АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3833/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мороз В.П. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»

на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 26 грудня
2013 року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», Товариства з обмеженою
відповідальністю Дніпропетровський
завод стальних конструкцій та
нестандартного обладнання
«Днепростальпром», ОСОБА_2, ОСОБА_3,
приватного підприємства фірми «НІКО»,
ОСОБА_4, приватного підприємства
«Торговий дім «НІКО-ЦЕНТРМЕТАЛ»,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості та зустрічні позовні
заяви ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про визнання
договору поруки припиненим, ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання договору поруки припиненим,
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про визнання договору
поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року позивач Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк», Товариства з
обмеженою відповідальністю
Дніпропетровський завод стальних
конструкцій та нестандартного
обладнання «Днепростальпром», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, приватного підприємства фірми
«НІКО», ОСОБА_4, приватного
підприємства «Торговий дім
«НІКО-ЦЕНТРМЕТАЛ», ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 6 492 751,69 грн.

В обґрунтування, згодом уточнених
позовних вимог, посилався на те, що між
ним та ТОВ Дніпропетровський завод
стальних конструкцій та
нестандартного обладнання
«Днепростальпром» було укладено
кредитний договір№11 від 07.02.2005 року,
згідно умов якого останнє отримало
кредит у сумі 610 000,00 грн. (з Додатковими
угодами № 1 від 02.08.2005 p., № 2 від 06.02.2006 p.,
№ 3 від 08.12.2006 p. отримано кредит у сумі 1
975 000,00 грн., № 4 від 25.05.2007 р. отримано
кредит у сумі 1 975 000,00 грн., № 5 від 05.02.2008
p. отримано кредит у сумі 1 975 000,00 грн., № 6
від 29.01.2009 р.).

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №11 від 07.02.2005
року між ним та поручителями були
укладені договори поруки, а саме: з
Публічним акціонерним товариством
«Акцент-Банк» договір поруки № 167 від
20.10.2010 року; з ОСОБА_3 договір поруки №
11-ДП-2 від 02.08.2005року; зі ОСОБА_5 договір
поруки № 11-ДП-2 від 06.02.2006 року; з
Приватним Підприємством «Торговий дім
«НІКО-ЦЕНТМЕТАЛ» договори поруки №
11-ДП-4 від 07.02.2005 року та №11-ДП-4 від 06.02.2006
року; з ОСОБА_4 договір поруки № б/н від
08.12.2006 року; з ОСОБА_7 договір поруки №
11-ДП-2 від 07.02.2005року та Додаткова угода
від 29.01.2009 року до договору поруки від
07.02.2005 року; з ОСОБА_9 договори поруки №
б/н від 25.05.2007 року, № б/н від 05.02.2008 року;
з ОСОБА_2 договори поруки № 11-ДП-З від
07.02.2005 року, № 11-ДП-З від 06.02.2006 року та
договір поруки від 25.05.2007 року (з
Додатковими угодами від 05.02.2008року та
від 29.01.2009 року); з Приватним
підприємством фірмою «НІКО» договори
поруки № 11-ДП-1 від 07.02.2005 року, № 11-ДП-1
від 06.02.2006року, договори поруки від
08.12.2006 року та від 25.05.2007 року (з
Додатковими угодами від 05.02.2008 року та
від 29.01.2009року).

Позичальник зобов'язання за кредитним
договором виконував не належним чином,
що призвело до утворення
заборгованості, яка згідно розрахунку
заборгованості станом на 09.07.2012 року
складає 6 492 751,69 грн., в тому числі:
заборгованість за кредитом - 1 975 000,00
грн.; заборгованість за відсотками - 2 973
748,04 грн.; заборгованість з винагороди -
30 020,76 грн.; пеня -1 513 982,89 грн.

У жовтні 2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3
звернулися до суду з зустрічними
позовними заявами до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», в яких просили
визнати договори поруки №11-ДП-2 від
06.02.2006 року та №11-ДП-2 від 06.02.2006 року
припиненими з 08.12.2006 року, посилаючись
на те, що оскільки до кредитного
договору № 11 від 07.02.2006 року було
внесено суттєві зміни по зобов'язанням
та додатковими угодами збільшено
розмір суми кредиту, процентної ставки
кредиту, пені, штрафу, про які їм не було
відомо та не погоджено з ними, що
суперечить вимогам ч. 1 ст. 559 ЦК України
та дає підстави вважати договір поруки
припиненими.

У листопаді 2012 року до суду з
зустрічною позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
звернулася ОСОБА_4, в якій просила
визнати укладений між нею та банком
договір поруки №б/н від 08.12.2006 року
припиненим з 25.05.2007 року, посилаючись на
те, що до кредитного договору № 11 від
07.02.2006 року було внесено суттєві зміни
по зобов'язанням та додатковими
угодами збільшено розмір суми кредиту,
процентної ставки кредиту, пені,
штрафу, про які їй не було відомо та не
погоджено з нею, що суперечить вимогам
ч. 1 ст. 559 ЦК України та дає підстави
вважати договір поруки припиненими.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 26 грудня
2013 року позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент -
Банк», Товариства з обмеженою
відповідальністю дніпропетровський
завод стальних конструкцій та
нестандартного обладнання
«Днепростальпром», ОСОБА_2, ОСОБА_3,
приватного підприємства фірми «НІКО»,
ОСОБА_4, приватного підприємства
«Торговий дім «НІКО-ЦЕНТРМЕТАЛ»,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю дніпропетровський
завод стальних конструкцій та
нестандартного обладнання
«Днепростальпром» на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ 11 від 07.02.2005 року у розмірі 2 377 737,57
грн., що складається з заборгованості
за кредитом 1 975 000,00 грн., заборгованості
по відсоткам 400 917,57 грн.

В решті позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
визнання договору поруки припиненим -
задоволено.

Визнано договір поруки №11-ДП-2 від
06.02.2006 року, укладений між Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк» та ОСОБА_5
припиненим.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
визнання договору поруки припиненим -
задоволено.

Визнано договір поруки №11-ДП-2 від
06.02.2006 року, укладений між Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк» та ОСОБА_3
припиненим.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк», треті
особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю дніпропетровський
завод стальних конструкцій та
нестандартного обладнання
«Днепростальпром», Публічне
акціонерне товариство «Акцент - Банк»,
приватне підприємство фірми «НІКО»,
приватне підприємство «Торговий дім
«НІКО-ЦЕНТРМЕТАЛ», ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_2 про визнання договору поруки
припиненим - задоволено.

Визнано договір поруки від 08.12.2006 року,
укладений між Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» та ОСОБА_4 припиненим.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

З рішенням суду, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
не погодився позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» і звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
змінити рішення суду першої інстанції
в частині відмови у задоволенні його
позовних вимог та ухвалити нове
рішення, яким позов ПАТ КБ «Приватбанк»
задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду в оскаржуваній частині залишити
без змін з наступних підстав.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що 07 лютого 2005 року
між Закритим акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (45-47), та Товариством
з обмеженою відповідальністю
Дніпропетровський завод стальних
конструкцій та нестандартного
обладнання «Днепростальпром» укладено
кредитний договір № 11, відповідно до
умов якого останнє отримало кредит у
сумі 610 000,00 грн. (а.с.20-22).

Зазначений кредитний договір було
доповнено Додатковими угодами №1 від 02
серпня 2005 року, № 2 від 06.02.2006 p., № 3 від
08.12.2006 p. кредит у сумі - 1 975 000,00 грн., №4
від 25.05.2007 р. - кредит у сумі 1 975 000,00 грн.,
№ 5 від 05.02.2008 p. - кредит у сумі 1 975 000,00
грн., № 6 від 29.01.2009 р. (а.с. 105-119).

Згідно платіжних доручень № 1293 від
13.12.2006 р. (а.с. 189) та № 1402 від 19.02.2007 р.
(а.с.191) банк надав позичальнику кредит
на загальну суму - 2 725 000,00 грн.

У забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, банком було укладено
договори поруки:

з Публічним акціонерним товариством
«Акцент-Банк» договір поруки №167 від
20.10.2010 року;

з ОСОБА_3 договір поруки №11-ДП-2 від
02.08.2005 року;

з ОСОБА_9 договори поруки № б/н від
25.05.2007 року, №б/н 05.02.2008 року;

з Приватним Підприємством «Торговий
дім «НІКО-ЦЕНТМЕТАЛ» договори поруки
№11-ДП-4 від 07.02.2005 року, №11-ДП-4 від 06.02.2006
року;

зі ОСОБА_5 договір поруки № 11-ДП-2
від 06.02.2006 року;

з ОСОБА_4 договір поруки № б/н від
08.12.2006 року;

з ОСОБА_7 договір поруки № 11-ДП-2 від
07.02.2005 року, додаткова угода від 29.01.2009
року до договору поруки від 07.02.2005 року;

з ОСОБА_2 договори поруки № 11-ДП-3 від
07.02.2005 року, 11-ДП-3 від 06.02.2006 року,
договір поруки від 25.05.2007 року (з
Додатковими угодами від 05.02.2008року та
від 29.01.2009 року);

з Приватним підприємством фірмою
«НІКО» договори поруки № 11-ДП-1 від
07.02.2005 року, № 11-ДП-1 від 06.02.2006року, від
08.12.2006 року та від 25.05.2007 року (з
Додатковими угодами від 05.02.2008 року та
від 29.01.2009року).

Позичальник зобов'язання за кредитним
договором виконував неналежним чином,
що призвело до утворення
заборгованості, яка, згідно розрахунку
заборгованості, наданого позивачем,
станом на 09.07.2012 року складає 6 492 751,69
грн., в тому числі: заборгованість за
кредитом - 1 975 000,00 грн.; заборгованість
за відсотками - 2 973 748,04 грн.;
заборгованість з винагороди - 30 020,76
грн.; пеня -1 513 982,89 грн.

Згідно платіжних доручень № 1014 від
22.06.2006 року на суму 610 000,00 грн. (а.с. 185); №
1016 від 23.06.2006 року на суму 610 000,00 грн.
(а.с.186); № 1279 від 01.12.2006 року на суму 610
000,00 грн.(а.с.187) ОСОБА_5 та ОСОБА_3
виконали свої зобов'язання перед
кредитором.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, керуючись
ст.ст.258, 261, 526, 549, 551, 554, 559, 611, 1054 ЦК
України, Постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо
необґрунтованої відмови у задоволенні
позовних вимог до поручителів не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язань, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Як вбачається з договорів поруки в них
встановлено строк, після якого порука
припиняється, а умова договорів поруки
(п. 11 Договору) про їх дію до повного
виконання боржником своїх зобов'язань
перед банком за кредитним договором не
є встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч.1 ст. 251 ЦК України та ч.1 ст.
252 ЦК України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» передбачено,
що відповідно до частини четвертої
статті 559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

У банка виникло право пред'явити вимогу
до поручителів про виконання
порушеного зобов'язання боржника щодо
повернення кредиту починаючи з моменту
виникнення заборгованості Товариства
з обмеженою відповідальністю
дніпропетровський завод стальних
конструкцій та нестандартного
обладнання «Днепростальпром» перед
банком, згідно розрахунку
заборгованості, наданого позивачем, з
28.09.2009 року, протягом наступних шести
місяців. Таку вимогу до поручителів
позивач пред'явив лише 06.10.2011 року,
тобто після спливу встановленого ч.4 ст.
559 ЦК України шестимісячного строку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Таким чином, судове рішення ухвалене з
додержанням норм процесуального права
та у відповідності з нормами
матеріального права і відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 26 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:
О.П.Варенко

Судді:
В.С.Городнича

О.В.Лаченкова