Справа №618/998/14-ц
Провадження №2/618/415/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Дворічанський
районний суд Харківської області в
складі: головуючого - судді Рябоконь
Є.А., з участю секретаря - Кучеренко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Дворічна
цивільну справу за первісним позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання заповітів недійсними та
визнання права власності на 1/6 частину
за кожним житлового будинку разом з
надвірними будівлями в порядку
спадкування за законом, а також за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання заповітів
недійсними та визнання права власності
на 4/6 частини житлового будинку разом з
надвірними будівлями , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з урахуванням
уточнених позовних вимог звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання заповітів їхнього померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3. батька ОСОБА_5 від 19.11.2013 р.
та від 03.12.2003 р. недійсними та визнання
права власності за кожним з них на 1/6
частину житлового будинку разом з
надвірними будівлями, розташованого в
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом.

ОСОБА_4 подала зустрічний позов до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
вказаних вище заповітів недійсними та
визнання за нею права власності на 1/2
частину вказаного житлового будинку
разом з надвірними будівлями, який є
спільною сумісною власністю подружжя,
а також на 1/6 частину вказаного
житлового будинку разом з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
законом, а всього на 4/6 частини спірного
житлового будинку разом з надвірними
будівлями.

Свої позовні вимоги сторони
обгрунтовували наступним. Житловий
будинок разом з надвірними будівлями,
розташований в АДРЕСА_1, був придбаний
нині покійним ОСОБА_5 - батьком
позивачів за первісним позовом і
чоловіком позивачки за зустрічним
позовом у шлюбі з останньою. Згідно
правоустановлюючих документів він був
зареєстрований і належав на праві
приватної власності ОСОБА_5, який
згідно останнього заповіту заповів
його відповідачу ОСОБА_3, тобто
порушивши вимоги ст. 1226 ЦК України, яка
передбачає право суб"єкта права
сумісної власності заповідати лише
свою долю в праві сумісної власності.

Позивачі за первісним позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в поданій до суду
заяві повністю підтримали позовні
вимоги і просили їх задовольнити, а
також розглянути справу в їх
відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_4 за
первісним позовом позовні вимоги
визнали у повному обсязі, у поданих до
суду заявах просили слухати справу у їх
відсутності.

Позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_4 в поданій до суду письмовій
заяві повністю підтримала позовні
вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідачі за зустрічним
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представник
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 зустрічні
позовні вимоги визнали повністю, не
заперечували проти їх задоволення, в
поданих до суду заявах просили
розглянути справу в їх відсутності.

Судом встановлені слідуючі факти
та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 22.02.1985 р. позивача за
первісним і відповідача за зустрічним
позовами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, його
батьком є ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 від 22.02.1985 р. позивачки за
первісним і відповідачки за зустрічним
позовами ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, її
батьком є ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.01.1992 р.,
відповідач за первісним позовом і
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4
11.01.1992 р. уклала шлюб з ОСОБА_5 і стала
носити його прізвище.

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію прав, виданого КП
"Дворічанське БТІ", витягу про
реєстрацію в Державному реєстрі
правочинів, виданого Дворічанською
держнотконторою, на підставі договору
купівлі - продажу від 26.01.1993 р., тобто в
період шлюбу з ОСОБА_4, ОСОБА_5 придбав в
колгоспі "Топільський" Дворічанського
району Харківської області житловий
будинок разом з надвірними будівлями,
розташований в АДРЕСА_1, а саме
зафіксований в технічному паспорті КП
"Дворічанське БТІ": житловий будинок А,
сарай Б, погріб В, вбиральню Г, огорожу
№ 1, який зареєстрував за собою на праві
приватної власності.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_4 від 04 березня 2014 р. ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, про що складено
відповідний актовий запис № 3.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 03.12.2003
р., посвідчений Пісківською сільською
радою Дворічанського району
Харківської області, яким заповів все
своє майно, де б воно не знаходилося та
з чого б воно не складалося, а також все
те, що буде йому належати на день його
смерті та на що він по закону матиме
право, у рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Крім того, 19.11.2013 р. ОСОБА_5 склав
заповіт, посвідчений Пісківською
сільською радою Дворічанського району
Харківської області, яким заповів все
своє майно ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось
спадкове майно, зокрема, зазначений
вище житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно постанови Дворічанської
державної нотаріальної контори
Харківської області від 10 версня 2014 р.,
позивачам за первісним позовом ОСОБА_1
та ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні
нотаріальних дій, а саме у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті їх батька ОСОБА_5,
в зв»язку з наявністю заповіту
останнього від 19.11.2013 р., посвідченого
Пісківською сільською радою
Дворічанського району Харківської
області за реєстром № 290, яким він
заповів все належне йому майно ОСОБА_3 -
відповідачу за обома позовами.

Згідно постанови Дворічанської
державної нотаріальної контори
Харківської області від 27 жовтня 2014 р.,
позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_4
також було відмовлено у вчиненні
нотаріальних дій, а саме у видачі
свідоцтва про право власності після
смерті її чоловіка ОСОБА_5, в зв»язку з
наявністю заповіту останнього від
19.11.2013 р., посвідченого Пісківською
сільською радою Дворічанського району
Харківської області за реєстром № 290,
яким він заповів все належне йому майно
ОСОБА_3 - відповідачу за обома позовами,
а також в зв"язку з заявами про
прийняття спадщини за законом дітей
померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - позивачів
за первісним позовом.

При розв"язанні даного спору,
враховуючи, що шлюбні правовідносини,
пов"язані з набуттям подружжям ОСОБА_4
права власності на спірний житловий
будинок, виникли до 1 січня 2004 р., суд
застосовує норми КпШС України в
редакції 1992 р. А до спірних цивільних
правовідносин, пов"язаних зі
спадкуванням вказаного житлового
будинку та набуттям на нього права
власності, на підставі ч. 5 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК України, який
набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід
застосовувати правила книги шостої
Цивільного кодексу України, оскільки
спадщина відкрилася після набрання
чинності цим кодексом, а також норми СК
України в редакції 2004 р.

Згідно ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та
сім"ю України в редакції 1992 р., чинним на
момент укладення шлюбу між померлим
ОСОБА_5 і ОСОБА_4, майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 цього ж
Кодексу, частки майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя,
визнаються рівними.

Вказані норми повністю
кореспондуються з нормами Сімейного
Кодексу України в редакції 2004 р., який
діяв на момент складення останнього
спірного заповіту ОСОБА_5

Так, згідно ст. 60 Сімейного Кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Подружжя ОСОБА_4 не укладало ні
домовленості, ні шлюбного договору
щодо поділу майна, тому зазначений вище
житловий будинок разом з надвірними
будівлями є спільною сумісною
власностію подружжя ОСОБА_4 і кожному з
них за законом належить по 1/2 частині
вказаного житлового будинку разом з
надвірними будівлями.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї
смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1226 ЦК України
суб"єкт права спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення та виділу в
натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Враховуючи викладене, суд вважає
встановленим факт розпорядження за
життя ОСОБА_5 майном, що є у спільній
сумісній власності без необхідних
повноважень, тобто складені померлим
заповіти суперечать зазначеним вище
нормам цивільного і сімейного
законодавства України, оскільки
порушують права дружини померлого
ОСОБА_4 як співвласника нерухомого
майна, що є у спільній сумісній
власності, на володіння, користування і
розпорядження таким майном.

Згідно ч. 4 ст. 369 ЦК України,
правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

За таких обставин справи позовні
вимоги як за первісним так і за
зустрічним позовами в частині визнання
заповітів ОСОБА_5 від 03.12.2003 р. та від
19.11.2013 р. недійсними є законними,
обгрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 1257 ЦК України, у разі
недійсності заповіту спадкоємець, який
за цим заповітом був позбавлений права
на спадкування, одержує право на
спадкування за законом на загальних
підставах.

Згідно ст. 1258 ч. 1 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Згідно інформації Дворічанської
державної нотаріальної контори, яка
міститься в постановах від 10.09.2014 р. та
від 27.10.2014 р., після смерті ОСОБА_5
дружина померлого ОСОБА_4 фактично
прийняла спадщину; крім того, з заявами
про прийняття спадщини звернулися діти
померлого ОСОБА_1 і ОСОБА_2, про що
заведено спадкову справу за № 44/2014 від
12.03.2014 р.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Позивачі за обома позовами
скористалися зазначеним правом, але
зазначеними вище постановами
державного нотаріуса Дворічанської
держнотконтори їм було відмовлено у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за законом у зв'язку з наявністю
вказаних спірних заповітів померлого
ОСОБА_5

Враховуючи викладене і відсутність
іншого способу відновлення порушеного
права, позивачі за первісним і
зустрічним позовами обґрунтовано
звернулися з позовом до суду за
захистом порушеного права шляхом
визнання за ними права власності на
житловий будинок разом з надвірними
будівлями в порядку спадкування в
судовому порядку.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Таким чином, за дружиною померлого
ОСОБА_4 слід визнати право власності на
1/2 частину житлового будинку разом з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1, як за
співвласником майна, що є спільною
сумісною власності подружжя.

Крім того, згідно ст. 1216 ЦК
України, з дня відкриття спадщини після
смерті ОСОБА_5 право власності на
належну йому 1/2 частину вказаного
житлового будинку разом з надвірними
будівлями перейшло до позивачів за
обома позовами, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 як до спадкоємців першої черги
за законом в розмірі по 1/6 частині
кожному.

Визнання відповідачами за
первісним позовом ОСОБА_4 і ОСОБА_3
пред'явлених позовних вимог не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачами за
зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 пред'явленого зустрічного
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, згідно з ч. 4 ст.
174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про
задоволення первісного і зустрічного
позовів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 174, 208, 209, 212- 215,
218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4
задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5,
посвідчений секретарем Пісківської
сільської ради Дворічанського району
Харківської області 19.11.2013 р.,
зареєстрований в реєстрі за № 290.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5,
посвідчений секретарем Пісківської
сільської ради Дворічанського району
Харківської області 03.12.2003 р.,
зареєстрований в реєстрі за № 221.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/6 частину житлового будинку А разом з
надвірними будівлями: сараю Б, погрібу
В, вбиральні Г, огорожі № 1 за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/6 частину житлового
будинку А разом з надвірними будівлями:
сараю Б, погрібу В, вбиральні Г, огорожі
№ 1 за адресою: АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_4 право
власності на 1/6 частину житлового
будинку А разом з надвірними будівлями:
сараю Б, погрібу В, вбиральні Г, огорожі
№ 1 за адресою: АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_4 право
власності на 1/2 частину житлового
будинку А разом з надвірними будівлями:
сараю Б, погрібу В, вбиральні Г, огорожі
№ 1 за адресою: АДРЕСА_1, як за
співвласником майна, що є спільною
сумісною власності подружжя.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Дворічанський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК
України.

Суддя
Є. А.
Рябоконь