УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І., суддів:
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І., Наумчука
М.І.,Ступак О.В.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 до публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Юлія», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альбатрос», публічного акціонерного
товариства «Альбатрос» про визнання
кредитного договору, іпотечного
договору, договорів поруки недійсними,
за касаційною скаргою Пухти Аліни
Олександрівни, яка діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 08 квітня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Одеської області від 12 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ПАТ «Сведбанк»
звернувся з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 65/15-Ф від 28
березня 2008 року.

ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 звернулися до
суду із зустрічним позовом та з
урахуванням уточненої позовної заяви
просили суд визнати недійсним
кредитний договір № 65/15-Ф від 28 березня
2008 року, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_7 і ЗАТ «Сведбанк Інвест», визнати
недійсним іпотечний договір від 28
березня 2008 року про іпотеку
нежитлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, укладений між ЗАТ
«Сведбанк Інвест», ТОВ «Юлія», ТОВ
«Альбатрос» і ВАТ «Альбатрос», в
частині забезпечення зобов'язань
ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 за кредитним
договором № 65/15-Ф; визнати
недійсним іпотечний договір від 29
травня 2008 року про іпотеку земельної
ділянки, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ЗАТ «Сведбанк
Інвест» і ВАТ «Альбатрос», в частині
забезпечення зобов'язань ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 за кредитним договором
№65/15-Ф; визнати недійсним договір
поруки № 65/П-15-1 від 28 березня 2008 року,
укладений між ЗАТ «Сведбанк Інвест» і
ВАТ «Альбатрос»; визнати недійсним
договір поруки № 65/П-15-3 від 28 березня 2008
року, укладений між ЗАТ «Сведбанк
Інвест» і ТОВ «Юлія»; визнати недійсним
договір поруки № 65/П-15-2 від 28 березня 2008
року, укладений між ЗАТ «Сведбанк
Інвест» і ТОВ «Альбатрос».

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначали, що 28 березня 2008 року між
ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, з однієї сторони
та ЗАТ «Сведбанк Інвест», з іншої, був
укладений кредитний договір № 65/15-Ф.
Загальний ліміт заборгованості за
кредитною лінією, встановлений
кредитним договором, становив 2 000 000,00
доларів США. Строк дії кредитної лінії:
з 28 березня 2008 року до 27 березня 2018 року
включно. Процентна ставка за
користування коштами кредиту - 13,5 %
річних. Виконання зобов'язань ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 за кредитним договором
були забезпечені вищевказаними
договорами іпотеки та поруки, які
позивачі також просили визнати
недійсними. Кредит у сумі 2 000 000,00
доларів США фактично був отриманий
ОСОБА_6 готівковими коштами протягом 2008
року окремими траншами
(перерахуваннями). При укладенні
спірних договорів банк використовував
нечесну підприємницької діяльність та
не дотримався вимог валютного
законодавства. В якості підстави для
задоволення позову сторона позивачів
також посилалася на те, що банк -
відповідач - не є правонаступником ЗАТ
«Сведбанк Інвест» у правовідносинах з
приводу укладення та виконання
кредитного договору № 65/15-Ф від 28
березня 2008 року, укладеного з ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_7, та договорів із
забезпечення виконання цього
зобов'язання, оскільки до ПАТ
«Сведбанк» не перейшли в установленому
законом порядку права та обов'язки від
тієї юридичної особи, з якою позивачі
уклали кредитні договори, та з якою
виникли забезпечувальні зобов'язання.

Ухвалою суду від 29 травня 2012 року
позовну заяву ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості залишено без розгляду
на підставі поданої представником ПАТ
«Сведбанк» заяви від 21 вересня 2011 року.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 08 квітня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 12 лютого 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_7 до ПАТ «Сведбанк», ТОВ «Юлія»,
ТОВ «Альбатрос», ПАТ «Альбатрос» про
визнання кредитного договору,
іпотечних договорів, догорів поруки
від 28 березня 2008 року недійсними -
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування зазначених
судових рішень із ухваленням нового
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову з інших підстав, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що банком під час
укладення спірного кредитного
договору було дотримано вимоги
валютного законодавства, оскільки
надання та одержання кредиту в
іноземній валюті, сплата процентів за
таким кредитом не потребують наявності
індивідуальної ліцензії на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу.

Також, суди дійшли висновку про
недотримання ЗАТ «Сведбанк Інвест» під
час укладення кредитного договору з
ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 вимог,
встановлених Законом України «Про
захист прав споживачів», щодо надання
споживачу у письмовій формі
інформації, передбаченої законом.

Разом з тим, як підставу у задоволенні
позову суди зазначили, що позов
заявлено до неналежного відповідача,
оскільки у матеріалах справи відсутні
докази переходу до ПАТ «Сведбанк» прав
ЗАТ «Сведбанк Інвест» щодо кредитних
зобов'язань ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 як
боржників, у зв'язку з чим позичальник є
боржником саме ЗАТ «Сведбанк Інвест»,
діяльність якого припинено внаслідок
ліквідації.

Проте, повністю погодитися із такими
висновками судів не можна з огляду на
наступне.

Судами встановлено, що 28 березня 2008
року між ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, з
однієї сторони, і ЗАТ «Сведбанк
Інвест», з іншої, укладено кредитний
договір № 65/15-Ф.

Відповідно до умов кредитного договору
ЗАТ «Сведбанк Інвест» зобов'язалося
відкрити позивачам кредитну лінію, що
відновлюється, відповідно до умов якої
надати їм кредит у доларах США, а
позивачі, які за кредитним договором
виступили позичальниками,
зобов'язалися одержувати кошти
кредиту, а також повернути кошти
кредиту у строки, визначені у графіку
встановлення та зменшення ліміту
заборгованості за кредитною лінією,
сплатити проценти за користування ними
та виконати інші зобов'язання,
передбачені кредитним договором.

Загальний ліміт заборгованості за
кредитною лінією, встановлений
кредитним договором, становить 2 000 000,00
доларів США. Строк дії кредитної лінії:
з 28 березня 2008 року до 27 березня 2018 року
включно. Процентна ставка за
користування коштами кредиту - 13,5 %
річних.

На забезпечення виконання вказаного
договору, банку було передано в іпотеку
нежитловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який належить на
праві спільної часткової власності ТОВ
«Альбатрос», ТОВ «Юлія» і ВАТ
«Альбатрос», шляхом укладення 28
березня 2008 року між ЗАТ «Сведбанк
Інвест», з одного боку, і ТОВ «Юлія», ТОВ
«Альбатрос» і ВАТ «Альбатрос», що діють
як майнові поручителі ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_7 та ОСОБА_10, з іншого боку,
іпотечного договору, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі за № 833 та
земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ВАТ «АЛЬБАТРОС», шляхом
укладення 29 травня 2008 року між ЗАТ
«Сведбанк Інвест» і ВАТ «АЛЬБАТРОС» що
діє як майновий поручитель ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_10, іпотечного
договору, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрованого в реєстрі за № 1365.

Крім того, на забезпечення виконання
спірного кредитного договору 28 березня
2008 року було укладено договори поруки
між ЗАТ «Сведбанк Інвест» та ВАТ
«Альбатрос» № 65/П-15-1, ЗАТ «Сведбанк
Інвест» та ТОВ «Альбатрос» № 65/П-15-2, ЗАТ
«Сведбанк Інвест» та ТОВ «Юлія» №
65/П-15-3.

Кредит у сумі 2 000 000,00 доларів США
фактично отриманий ОСОБА_6 готівкою
протягом 2008 року окремими траншами.

16 березня 2009 року між ЗАТ «Сведбанк
Інвест» і позивачами укладений
додатковий договір № 2 до кредитного
договору № 65/15-Ф від 28 березня 2008 року,
яким внесені зміни до окремих умов
кредитного договору, а саме: змінений
графік встановлення та зменшення
ліміту заборгованості за кредитною
лінією, внесені зміни до п. 4.2. та п. 7.4.2.
зазначеного кредитного договору.

З висновку № 7282-7283 судово-економічної
експертизи від 30 листопада 2012 року,
проведеної на підставі ухвали суду
судовим експертом ОНДІСЕ, вбачається,
що кредитний договір № 65/15-Ф від 28
березня 2008 року не містить даних про
сукупну вартість кредиту з урахуванням
процентної ставки за ним, вартості всіх
супутніх послуг та інших фінансових
зобов'язань; доданий до кредитного
договору № 65/15-Ф від 28 березня
2008 року «Графік встановлення та
зменшення ліміту заборгованості за
кредитною лінією, долари США» (Додаток
№ 1) - не є узгодженим графіком платежів
позичальника на користь банку тому що
не містить графіку платежів у розрізі
сукупної суми погашення основного
боргу, сплати процентів за
користування кредитом, вартості всіх
супутніх послуг, а також інших
фінансових зобов'язань споживача за
кожним платіжним періодом.

Рішенням позачергових Загальних
зборів акціонерів ЗАТ «Сведбанк
Інвест» (протокол № 29 від 30 квітня 2009
року) затверджено нову редакцію
статуту банку, згідно з якою
найменування банку змінено на Приватне
акціонерне товариство «Сведбанк
Інвест».

Реорганізація ПрАТ «Сведбанк Інвест»
проведена за рішенням єдиного
акціонера, що одноособово здійснює
повноваження позачергових Загальних
зборів акціонерів Приватного
акціонерного товариства «Сведбанк
Інвест» № 1 від 15 червня 2009 року, та
рішенням позачергових Загальних
зборів акціонерів Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»
від 15 червня 2009 року, оформленого
протоколом № 36, згідно з якими ПрАТ
«Сведбанк Інвест» було приєднане до
ПАТ «Сведбанк».

Згідно передавального акту, складеного
станом на 23 жовтня 2009 року,
затвердженого рішенням (у формі Наказу)
Єдиного акціонера, що одноосібно
здійснює повноваження позачергових
Загальних зборів акціонерів
Приватного акціонерного товариства
«Сведбанк Інвест» від 23 жовтня 2009 року
№ 5 та рішенням Позачергових Загальних
зборів акціонерів Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»
від 23 жовтня 2009 року Протокол № 41
внаслідок реорганізації шляхом
приєднання ПрАТ «Сведбанк Інвест»
правонаступником усього його майна,
майнових прав та обов'язків за цим
актом є ПАТ «Сведбанк».

29 квітня 2013 року рішенням річних зборів
акціонерів ПАТ «Сведбанк» змінив своє
найменування на ПАТ «Омега Банк», яке
виступає правонаступником по всіх
правах та зобов'язаннях ПАТ «Сведбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 84 Закону України
«Про акціонерні товариства»
приєднанням акціонерного товариства
визнається припинення акціонерного
товариства (кількох товариств) з
передачею ним (ними) згідно з
передавальним актом усього свого
майна, прав та обов'язків іншому
акціонерному товариству -
правонаступнику.

Частиною 1 ст. 104 ЦК України визначено,
що юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації.

Згідно із ч. 2 ст. 107 ЦК України комісія з
припинення юридичної особи складає
передавальний акт (у разі злиття,
приєднання або перетворення) або
розподільчий баланс (у разі поділу), які
мають містити положення про
правонаступництво щодо всіх
зобов'язань юридичної особи, що
припиняється, стосовно всіх її
кредиторів та боржників.

Пунктом 1.2 Положення про особливості
реорганізації банку за рішенням його
власників, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
від 27 червня 2008 року № 189 (далі -
Положення № 189), визначено, що
приєднанням банків є припинення одного
або більше банків з передаванням
ним/ними згідно з передавальним актом
усього його/їх майна прав та обов'язків
іншому банку-правонаступнику.

Приєднання, на відміну від такої форми
реорганізації, як поділ, є формою
реорганізації господарського
товариства, яка не передбачає розподіл
майна, прав та обов'язків між
декількома правонаступниками.

Стаття 107 ЦК України не зобов'язує
конкретизувати в передавальному акті
щодо якого конкретного майна, права чи
обов'язку відбувається
правонаступництво.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 Закону України
«Про акціонерні товариства»
приєднання акціонерного товариства до
іншого акціонерного товариства
вважається завершеним з дати внесення
запису до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців про припинення такого
акціонерного товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» до
Державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців заноситься
інформація про дату затвердження
передавального акта та про юридичних
осіб, правонаступником яких є
зареєстрована юридична особа.

Статтею 18 вищевказаного Закону
визначено, що, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Положенням № 189 передбачено, що
державна реєстрація змін до статуту
банка-правонаступника у зв'язку із
приєднанням проводиться лише після
надання до Національного банку України
документів, що підтверджують
дотримання всіх вимог законодавства у
процесі реорганізації та лише після
отримання погодження статуту
Національним банком України.

Відповідно до п. 1.1. Статуту ПрАТ
«Сведбанк», останнє виступає
правонаступником ЗАТ «Сведбанк
Інвест».

З витягу з єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб та фізичних
осіб-підприємців вбачається, що
правонаступником ПрАТ «Сведбанк
Інвест» є ПАТ «Сведбанк».

За таких обставин висновок суду про
пред'явлення позову до неналежного
відповідача є таким, що не відповідає
матеріалам справи, оскільки у
передавальному акті відображено
передання всіх активів та зобов'язань
ПрАТ «Сведбанк Інвест» його
правонаступнику - ПАТ «Сведбанк».

Крім того, дійшовши такого висновку,
суди у порушення вимог процесуального
права вирішили спір по суті.

Колегія суддів вважає висновок судів
попередніх інстанцій щодо
недотримання під час укладення
кредитного договору вимог Закону
України «Про захист прав споживачів»
передчасним, оскільки останні зроблені
із неповним з'ясуванням обставин
справи та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Перелік інформації, яку зобов'язаний
зазначити у кредитному договорі
кредитодавець, визначений у ст. 11 цього
Закону.

З метою захисту прав споживачів під час
укладання договорів про надання
споживчих кредитів Національним
банком України встановлені Правила
надання банками України споживачу
інформації про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту, затверджені
постановою Правління НБУ від 10 травня
2007 року № 168, які регулюють порядок
надання банками споживачу повної,
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про сукупну
вартість споживчого кредиту з
урахуванням процентної ставки за ним,
вартості всіх супутніх послуг, а також
інших фінансових зобов'язань
споживача, які пов'язані з отриманням,
обслуговуванням та погашенням кредиту.

Згідно з вимогами статті 3 зазначених
Правил, кредитний договір повинен
містити графік платежів у розрізі сум
погашення основного боргу, сплати
процентів за користування кредитом,
вартості всіх супутніх послуг, а також
інших фінансових зобов'язань споживача
за кожним платіжним періодом. У графіку
платежів має бути докладно розписана
сукупна вартість кредиту з урахуванням
процентної ставки за ним, вартості всіх
супутніх послуг та інших фінансових
зобов'язань споживача, які пов'язані з
отриманням, обслуговуванням і
погашенням кредиту, а також зазначити
її в процентному значенні та в
грошовому виразі у валюті платежу за
кредитним договором.

Посилання суду на висновок
судово-економічної експертизи від
30 листопада 2012 року є
необґрунтованим, оскільки питання
відповідності кредитного договору
вимогам законодавства є правовим та
відноситься виключно до компетенції
суду.

Вирішуючи спір про визнання недійсними
договорів поруки та іпотеки суди у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не з'ясували підстав недійсності
спірних договорів та не перевірили
доводів щодо їх недійсності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачі не є сторонами спірних
договорів поруки та іпотеки, з огляду
на що суду необхідно з'ясувати чи
порушені права майнових поручителів та
іпотекодавців.

Висновок судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав для
задоволення позову у зв'язку з
порушенням при укладенні кредитного
договору вимог валютного
законодавства є правильним та
обґрунтованим.

Допущені судами попередніх інстанцій
порушення норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, з огляду
на що зазначені рішення не можуть
вважатись законними і обґрунтованими
та в силу ст. 338 ЦПК України
підлягають скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Пухти Аліни
Олександрівни, яка діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 08 квітня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від
12 лютого 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді:В.І. Мартинюк О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова М.І. Наумчук О.В. Ступак