Справа №
№
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року

м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді:

Холод Р.С.,

при секретарі:

Шевченко І.П.,

прокурора

Ширманової О.О.,

представника Заводського
ВДВС
ОСОБА_1,

засудженого

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя заяву
начальника Заводського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_3 про роз’яснення змісту
рішення суду по кримінальній справі №
1-174/2011 по обвинуваченню ОСОБА_2 в
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2014 року начальник Заводського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з
заявою про роз’яснення змісту рішення
суду по кримінальній справі № 1-174/2011 по
обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України. Заяву обґрунтовує тим, що на
виконанні у Заводському відділі
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа № 1-174/2011 від 04.06.2014 року про
стягнення матеріальної шкоди, завданої
у зв’язку із втратою годувальника в
сумі 600,00 гривень, щомісячно з
урахуванням індексу інфляції з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_5. 13.06.2014 року
відкрито виконавче провадження. Однак,
у виконавчому листі не зазначено до
якого моменту стягувати матеріальну
шкоду. Також, просить роз’яснити яким
чином треба враховувати індекс
інфляції по Україні чи при піднятті 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, який буде
перевищувати 600,00 гривень.

Представник Заводського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції – ОСОБА_1 заяву про
роз’яснення змісту рішення суду по
кримінальній справі № 1-174/2011 по
обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України підтримала.

Прокурор – Ширманова О.О. вважала за
доцільне роз’яснити змісту рішення
суду по кримінальній справі № 1-174/2011 по
обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України для можливості його подальшого
виконання.

ОСОБА_2 в судовому зсіданні не
заперечував проти виконання ним
зобов’язань по виконавчому листу №
1-174/2011 від 04.06.2014 року, тому і не
заперечував проти роз’яснення змісту
рішення суду.

В судове засідання ОСОБА_4 не
з’явилась, про день, місце і час
розгляду справи була повідомлена
належним чином, що підтверджується
відповідним повідомленням.

Суд, розглянувши заяву про роз’яснення
змісту рішення суду, розглянувши
матеріали кримінальної справи № 1-174/2011,
вважає, що заява начальника
Заводського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_3 про
роз’яснення змісту рішення суду по
вказаній справі підлягає задоволенню з
наступних підстав.

21.11.2011 року вироком Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2
засуджено. Вирок суду набув законної
сили 07.12.2011 року.

Згідно матеріалів справи, Комунарським
районним судом м. Запоріжжя було видано
виконавчий лист по справі № 1-174/2011 року
на підставі вироку суду про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5
матеріальну шкоду, завдану у зв’язку
із втратою годувальника в сумі 600
(шістсот) гривень щомісячно з
урахуванням індексу інфляції,
починаючи з 05.08.2010 року. Зазначений
виконавчий лист було пред’явлено до
виконання до Заводського ВДВС.

13.06.2014 року державним виконавцем
Заводського ВДВС Запорізького МУЮ було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
документу.

Проте, під час виконання вироку
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 21.11.2011 року у державного
виконавця Заводського ВДВС
Запорізького МУЮ ОСОБА_1 виникли
питання щодо строку стягнення
аліментів на ОСОБА_4, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5 та яким
саме чином обраховувати індекс
інфляції.

Згідно ч. 4 ст.535 КПК України, у разі, якщо
судове рішення або його частина
підлягає виконанню органами державної
виконавчої служби, суд видає
виконавчий лист, який звертається до
виконання в порядку, передбаченому
законом про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про виконавче провадження» вимог
державного виконавця щодо виконання
рішень обов’язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Статтею 128 КПК України передбачено, що
цивільний позов у кримінальному
провадженні розглядається судом за
правилами, встановленими КПК України.
Якщо процесуальні відносини, що
виникли у зв’язку з цивільним позовом,
Кримінально-процесуальним кодексом не
врегульовані, до них застосовуються
норми Цивільного процесуального
кодексу України за умови, що вони не
суперечать засадам кримінального
судочинства.

Відповідно до вимог ст. 221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз’яснює своє рішення, не змінюючи
при цьому його змісту.

Таким чином, суд встановив, що на даний
момент вирок суду не виконано, тобто
строк звернення державного виконавця з
відповідною заявою не пропущено.
Резолютивна частина вироку суду від
21.11.2011 року не зрозуміла для виконання
державному виконавцю Заводського ВДВС
Запорізького МУЮ, тому суд вважає за
доцільне роз’яснити зміст рішення
суду по кримінальній справі № 1-174/2011 по
обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_6 матеріальної
шкоди.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України дитину зобов’язані утримувати
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Отже, суд вважає за необхідне
зазначити, що стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріальної шкоди,
завданої у зв’язку із втратою
годувальника повинно здійснюватись до
повноліття ОСОБА_5, тобто до 10.07.2025 року
у розмірі 600 (шістсот) гривень, але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає за можливе задовольнити заяву
начальника Заводського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_3 про роз’яснення змісту
рішення суду по кримінальній справі №
1-174/2011 по обвинуваченню ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 208, 209, 221 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву начальника Заводського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_3 про роз’яснення змісту
рішення суду по кримінальній справі №
1-174/2011 по обвинуваченню ОСОБА_2 в
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України - задовольнити.

Резолютивну частину вироку
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 21.11.2011 року викласти в
наступній редакції: стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКАА НОМЕР_2 яка
діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, матеріальну шкоду,
завдану у зв’язку із втратою
годувальника в сумі 600 (шістсот)
гривень, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 05.08.2010 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.
Запоріжжя

Р.С. Холод