила сторона відповідача,
пенсія є єдинім джерелом доходу ОСОБА_5

Про те, позивач висуваючи свої вимоги
по сплаті пені не довів обставин, що у
відповідача є можливість сплати
неустойки в повному розмирі з інших
доходів боржника, або наявність майна
на яке може бути звернено стягнення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у
відповідача склалися складні сімейні
обставини за якими він є хворою людиною
із встановленням інвалідності, а його
(доходи) матеріальне становище після
відрахування сум аліментів є меншим за
прожитковий мінімум для особи, яка
втратила працездатність. За таких
підстав суд вважає можливим зменшити
розмір неустойки до 500 грн.

Що стосується вимог відповідача про
звільнення від заборгованості по
аліментам та неустойки слід зазначити.
Ч.2 ст.197 СК України передбачено, що за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

Як встановлено вищенаведеними
доказами відповідач повинен
сплачувати аліменти у твердій сумі 500
грн. щомісячно до досягнення доньки
ОСОБА_6 18 річного віку. Проте відповідач
як вбачається з Сертифікатів нарколога
та психіатра від 13.10.2010р. та від 6.10.2010р.
відповідно, протипоказань до роботи не
мав (а.с.94). З 05.07.2011р. по 17.08.2011р.
перебував на обліку як безробітний у
Державному центрі зайнятості, про що
свідчить відповідна Довідка від
21.11.2012р. за якою знято відповідача з
обліку у зв'язку із порушенням умов
обліку (а.с.52). За таких обставин
відповідач ухилявся від сплати
аліментів, за що його було притягнуто
до кримінальної відповідальності за
ст.164 ч.1 КК України. Він мав реальні
можливості сплачувати аліменти, що
свідчить розписка позивача в
кримінальній справі про повне
погашення заборгованості за період, за
який йому інкримінувалися його
злочинні дії по не сплаті аліментів,
внаслідок чого, відповідача було
звільнено від кримінальної
відповідальності за примиренням
сторін, а справу №0541/3057/2012 закрито
постановою Приморського райсуду м.
Маріуполя від 25.06.2012р. (а.с.90). Отримавши
с 31.12.2012р. 3 групу інвалідності та маючи
можливість працевлаштуватися,
оскільки у висновках МСЕК вказано, що
відповідач може виконувати роботу без
важкої фізичної праці (а.с.92) на роботу
не влаштовувався, відомостей
державному виконавцю про призначення
йому пенсії не подав. Тільки в березні
2014р. подав до суду позов про зміну
розміру аліментів на 14 частину всіх
доходів у зв'язку із встановленням
йому інвалідності, про що свідчить
Рішення Іллічівського райсуду м.
Маріуполя від 10.06.2014р.(а.с.86-88).

За таких обставин суд приходе до
висновку, що утворення заборгованості
по аліментам у відповідача сталося з
його вини і вона не пов'язана із його
вищенаведеною хворобою. Інших
істотних обставин, що можуть стати
причиною звільнення його від
заборгованості по аліментам на
підставі ст.197 СК України, відповідач не
наводить і своїх вимог з ними не
пов'язує.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Враховуючи,
що відповідач на підставі досліджених
доказів мав і має можливість
працевлаштування, але цього не робить,
суд приходе до висновку про
відсутність підстав звільнення його
від виплати заборгованості по
аліментам.

Інші документи, які містяться в
матеріалах справи суд до уваги не
приймає, оскільки вони не містять
інформації що стосуються предмету
позовів і не спростовують висновків
суду.

Керуючись ст. 10, 11, 59, 60, 209, 212, 213, 215,
367 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів та зустрічний позов ОСОБА_5
до ОСОБА_4 про визнання обставин
поважними та звільнення від сплати
заборгованості по аліментам та
неустойки, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (іпн НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_2) пеню від
суми несплачених аліментів в розмирі 500
грн.

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_4 та за зустрічним позовом ОСОБА_5
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Донецької області в м. Маріуполі, через
Приморський районний суд м. Маріуполя
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, у разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:
Шишилін О. Г.

Розрахунок неустойки по сплаті
аліментів з ОСОБА_5

(Додоток до рішення від 27.10.2014 року по
справі №266/1532/14-ц)

місяць сума сплачено борг
1% днів у розмір

нарахування нарахована
по аліментам за день місяці
неустойки

за місяць

лютий 2010 482,15 0 482,15
4,82 27 130,14

березень 2010 500 0 982,15
9,82 31 304,42

квітень 2010 500 0
1482,15 14,82 30 444,6

травень 2010 500 0
1982,15 19,82 31 614,42

червень 2010 500 0
2482,15 24,82 30 744,6

липень 2010 500 0 2982,15
29,82 31 924,42

серпень 2010 500 0
3482,15 34,82 31 1079,42

вересень 2010 500 0 3982,15
39,82 30 1194,6

жовтень 2010 500 0
4482,15 44,82 31 1389,42

листопад 2010 500 195 4787,15
47,87 30 1436,1

грудень 2010 500 95
5192,15 51,92 31 1609,52

січень 2011 ,15 55,12 31 1708,72

лютий 2011 500 0 6012,15
60,12 28 1683,36

березень 2011 500 190 6322,15
63,22 31 1959,82

квітень 2011 500 95
6727,15 67,27 30 2018,1

травень 2011 ,15 70,87 31 2196,97

червень 2011 500 95
7492,15 74,92 30 2247,6

липень 2011 500 95 7897,15
78,97 31 2448,07

серпень 2011 500 95
8302,15 83,02 31 2573,62

період визнання погашення боргу по
аліментам за розпискою позивача
(вираховано) травень 2012
500 150 8652,15 86,52
31 2682,12

червень 2012 500 3700
5452,15 54,52 30 1635,6

липень 2012 500 0 5952,15
59,52 31 1845,12

серпень 2012 500 0
6452,15 64,52 31 2000,12

вересень 2012 500 200 6752,15
67,52 30 2025,6

жовтень 2012 ,15 71,52 31 2217,12

листопад 2012 500 200 7452,15
74,52 30 2235,6

грудень 2012 500 0
7952,15 79,52 31 2465,12

січень 2013 500 0 8452,15
84,52 31 2620,12

лютий 2013 500 0 8952,15
89,52 28 2506,56

березень 2013 500 300 9152,15
91,52 31 2837,12

квітень 2013 ,15 92,52 30 2775,6

травень 2013 ,15 93,52 31 2899,12

червень 2013 ,15 95,52 30 2865,6

липень 2013 ,15 98,52 31 3054,12

серпень 2013 2,15 101,52 31 3147,12

вересень 2013 500 300 10352,15
103,52 30 3105,6

жовтень 2013 2,15 106,22 31 3292,82

листопад 2013 500 240 10882,15
108,82 30 3264,6

грудень 2013 2,15 110,92 31 3438,52

січень 2014 2,15 112,12 31 3475,72

лютий 2014 500 240 11472,15
114,72 28 3212,16

березень 2014 500 690 11282,15
112,82 31 3497,42

Всього
89806,52

Суддя
Шишилін О.Г.