Справа №442/3723/14-ц
Провадження №2/442/1376/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа -
Державна реєстраційна служба України
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом передачі та набуття у
власність, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом (т. 1 а.с 2-8, 150, 159-165). В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 08.12.2011 року між ПАТ
"Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було
укладено договір купівлі - продажу прав
вимоги за наступними кредитними
зобов'язаннями.

Зазначає, що 12.12.2007 року між АКІБ
"Укрсиббанк", правонаступником якого
стало ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту №0 на суму
17000,00 дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 13,90 %
річних, з кінцевим терміном повернення
13.12.2017 року. Забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором
здійснено Іпотечним договором від
20.12.2007 року, укладеним між Банком та
відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1.
Додатковою угодою до Договору про
надання споживчого кредиту №0 від
12.12.2007 року внесено зміни щодо графіку
платежів, визначення сукупної вартості
кредиту. Крім того, Додатковою угодою
№2 від 13.03.2009 року до Договору про
надання споживчого кредиту №0 від
12.12.2007 року внесено зміни щодо схеми
погашення кредиту.

Однак, взятих на себе зобов'язань за
кредитом відповідачі належним чином не
виконували, в результаті чого станом на
07.08.2014 року виникла заборгованість в
сумі 22060,63 доларів США, що еквівалентно
274843,37 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом - 14446,28 дол.
США, що згідно курсу НБУ складає 179979,65
грн., відсотків за користування
кредитом - 7614,35 дол. США, що згідно курсу
НБУ складає 94863,73 грн.

Крім того, 17.03.2006 року між АКІБ
"Укрсиббанк", правонаступником якого
стало ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №163/06Р-231/294,
який за даними ПАТ "Дельта Банк"
іменується як кредитний договір
№0 на суму 15000,00 тис. дол. США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13,00 % річних, з
кінцевим терміном повернення 17.03.2013
року. Забезпечення виконання
зобов'язань за даними Кредитним
договором здійснено Іпотечним
договором від 17.03.2006 року, укладеним між
Банком та відповідачами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, предметом якого також є
квартира №199 в будинку №94 на вул.
Самбірська в м. Дрогобичі Львівської
області.

Взятих на себе зобов'язань за даним
кредитом відповідачі також належним
чином не виконували, в результаті чого
станом на 07.08.2014 року виникла
заборгованість, яка складається з
заборгованості за кредитом - 5756,65 дол.
США, що згідно курсу НБУ складає 71719,49
грн., відсотків за користування
кредитом - 5601,17 дол. США, що згідно курсу
НБУ складає 69782,43 грн.

Наслідками порушення відповідачами
зобов'язання щодо невиконання умов
кредитних договорів є право позивача
звернути стягнення на предмет іпотеки.
Разом з тим, позивач вважає, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
є підставою для виселення всіх
мешканців. Відповідачі неодноразово
повідомлялись позивачем про
необхідність виконання своїх
кредитних зобов'язань, необхідність
звільнення квартири, переданої в
іпотеку, та необхідність передання
правовстановлюючих документів на це
житло, однак такі звернення позивача
залишились без відповідного
реагування з боку відповідачів.

Просить суд ухвалити рішення, яким в
рахунок виконання основних зобов'язань
за кредитним договором від 17.03.2006 року
щодо оплати заборгованості відповідно
в сумі 11357,82 доларів США, що
еквівалентно 141501,92 грн. та за кредитним
договором від 12.12.2007 року щодо оплати
заборгованості відповідно в сумі 22060,63
доларів США, що еквівалентно 274843,37 грн. -
звернути стягнення на іпотечне майно -
квартиру №199 в будинку №94 на вул.
Самбірська в м. Дрогобичі Львівської
області, припинити право власності
відповідачів на зазначене майно,
визнавши право власності і на таке
майно за позивачем, виселити
відповідачів з цього житла,
витребувати від останніх
правовстановлюючі документи на спірну
квартиру та стягнути з останніх на
користь позивача понесені судові
витрати по оплаті судового збору в сумі
1603,98 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала з підстав, викладених в
позовній заяві. Просить позов
задоволити.

Відповідачі в судове засідання
неодноразово не з'являлись, не
повідомивши причин, хоча своєчасно
повідомлялись про час та місце
судового засідання по зареєстрованому
місцю проживання, однак конверт з
судовою повісткою повертався до суду з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання", а тому, керуючись п. 5 ст. 74
ЦПК України, суд вважає цих осіб
повідомленими про дату судового
засідання. При таких обставинах суд
визнав неявку відповідачів неповажною
та розглянув справу у їхній
відсутності.

Від третьої особи надійшли письмові
пояснення з приводу заявлених позовних
вимог (т. 1 а.с. 120-122).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов є підставним та
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі. При цьому, кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Небажання відповідачів надавати
докази в обґрунтування своїх
заперечень проти позову, зокрема з
причини ухилення від участі в судових
засіданнях, дає суду право при заочному
розгляді справи обмежитися доказами,
наданими позивачем, що повністю
відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК
України.

Матеріалами справи встановлено, що
08.12.2011 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ
"Дельта Банк" було укладено договір
купівлі - продажу прав вимоги зокрема,
за кредитним договором №163/06Р-231/294, який
за даними ПАТ "Дельта Банк" іменується
як кредитний договір №0 від 17.03.2006
року та кредитним договором №0
від 12.12.2007 року (т. 1 а.с. 63-67, 204-207).

Як вбачається з матеріалів справи (т. 1
а.с. 166-172), 17.03.2006 року між АКІБ
"Укрсиббанк", правонаступником якого є
ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №163/06Р-231/294,
який за даними ПАТ "Дельта Банк"
іменується як кредитний договір
№0 на суму 15000,00 тис. дол. США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13,00 % річних, з
кінцевим терміном повернення 17.03.2013
року.

Крім цього, 12.12.2007 року між АКІБ
"Укрсиббанк", правонаступником якого є
ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1 було
укладено договір з наступними змінами
та доповненнями (т. 1 а.с. 11-36) про надання
споживчого кредиту №0 на суму
17000,00 тис. дол. США зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 13,90 %
річних, з кінцевим терміном повернення
13.12.2017 року.

Додатковою угодою до Договору про
надання споживчого кредиту №0 від
12.12.2007 року внесено зміни щодо графіку
платежів, визначення сукупної вартості
кредиту (т. 1 а.с. 18).

Додатковою угодою №2 від 13.03.2009 року до
Договору про надання споживчого
кредиту №0 від 12.12.2007 року внесено
зміни щодо схеми погашення кредиту та
кінцевого терміну повернення кредиту
до 13.12.2027 року (т. 1 а.с. 27-28).

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. А належним виконанням
зобов'язань з боку відповідача є
повернення кредиту та сплата відсотків
за користування кредитними коштами у
строки, в розмірі та в валюті,
визначеними в кредитному договорі.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порядок розрахунків відповідача
ОСОБА_1 встановлений графіками
погашення кредиту та відсотків, які є
невід'ємною частиною кредитних
договорів (т. 1 а.с. 18-25, 29-36).

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідачем ОСОБА_1 порушено умови
кредитних договорів, а тому порушене
право позивача підлягає судовому
захисту. Так, умовами даних кредитних
договорів від 17.03.2006 року та від 12.12.2007
року передбачено, що позичальник
зобов'язаний був сплачувати
заборгованість за кредитом і проценти
за користування ним у строки, в розмірі
та валюті, як це було визначено
договором, однак такого свого обов'язку
відповідач ОСОБА_1 не виконував.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором №0 від 17.03.2006
року здійснено іпотечним договором від
17.03.2006 року (т. 1 а.с. 173-178), який
посвідчено приватним нотаріусом
Дрогобицького районного нотаріального
округу ОСОБА_4, р. №647. Згідно умов цього
договору, у випадку невиконання або
неналежного виконання іпотекодавцем
основного зобов'язання,
іпотекодержатель має право
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки -
квартиру під АДРЕСА_1 та належить
іпотекодавцю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві
спільної сумісної власності (т. 1 а.с. 190,
192) на підставі Свідоцтва на право
власності на квартиру, виданого 28.07.1999
року комісією з питань приватизації
житла при виконкомі Дрогобицької
міської ради.

Крім цього, забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором
№№0 від 12.12.2007 року здійснено
Іпотечним договором від 20.12.2007 року(т. 1
а.с. 37-41), який посвідчено приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу ОСОБА_4, р. №1810.
Згідно умов цього договору, у випадку
невиконання або неналежного виконання
іпотекодавцем основного зобов'язання,
іпотекодержатель має право
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки -
квартиру під АДРЕСА_1 та належить
іпотекодавцю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві
приватної власності.

Згідно зі ст. 589 ЦК України в разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також вимог, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 33, ст. 39 Закону України
"Про іпотеку" передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду. Такий же порядок
також передбачено і укладеними між
сторонами іпотечними договорами.

З системного аналізу зазначених норм
матеріального права можна дійти
висновку, що лише правильно визначивши
розмір кредитної заборгованості можна
ухвалювати рішення про звернення
стягнення на цю суму.

Як вбачається з розрахунків
заборгованостей за кредитними
договорами, складених позивачем, за
кредитним договором від 17.03.2006 року
станом на 07.08.2014 року рахується
заборгованість в сумі 11357,82 дол. США, що
еквівалентно 141501,92 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом - 5756,65 дол. США, що згідно курсу
НБУ складає 71719,49 грн., відсотків за
користування кредитом - 5601,17 дол. США, що
згідно курсу НБУ складає 69782,43 грн., а за
кредитним договором від 12.12.2007 року -
заборгованість в сумі 22060,63 доларів США,
що еквівалентно 274843,37 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом - 14446,28 дол. США, що згідно курсу
НБУ складає 179979,65 грн., відсотків за
користування кредитом - 7614,35 дол. США, що
згідно курсу НБУ складає 94863,73 грн.
(розрахунки заборгованості, складені
позивачем станом на 07.08.2014 року, т. 1 а.с.
153,179).

Заборгованість нарахована з
урахуванням положень ст. 534 ЦК України
щодо черговості погашення вимог за
грошовим зобов'язанням, а тому суд
визнає ці розрахунки правильними.

Як встановлено в судовому засіданні,
вимогу банку про повернення кредиту,
передання у власністю
іпотекодержателю предмету іпотеки,
усіх документів, необхідних для
переоформлення права власності на
предмет іпотеки, звільнення предмету
іпотеки (т. 1 а.с. 58-59) відповідачі
добровільно не виконали.

Таким чином судом встановлено, що свої
зобов'язання за вищевказаними
кредитними договорами від 17.03.2006 року
та від 12.12.2007 року позивач виконав
належним чином - передав відповідачу
ОСОБА_1 предмет кредитних договорів -
обумовлені договорами розміри
грошових коштів. Однак, відповідач
ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитними
договорами по поверненню кредиту та
сплаті процентів за його користування
належним чином не виконував, протягом
періоду користування наданим кредитом,
що минув, постійно порушував умови
кредитного договору щодо сплати
щомісячних платежів з погашення суми
кредиту та процентів за його
користування, що призвело до
виникнення зазначеної вище
простроченої заборгованості, що дає
підстави для задоволення позову шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованостей за
цими кредитними договорами.

При цьому суд також враховує, що
вартість предмету іпотеки згідно
представленої позивачем оцінки майна
станом на 04.08.2014 року становить 320000,00
грн., що є співмірним із загальним
розміром заборгованостей за
кредитними договорами.

Крім цього, ст. ст. 33, 46, 37 Закону України
"Про іпотеку" визначено спосіб
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме - передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки та набуття
іпотекодержателем права власності на
нього за вартістю, визначеною суб'єктом
оціночної діяльності.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 19, п. 6 ч. 1
ст. 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно", зареєстроване за іпотекодавцем
право вланості на предмет іпотеки, яке
не припинене, може слугувати підставою
для відмови у реєстрації права
власності за іпотекодержателем.

З огляду на вказане, оскільки судом
звертається стягнення в рахунок сплати
заборгованостей за кредитними
договорами, а тому суд знаходить
підстави для задоволення позовних
вимог в частині припинення права
власності відповідачів на предмет
іпотеки та визнання права власності на
предмет іпотеки за позивачем.

Крім цього, оскільки для проведення
державної реєстрації права власності
на предмет іпотеки за позивачем
необхідні оригінали
правовстановлюючих документів, що
передбачено Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно", а тому підлягає до
задоволення і вимога позивача про
витребування від відповідачів
технічного паспорту та
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про
іпотеку", звернення стягнення на
переданий в іпотеку житловий будинок
чи житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
"Про іпотеку", одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Таким чином суд знаходить підстави для
задоволення позову і в частині
виселення відповідачів з квартири, що є
предметом іпотеки.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання як слід розподілити між
сторонами судові витрати, а тому згідно
з вимогами ст.88 ЦПК України з
відповідачів у рівних частках
необхідно стягнути в користь позивача
понесені і документально підтверджені
витрати по оплаті судового збору в сумі
1603,98 грн., в сумі 1444,45 грн. та в сумі 1415,02
грн., а всього 4463,45 грн. (т. 1 а.с. 1, 149).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 11, 346, 525, 526, 530, 534, 599, 1050,
1054 ЦК України, Законом України «Про
іпотеку», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

В рахунок виконання основного
зобов'язання щодо оплати
заборгованості за кредитним договором
№ від 12.12.2007 року в сумі 22060,63 дол.
СЩА, що еквівалентно 274843,37 грн. та
заборгованості за кредитним договором
№163/06Р-231/294 0) від 17.03.2006 року в сумі
11357,82 дол. США, що еквівалентно 141501,92 грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки
згідно Договорів Іпотеки від 12.12.2007
року та від 17.03.2006 року, посвідчених
приватним нотаріусом Дрогобицького
районного нотаріального округу ОСОБА_4,
- квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 51,4
кв.м., в т.ч. житловою - 29,1 кв.м., належну
на праві спільної сумісної власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва
на право власності на квартиру,
виданого 28.07.1999 року комісією з питань
приватизації житла при виконкомі
Дрогобицької міської ради, - шляхом
передачі Публічному акціонерному
товариству "Дельта Банк" права
власності на вказане майно.

Визнати за Публічним акціонерним
товариством "Дельта Банк" право
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 51,4 кв.м., в т.ч.
житловою - 29,1 кв.м., припинивши право
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на це майно.

Виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1.

Витребувати від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
передати Публічному акціонерному
товариству "Дельта Банк" технічний
паспорт та правовстановлюючі
документи (або їх дублікати) - свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ "Дельта Банк" в рівних частках 4463,45
грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дрогобицьким міськрайонним судом, за
письмовою заявою відповідачів, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя

Повний текст судового рішення

виготовлено 22 жовтня 2014 року