Провадження № 2/161/165/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

19 лютого 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

при секретарі - Селюкові Р.В.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представників відповідачів - Пилипчука
Р.В., Лапковського О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до Служби
автомобільних доріг у Волинській
області, Дочірнього підприємства
«Волинський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», третя особа на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
Ковельське ДЕД ДРП №12 ДП «Волинський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з
позовом до відповідачів про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди. Позов мотивувала тим, що 15.04.2013
року власним автомобілем «Lexus GS 350»,
д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись близько 24:00
години по автодорозі М-07 сполученням
Київ-Ковель-Ягодин зі швидкість
близько 60 км/год. здійснила наїзд на
вибоїни глибиною 10 см, що знаходились
на правій смузі руху, в результаті чого
було пошкоджено 4 автомобільні шини.
Сума майнової шкоди складає 7120 грн.
Вважає, що шкоду її майну було
заподіяно внаслідок неналежного
утримання дороги відповідальними
особами. А тому, просила стягнути з
відповідачів солідарно суму
матеріальної шкоди. Крім того, вказує
на те, що в зв'язку з ДТП їй було
заподіяно моральну шкоду, яка полягає у
порушенні звичаного ритму життя,
роботи, переживаннях та хвилюванні в
зв'язку з пошкодженням її майна, яку
оцінює в 5000 грн., і просить стягнути
солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав з
викладених у позовній заяві підстав.
Просив позов задовольнити.

Представники відповідачів Служби
автомобільних доріг у Волинській
області, Дочірнього підприємства
«Волинський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» в судовому засіданні
позов не визнали. Вказували на те, що
вина відповідача не доведена. Позивач
сама порушила вимоги ПДР, бо не
врахувала дорожню обстановку. Був
попереджувальний знак «Вибоїна». Крім
того, вважає наданий позивачем
товарний чек неналежним доказом. При
ДТП було пошкоджено два колеса, а не
чотири. Моральна шкода необґрунтована.
А тому, просили в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України
«Про дорожній рух» учасники дорожнього
руху мають право на безпечні умови
дорожнього руху, на відшкодування
збитків, завданих внаслідок
невідповідності стану автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів
вимогам безпеки руху.

Судом встановлено, що 15.04.2013 року
на 496 км+400 м автодороги М-07
Київ-Ковель-Ягодин, сталася
дорожньо-транспортна пригода. А саме,
ОСОБА_4, керуючи належнимїй автомобілем
«Lexus GS 350», д.н.з. НОМЕР_2, близько 24:00
години, за відсутності освітлення
даної ділянки дороги, здійснила наїзд
на вибоїни в дорожньому покритті
глибиною 10 см, в результаті чого було
пошкоджено передню та задню ліві шини
автомобіля.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної,
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
дорожній рух» до компетенції
власників автомобільних доріг, вулиць
та залізничних переїздів або
уповноважених ними органів у сфері
дорожнього руху належить: розробка
програм та здійснення заходів щодо
розвитку, удосконалення, ремонту та
утриманню у безпечному для дорожнього
руху стані доріг, вулиць, залізничних
переїздів, зон відчуження; компенсація
витрат власникам транспортних засобів,
якщо дорожньо-транспортні події
сталися з причин незадовільного
експлуатаційного утримання
автомобільних доріг, вулиць та
залізничних переїздів, за рішеннями
судових органів.

Ділянка автомобільної дороги 496 км+400 м
автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин
перебуває у загальнодержавній
власності в особі Служби автомобільних
доріг у Волинській області, яка є її
балансоутримувачем, що
підтверджується повідомленням
Державного агентства автомобільних
доріг України від 13.01.2014 року.
Експлуатаційне утримання даної
ділянки дороги в квітні 2013 році
здійснювалося ДП «Волинський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України», а саме його філією Ковельська
ДЕД (а.с.39).

23.04.2012 року та 29.04.2013 року між Службою
автомобільних доріг у Волинській
області та ДП «Волинський облавтодор»
ВАТ «Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» було
укладено договори про закупівлю послуг
з експлуатаційного утримання
автомобільних доріг загального
користування державного та місцевого
значення Волинської області (а.с.41-48).

Постановою Любомльського
районного суду від 26.06.2013 року ОСОБА_6
визнано винним у правопорушенні,
передбаченому ч.4 ст140 КУпАП, а саме за
те, що він обіймаючи посаду начальника
ДРП №12 філії «Ковельська ДЕД», порушив
правила норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху при утриманні
автодороги на 496 км+400 м М-07
Київ-Ковель-Ягодин та не вжив заходів
при виникненні умов, які загрожують
безпеці дорожнього руху: не ліквідував
ямко вість проїзної частини, згідно
ДСТУ 3587-1997 року, що спричинило
пошкодження автомобіля Лексус,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Постановою апеляційного суду
Волинської області від 26.07.2013 року
постанову Любомльського районного
суду від 26.06.2013 року було скасовано з
підстав не зазначення в ній правил,
норм чи стандартів, які порушив ОСОБА_6
Крім того, протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 №5596617 від 15.04.2013 року ОСОБА_6
ставилося в провину те, що він не
ліквідував ямко вість 15.04.2013 року, тобто
після отримання механічних пошкоджень
автомобілем. Провадження у справі про
адміністративне правопорушення було
закрито (а.с.31-32).

Відповідно до ст.ст.57-64 ЦПК України
належними доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи, містять інформацію
щодо предмета доказування та одержані
з дотриманням встановленого законом
порядку. Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Незважаючи на закриття
провадження у справі адміністративне
правопорушення щодо начальника ДРП №12
філії «Ковельська ДЕД» ОСОБА_6,
причинно-наслідковий зв'язок між
неналежним експлуатаційним утриманням
автомобільної дороги ДП «Волинський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» об'єктивно підтверджується
матеріалами справи про
адміністративне правопорушення №
163/1186/13-п про притягнення до
адміністративної відповідальності
начальника ДРП №12 філії «Ковельська
ДЕД» ОСОБА_6

Згідно п.11 Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони,
затверджених постановою КМУ від 30.03.1994
року №198 власники дорожніх об'єктів або
уповноважені ними органи,
дорожньо-експлуатаційні організації
зобов'язані своєчасно і якісно
виконувати експлуатаційні роботи
відповідно до технічних правил з
дотриманням норм і стандартів з
безпеки руху, постійно контролювати
експлуатаційний стан усіх елементів
дорожніх об'єктів та негайно усувати
виявлені пошкодження чи інші перешкоди
в дорожньому русі, а за неможливості це
зробити невідкладно позначати їх
дорожніми знаками, сигнальними,
огороджувальними і направляючими
пристроями відповідно до діючих
нормативів або припинити (обмежити)
рух, а також відшкодувати в
установленому законодавством порядку
збитки власникам транспортних засобів,
якщо дорожньо-транспортна пригода
сталася внаслідок незадовільного
утримання доріг, вулиць, залізничних
переїздів.

Як передбачено ч.3 ст.12 Закону України
«Про дорожній рух» посадові особи, які
відповідають за будівництво,
реконструкцію, ремонт, експлуатацію та
облаштування автомобільних доріг,
вулиць та залізничних переїздів,
мостів, шляхопроводів, інших споруд,
зобов'язані:

- забезпечувати утримання їх у стані, що
відповідає встановленим вимогам щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху;

- при виникненні умов, що створюють
загрозу безпеці дорожнього руху,
здійснювати заходи для своєчасної
заборони або обмеження руху, а також
відновлення безпечних умов для руху;

- впроваджувати у повному обсязі заходи
щодо безпеки дорожнього руху при
здійсненні будівництва, реконструкції
та ремонту доріг, вулиць та залізничних
переїздів;

- позначати місця виконання робіт,
місця, де залишено на дорозі, вулиці,
залізничному переїзді машини і
механізми, будівельні матеріали тощо,
відповідними дорожніми знаками,
огороджувальними і направляючими
засобами, а в темний час доби і при
тумані - сигнальними вогнями,
передбаченими діючими нормами.

Відповідно до вимог ДСТУ 3587-97
(Державний стандарт України. Безпека
дорожнього руху. Автомобільні дороги,
вулиці та залізничні переїзди. Вимоги
до експлуатаційного стану)
автомобільні дороги, вулиці, дороги
населених пунктів і залізничні
переїзди повинні на період їх
експлуатації утримуватися в справному
стані і забезпечувати безпеку руху
транспортних засобів і пішоходів. В
усіх випадках при виявленні будь-яких
відхилень від вимог чинного стандарту,
а також на період проведення дорожніх
робіт повинні негайно встановлюватися
технічні засоби організації
дорожнього руху і вводитися обмеження
швидкості. Покриття проїзної частини
не повинно мати осідань, вибоїн,
напливів чи інших деформацій, що
утруднюють рух транспортних засобів.

Як вбачається зі схеми ДТП (а.с.7) на
автодорозі, перед ділянкою дороги з
вибоїнами, було встановлено дорожній
знак 1.12 «Вибоїна». Однак, відповідно до
вимог ПДР такий знак є тимчасовий і
встановлюється на період, необхідний
для виконання відповідних робіт на
дорозі. А доказів про дату встановлення
цього знаку та проведення ремонтних
робіт стороною відповідача надано не
було.

Крім того, відповідно до умов п.10.2
Договору №01.4/22 від 23.04.2012 року про
закупівлю послуг з експлуатаційного
утримання автомобільних доріг
загального користування державного та
місцевого значення Волинської області,
укладеного між Службою автомобільних
доріг у Волинській області та ДП
«Волинський облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», строк надання послуг
за яким номінально закінчувався 31.12.2012
року, установлено що закінчення строку
дії Договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що ДТП сталася з причин
незадовільного експлуатаційного
утримання автомобільної дороги ДП
«Волинський облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», який має нести
відповідальність в частині
відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

З товарного чеку №28 від 02.04.2013 року
(а.с.6) та наданої в судовому засіданні
стороною позивача довідки підприємця
ОСОБА_7 вбачається, що позивачем ОСОБА_4
незадовго до ДТП було за ціною 7120 грн.
придбано 4 автомобільних шини розміру
225/50R17, що відповідає технічним
параметрам автомобіля «Lexus GS 350».
Товарний чек та довідка є письмовими
доказом, у сенсі ст.64 ЦПК України.

З протоколу огляду місця ДТП, протоколу
огляду транспортного засобу, який був
підписаний особисто позивачем без
зауважень, вбачається, що у належному
позивачу автомобілі «Lexus GS 350», д.н.з.
НОМЕР_2, було пошкоджено дві - передню і
задню ліві шини.

Доказів матеріальних витрат, понесених
після ДТП, стороною позивача не надано.
А тому, суд приходить до висновку, що
відшкодуванню підлягає лише вартість
двох придбаних напередодні ДТП шин в
сумі 3 560 грн.

Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

З врахуванням принципів розумності і
справедливості, величину майнової
шкоди, незначну глибину фізичних та
душевних страждань в зв'язку з
пошкодженням майна, у відшкодування
моральної шкоди з відповідача ДП
«Волинський облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» в користь позивача
слід стягнути 500 грн.

Крім того, відповідно до вимог
ст.88 ЦПК України з відповідача в
користь позивача слід стягнути
сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 213, 214,
215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 22, 23,
237, 244, 261, 317, 1003, 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства
«Волинський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» в користь ОСОБА_4 3 560
(три тисячі п'ятсот шістдесят) гривень у
відшкодування матеріальної шкоди, 500
(п'ятсот) гривень у відшкодування
моральної шкоди та 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок судового
збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
І.Б.
Плахтій