Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4513/14
Головуючий у 1 інстанції: Мінгазов Р.В.
Суддя-доповідач: Осоцький
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від 21 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_5 про визнання права
спільної сумісної власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом про визнання права
спільної сумісної власності, в якому
зазначила, що перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, з 25.01.2002
року по 20.03.2012 року. За період шлюбу
відповідачем, за її згодою, була
придбана земельна ділянка 0,1950 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Однак відповідач
ОСОБА_3 до теперішнього часу не
зареєстрував за собою право власності
на придбане нерухоме майно.

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просить визнати за собою з ОСОБА_3 право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,1950 га., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер: :07:001:0375, для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, разом з ОСОБА_3

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 21 липня 2014 року
позов задоволено.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення, яким позов залишити без
задоволення.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд обгрунтовно
вважав, що придбана відповідачем у
період шлюбу з відповідачкою земельна
ділянка є їх спільною сумісною
власністю.

Згідно до норм ст., ст. 60, 63 СК України, на
які правильно послався суду першої
інстанції, майно, набуте подружжям за
час шлюбу, крім речей індивідульного
користування, належить їм на праві
спільної сумісної власності з рівними
правами на володіння, користування і
розпорядженням таким майном.

Судом на підставі належним чином
досліджених та оцінених доказів у
справі встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
25.01.2002р. по 20.03.2012р., у період якого
відповідачем, за нотаріально
посвідченою згодою відповідача, на
пдставі договору купівлі продажу від
22.06.2010 року була придбана земельна
ділянка 0,1950 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 / а.с. 7, 8, 38 - 41 /.

При цьому відповідачем, який до
теперішнього часу не зареєстрував за
собою право власності на вищеквазану
земельну ділянку у територіальному
органі земельних ресурсів, не було
спростовано доводів позивача щодо
статусу вказаного нерухомого майна як
їх спільного сумісного майна, яке
виникло під час шлюбу сторін.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та
обгрунтованим, підстав для його
скасування не мається.

З доводами апеляційної скарги щодо
обрання позивачем способу захисту
свого права всупереч нормам
матеріального права погодиться
неможливо, оскільки нормами ст. 16 ЦК
України до способів захисту цивільного
права та інтересів віднесено, зокрема:
визнання права. Крім того п.5 Постанови
ВССУ № 5 від 07.02.2014 року" Про судову
практику в справах про захист прва
власності та інших речових прав"
роз"яснено, що до державної реєстрації
права власності за новим набувачем
покупець за договором про відчуження
майна, виконаним сторонами, має право
на захист свого володіння на підставі
статті 396 ЦК України, за якою особа, яка
має речове право на чуже майно, має
право на захист цього права, у тому
числі і від власника майна, відповідно
до положень глави 29 цього Кодексу.

Главою 29 ЦК України, зокрема: нормами
ст. 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред"явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Інші доводи апеляційної скарги
висновку суду не спростовують і не
свідчать про неправильне застосування
судом норм діючого законодавства.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 21 липня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: