У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 28 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Волинської області
від 19 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Західінкомбанк» (далі - ПАТ
«Західінкомбанк») звернулося до суду з
указаним позовом, в якому просило
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором від 11 листопада
2008 року у розмірі 476 310 грн 61 коп. та
судові витрати.

В обґрунтування позову зазначало, що за
умовами укладеного 11
листопада 2008 року між ТзОВ КБ
«Західінкомбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Західінкомбанк», та ОСОБА_4
договору про іпотечний кредит, остання
отримала кредит у розмірі 500 тис. грн зі
сплатою процентів за користування
кредитними коштами з розрахунку 14 %
річних з кінцевим терміном повернення
11 листопада 2028 року. Зазначав, що
відповідач належним чином не
виконувала зобов'язання за кредитним
договором, внаслідок чого станом на 11
жовтня 2012 року утворилася
заборгованість у розмірі 476 310 грн 61 коп.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28
квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 19 червня 2014 року, у
задоволенні позову ПАТ
«Західінкомбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ
«Західінкомбанк», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з яким
погодився й суд апеляційної інстанції,
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшов правильного висновку
про те, що позов ПАТ
«Західінкомбанк» не підлягає
задоволенню, керуючись при цьому
нормами ст. ст. 613, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Волинської області від 19
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник