Номер провадження: 22-ц/785/8406/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А.,
Черевка П.М.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 18 серпня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа Приватне підприємство «Зоовет» -
«Про стягнення матеріальної та
моральної шкоди», -

ВСТАНОВИЛА:

12.03.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із
зазначеним позовом, по якому просила
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку матеріальну шкоду в розмірі 2000
грн., та моральну в розмірі 50000 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилалась на те, що їй на праві
власності належала коза породи
«Заанівська», яку вона придбала в
квітні 2011 року за 2000 грн. Тварина була
повністю здорова. Станом на 11.04.2013 року
коза була вагітна. В ніч з 11.04.2013 року на
12.04.2014 року у тварини почалися пологи.
Ветеринарні лікарі ОСОБА_3 здійснив
передозування ліків, а ОСОБА_4
непрофесійно прийняв пологи, внаслідок
непрофесійної діяльності зазначених
лікарів коза померла. Також зазначила,
що 15.04.2013 року, до неї приходили ОСОБА_3
та ОСОБА_5, яка є заступником директора
ПП «Зоовет», які визнавали свою вину та
пропонували гроші. Втрата тварини
привела до моральних страждань,
оскільки позивач є пенсіонеркою,
матеріально незабезпечена, а коза
завжди давала молоко, а отже завжди
було що їсти. Звернення до різних
інстанцій призвели до руйнування
звичного укладу життя, та їй необхідно
будо вживати додаткових зусиль для
організації свого життя, харчування.

Позивач позов підтримала, просила
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідачів вимоги
позову не визнав, заперечував проти їх
задоволення.

Представник третьої особи ПП «Зоовет»
сповіщений належним чином, але до суд
не з*явився.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 18.08.2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

26.08.2014 року ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на вказане рішення суду, по якій
просить рішення районного суду
скасувати, справу повернути на новий
розгляд, посилаючись на неповне
з'ясування районним судом обставин по
справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини по справі.

Позивачу ОСОБА_2 на праві власності
належала коза, на яку позивач
реєстраційне свідоцтво не отримувала,
з часу придбання та під час вагітності
тварини, проведення обстежень стану
здоров'я кози, лікарем ветеринаром, не
здійснювала.

Станом на 11.04.2013 року тварина - коза була
вагітна. В ночі з 11.04.2013 року на 12.04.2013
року у кози почалися пологи, та о 08.30
годині позивач виявила, що коза
народила мертвого козеня. Після цього
позивач викликала лікарів ПП «Зоовет».
На виклик прибув ОСОБА_3, який перебуває
в трудових відносинах із ПП «Зоовет»,
та який має середню професійну освіту
за кваліфікацією - ветеринарний
фельдшер, за спеціальністю -
ветеринарія.

ОСОБА_3 при огляді кози встановив
слабку пологову діяльність тварини та
призначив уколи «окситоцин» о 09.30
годині першу ін'єкцію, та о 14.00-15.00
годині другу.

Після ОСОБА_3, на виклик прибув ОСОБА_4,
який також перебував в трудових
відносинах із ПП «Зоовет», та який має
повну вищу освіту за спеціальністю -
ветеринарна медицина, за кваліфікацією
- лікар ветеринарної медицини.

ОСОБА_4 після прибуття, оглянув разом із
ОСОБА_3, козу та встановив, що друге
козенятко може народитися також
мертвим і призначив лики (а.с. 11), після
чого ветеринарні лікарі залишили місце
проживання позивача.

У подальшому, позивач самостійно
робила ін'єкції «окситоцину», але не в
часи призначені лікарем, а в 13.00 годин, о
13.30 годині та в 14.00 годин.

О 15.00 годині 12.04.2013 року у кози почалися
пологи. На виклик позивача прибув лікар
ОСОБА_4, який прийняв пологи. Козенятко
народилося мертвим із запахом трупу, що
розкладається. Стан кози після пологів
значно погіршився та ОСОБА_4, для
тварини був призначений антибіотик,
але стан тварини, після введення
антибіотиків, не покращився.

О 21.00 годині 12.04.2013 року тварина була
доставлена до ПП «Зоовет», але після
проведення маніпуляційних заходів, о
10.30 годині 13.04.2013 року коза померла.

Вищезазначені обставини
підтверджуються протоколом № 1 від
15.04.2013 року, складеним заступником
директора ПП «Зоовет» - лікарем ОСОБА_6,
яка має повну вищу освіту за
спеціальністю - ветеринарна медицина,
за кваліфікацією - лікар ветеринарної
медицини, фельдшером ОСОБА_3, та
власником тварини - позивачем.

Причиною смерті тварини зазначено -
післяпологові ускладнення, а саме
маточний крововилив внаслідок
перфорації матки, викликаної
порушеннями пологової діяльності, а
також внаслідок порушення (гіпотонії)
шлунково-кишкового тракту.

Після звернення позивача, щодо
розслідування причин смерті тварини до
Головного Управління ветеринарної
медицини в Одеській області, було
проведено розслідування незалежною
комісією Управління за участю
позивача, та було надано відповідь
такого змісту: «беручи до уваги
відсутність обов'язкових прижиттєвих
діагностичних досліджень та
профілактичних обробок тварини, а
також результатів досліджень
патологічного матеріалу, комісія
вважає не можливим встановити причину
загибелі тварини та ступінь провини в
цьому лікарів ПП «Зоовет».

Статтями 10-11 ЦПК України визначено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 180 ЦК України, тварини
є особливим об'єктом цивільних прав. На
них поширюється правовий режим речі,
крім випадків, встановлених законом.

В силу ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Статтями 59-60 ЦПК України встановлено,
що суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Однак позивач не довела належними та
допустимими доказами вини
відповідачів у смерті кози, тому
відсутні підстави вважати, що їх діями
спричинено матеріальну і моральну
шкоду ОСОБА_2

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком районного
суду про те, що позовні вимоги позивача
не доведені та задоволенню не
підлягають.

У виниклих правовідносинах, обов'язок
позивача полягав у доведенні до суду
наступних обставин, а саме: що дії осіб,
в даному випадку лікарів ПП «Зоовет»,
які завдали шкоди позивачці, були
неправомірними, між ними (діями) і
шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та довести розмір заподіяної
шкоди. За недоведенності хоча б однієї
із зазначених обставин,
цивільно-правова відповідальність, як
за майнову шкоду так і за моральну - не
настає.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на ту обставину, що у матеріалах справи
відсутні докази того, що коза була
абсолютно здоровою.

Як було встановлено під час розгляду
справи вік тварини, вартість придбання
тварини, стан здоров'я тварини, як на
час її придбання, протягом життя та на
час пологів не доведені та з цих
питань позивачем не надано жодного
доказу.

Також, районним судом було
обґрунтовано встановлено, що позивач в
порушення чинного законодавства, а
саме: Законів України «Про благоустрій
населених пунктів», «Про захист тварин
від жорстокого поводження», «Про
місцеве самоврядування України», «Про
тваринний світ», «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
«Про ветеринарну медицину», «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»,
«Про захист населення від інфекційних
хвороб», а також в порушення вимог
«Правил утримання тварин у м. Одесі»
затверджених Рішенням Одеської
міської ради № 2476-V від 05.04.2008 року «Про
затвердження правил утримання тварин у
м. Одесі», незареєструвала продуктивну
тварину в центрі з ідентифікації
тварин; жодного разу не здійснила
обов'язкових прижиттєвих
діагностичних досліджень та
профілактичних обробок тварини.

Крім того, районний суд звертав увагу
позивача щодо пред'явлення позову до
неналежних відповідачів з огляду на
вимоги ст. 1172 ЦК України, згідно до якої
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків. Разом із тим,
після роз'яснень вимог чинного
законодавства, позивач наполягала на
стягненні матеріальної та моральної
шкоди саме з відповідачів - працівників
юридичної особи ПП «Зоовет».

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
районного суду про те, що позов є не
обгрунтованим, не доведеним,
пред'явленим до неналежних
відповідачів, а тому задоволенню не
підлягає.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З матеріалів цивільної справи не
вбачається, що позивачем по справі були
надані належні допустимі письмові
докази на підтвердження доводів та
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що районний суд,
давши оцінку поясненням сторін по
справі та на підставі сукупності
зібраних по справі доказів, прийшов до
правильного обґрунтованого висновку,
що твердження позивача є недоведеними
та непідтвердженими, у зв'язку з чим
неспроможними та такими, що не
спростовують висновків суду, не маючи
підстав та доведеності для задоволення
позову.

Висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам норм права, на які
посилається суд під час розгляду
справи і фактичним обставинам по
справі, а також підтверджується
зібраними по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними, висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є правильним по суті, відповідає
вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України,
підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 18 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І.
Сватаненко

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

29.10.2014 року
м. Одеса