Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/243/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Леньо В.В., при
секретарі - Дорда Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у місті Виноградів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Колективного підприємства
"Агрошляхбут" про визнання права
власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
КП "Агрошляхбут" про визнання права
власності.

Позов мотивовано тим, що згідно ордеру
№007299 виданого на підставі рішення №195
виконкому Виноградівської міської
ради від 21.06.1988 року Позивач вселився у
АДРЕСА_1, яка належить Відповідачу.

Протоколом №4 загальних зборів
трудового колективу колективного
підприємства «Агрошляхбуд» від 03.09.2013
року було прийнято рішення про продаж
Позивачу цієї квартири.

На підставі зазначеного протоколу було
видано наказ керівника підприємства
від 03.09.2013 року №65 про продаж квартири
згідно експертної оцінки за ціною 58 723
гривень.

Згідно рахунку фактури №СФ-0000166 від
04.09.2013 року позивач згідно платіжних
доручень від 05.09.2013 року, 06.09.2013 року,
05.11.2013 року та 26.11,2013 року оплатила на
рахунок відповідача вартість квартири
в розмірі 58723 гривень.

29.11.2013 року відповідачем була виписана
видаткова накладна на придбане майно.
Відповідач, фактично передав житлову
квартиру у власність. Для забезпечення
процедури нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу Відповідач
зобов'язаний був підготувати всі
необхідні документи. Однак Відповідач
постійно ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу і
станом на 23.01.2013 року такий договір
нотаріально не посвідчений. Відповідач
мотивує це тим, що він немає
правовстановлюючого документу на
квартиру, а має лише реєстраційне
посвідчення на АДРЕСА_1. За словами
нотаріуса реєстраційне посвідчення є
лише додатком до правовстановлюючого
документу, який засвідчує факт
державної реєстрації права власності
на будинок за Відповідачем і не є
правовстановлюючим документом на
нього.

Разом з тим позивачка майже два місяці
з незалежних від неї причин не може
оформити на себе право власності на
куплену квартиру. Позивач повністю
виконав договір купівлі-продажу і
сплатив вартість квартири.

Позивач вже майже 2 місяці є фактичним
власником квартири, фактично він
володіє і користується нею, однак право
власності за ним не визнається,
оскільки попередній власник не
виготовив на нього
правовстановлюючого документу

Згідно інвентарної справи
виготовленої Виноградівським БТІ
20.08.2013 року на ім'я позивача, ця квартира
є 3-кімнатною, її загальна площа
становить 112,4 м.кв., а житлова 47,5 м.кв.

Оскільки Позивач не може належним
чином зареєструвати за собою перехід
права власності

на дане нерухоме майно він змушений
звернутись до суду з метою захисту
свого права та визнання права
власності на квартиру, якою він вже
користується та фактично володіє як
власник.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, однак до суду подав письмове
клопотання про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю та просить суд такі
задовольнити з підстав, наведених в
позовній заяві (а.с.22).

Представники Відповідачів в судове
засідання не з'явилися, однак до суду
подав письмову заяви про розгляд
справи за його відсутності, проти
задоволення позову не заперечує (а.с.23).

Обстеживши матеріали справи та
клопотання сторін, визнаючи в порядку
ст.169 ЦПК України необов'язковим
відібрання особистих пояснень від
учасників процесу, і, враховуючи, що у
справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи на підставі наявних у ній
матеріалів та доказів і приходить до
висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивач в своїй
позовній заяві, відповідачкою позов
визнано повністю, що не суперечить
закону або порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому в порядку
ст.174 ЦПК України визнання відповідачем
позову прийнято судом.

Розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимог та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані Цивільним кодексом
України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що
згідно ордеру №007299 виданого на
підставі рішення №195 виконкому
Виноградівської міської ради від 21.06.1988
р. Позивач вселився у АДРЕСА_1, яка
належить Відповідачу (а.с.7, 8).

Протоколом №4 загальних зборів
трудового колективу колективного
підприємства «Агрошляхбуд» від 03.09.2013
року було прийнято рішення про продаж
Позивачу цієї квартири (а.с.9).

На підставі зазначеного протоколу було
видано наказ керівника підприємства
від 03.09.2013 року №65 про продаж квартири
згідно експертної оцінки за ціною 58 723
гривень (а.с.10).

Згідно рахунку фактури №СФ-0000166 від
04.09.2013 року позивач згідно платіжних
доручень від 05.09.2013 року, 06.09.2013 року,
05.11.2013 року та 26.11,2013 року оплатила на
рахунок відповідача вартість квартири
в розмірі 58723 гривень (11, 12-13).

29.11.2013 року відповідачем була виписана
видаткова накладна на придбане майно.
Відповідач, фактично передав житлову
квартиру у власність (а.с.14).

Згідно технічного паспорту
виготовленого Виноградівським БТІ
20.08.2013 року АДРЕСА_1 є 3-кімнатною, її
загальна площа становить 112,4 м.кв., а
житлова 47,5 м.кв. (а.с.15-16).

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України
визнання права є одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів, що
підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Так, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України,
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

У відповідності до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до 1 Першого протоколу до
Європейської конвенції про захист прав
та основних свобод людини, кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений свого майна,
інакше, як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом або
загальними принципами міжнародного
права.

За таких встановлених у судовому
засіданні обставин, суд, розглядаючи
вказану справу в межах заявлених
позивачем вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, які оцінені судом в
їх сукупності, вважає, що позовні
вимоги є ґрунтовними, та підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 169, 174, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1,
право власності на трьохкімнатну
квартиру, загальною площею 112,4 м.кв.,
житловою площею 47,5 м.кв., що розташована
за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо