Провадження № 2/185/358/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики та
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2013 року позивач звернулась з
позовом до відповідача про стягнення
боргу за договором позики та
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що 09 вересня 2013 року
відповідач зайняла у неї гроші у
розмірі 1100 грн строком до 15 листопада
2013 року і написала про це розписку. У
визначений строк відповідач гроші не
повернула, уникає спілкування з нею, не
бажає виконувати своє зобов'язання,
тому позивач просить стягнути з
відповідача борг за договором позики у
сумі 1100 грн та у відшкодування
моральної шкоди 1000 грн.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, пояснила, що
неодноразово зверталась до
відповідача за поверненням боргу, але
відповідач посилалася на відсутність
грошей, тому вона змушена була
звернутись до суду.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнала, пояснила, що дійсно винна
позивачу 1100 грн, не повернула борг тому,
що стан її здоров'я погіршився і наразі
вона не працює, вирішується питання про
встановлення їй інвалідності. Вона
згодна повертати борг частинами.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК договір
позики укладається в письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У судовому засіданні встановлено і не
заперечувалось сторонами, що 09 вересня
2013 року ОСОБА_2 була написана розписка,
що посвідчує її зобов'язання повернути
ОСОБА_1 гроші в сумі 1100 грн до 15
листопада 2013 року (а.с.6).

У визначений термін відповідачем сума
боргу не повернута.

Таким чином сума боргу підлягає
стягненню з відповідача.

В частині відшкодування моральної
шкоди позовні вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки стаття 1167 ЦК
України передбачає, що моральна шкода
відшкодовується внаслідок
протиправних дій заподіювача, та не
витікає із невиконання умов договору.
Самим договором позики, який
підтверджується розпискою ОСОБА_2 не
передбачено відшкодування моральної
шкоди, завданої невиконанням
позичальником свого зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
судові витрати, понесені позивачем при
подачі позовної заяви, що
підтверджуються квитанціями (а.с.1, 11),
підлягають стягненню з відповідача
пропорційно до задоволених позовних
вимог у сумі 229 грн 40 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором позики в сумі 1100
(тисячу сто) грн, судові витрати в сумі
229 (двісті двадцять дев'ять) грн 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва