У х в а л а

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д.О.,
Кузнєцова В. О., Наумчука
М. І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до Селянського
фермерського господарства «Дєдов» про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Кіровоградської області від
25 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Селянського
фермерського господарства «Дєдов», у
якому, посилаючись на відсутність усіх
істотних умов договору, передбачених
ст. 15 Закону України «Про оренду землі»,
зокрема, умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки; умови
збереження стану об'єкта оренди; не
визначена сторона, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини, просила
визнати договір оренди земельної
ділянки площею 4,00 га, яка розташована
на території Соснівської сільської
ради Олександрівського району
Кіровоградської області, укладеного в
2009 році між нею та відповідачем,
недійсним.

Рішенням Олександрійського
районного суду Кіровоградської
області від 25 листопада 2013 року позов
задоволено. Визнано недійсним договір
оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та
Селянським (фермерським) господарством
«Дєдов», зареєстрований 28 вересня 2010
року в реєстрі № 78 на
земельну ділянку № НОМЕР_1, площею 4,00
га, яка знаходиться на території
Сосніської сільсьської ради
Олександрівського району
Кіровоградської області.

Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 березня
2014 року рішення Олександрійського
районного суду Кіровоградської
області від 25 листопада 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалене у справі рішення апеляційного
суду вважає незаконним, просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно
відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарги
про неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч.
3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду апеляційного
суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук