інстанції Шинкар А.О.Провадження №
22-ц/780/5772/14 Доповідач у 2
інстанції МельникКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л. А., Матвієнко
Ю.О.,

та секретаря Микитенко Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в якому
просив стягнути на його користь з
відповідача майнову шкоду в розмірі 199
721 грн та моральну шкоду в розмірі 100 000
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26
серпня 1997 року на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування
ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами по вул. Деснянській, 17 у с.
Зазим'я Броварського району Київської
області, а за усною домовленістю сторін
після укладення цього договору
відповідач продовжував проживати та
користуватись вказаним будинком.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 11
грудня 2008 року задоволено позов ОСОБА_1
про виселення ОСОБА_2

Однак, рішення суду ОСОБА_2 в
добровільному порядку виконано не
було, у зв'язку з чим позивач звернувся
до виконавчої служби з заявою про
примусове виконання цього судового
рішення.

Також, позивач зазначав, що перед
вчиненням виконавчих дій з примусового
виселення, які було призначено на 08
червня 2010 року, невідомими особами за
вказівкою відповідача було здійснено
демонтаж елементів конструкції:
кованих виробів, підвіконників з
натурального каменю, дверного полотна,
облицювання сходів та каміну з
природного каменю, електричних розеток
та вимикачів, пошкоджено паркетну
підлогу, внутрішнє оздоблення та
систему водопостачання внаслідок чого
будинок став непридатним для
проживання, а вартість відновлювальних
ремонтно-будівельних робіт для
усунення пошкоджень будинку становить
199 721,00 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 червня
2013 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням суду
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги повністю. В обґрунтування своєї
скарги апелянт послався на те, що суд не
врахував висновок
експертно-будівельного дослідження,
який на його думку є належним доказом
вартості робіт, які необхідно провести,
щоб виправити пошкоджений будинок.

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 02 жовтня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позову. Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову
шкоду в розмірі 199 721 грн. У решті позову
відмовлено.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України рішення апеляційного суду
Київської області від 02 жовтня 2013 року
скасовано, з мотивів не врахування
апеляційним судом тієї обставини, що
відповідачем за власні кошти були
придбані демонтовані ним
оздоблювальні матеріали, оскільки,
відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода,
заподіяна майну громадянина або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а справу направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.
Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у цих сторін виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Згідно ч.4 ст. 338 ЦПК України висновки і
мотиви, з яких скасовані рішення є
обов'язковими для суду першої чи
апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов
до висновку, що позивачем здійснено
ремонт будинку, тому встановити дійсну
вартість завданої шкоди є неможлива.
Крім того, суд зазначив, що відповідач
після укладення договору дарування за
власні кошти придбав оздоблювальні
матеріал, що підтверджується
накладною,тому дійшов до висновку про
правомірність дій відповідача з
демонтування оздоблення будинку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 серпня 1997 року
на підставі нотаріально посвідченого
договору дарування ОСОБА_2 подарував
ОСОБА_1 житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1.

За усною домовленістю сторін після
укладення договору дарування
відповідач продовжував проживати у
вказаному будинку.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 11
грудня 2008 року задоволено позов ОСОБА_1
про виселення ОСОБА_2

Рішення суду в добровільному порядку
виконано не було, у звязку з чим ОСОБА_1
звернувся до виконавчої служби із
заявою про примусове виконання
судового рішення.

08 червня 2010 року ОСОБА_2 виселено з
будинку в примусовому порядку.

Перед вчиненням виконавчих дій з
примусового виселення відповідачем
здійснено демонтаж елементів
конструкції будинку: дерев'яної
вагонки, кованих виробів,
підвіконників з натурального каменю,
дверного полотна, облицювання сходів
та каміну з природного каменю,
електричних розеток та вимикачів,
пошкоджено паркетну підлогу, внутрішнє
оздоблення та систему водопостачання.

Відповідно до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження
«Українського центру судових
експертиз» від 12 серпня 2010 року № 0220
вартість відновлювальних
ремонтно-будівельний робіт для
усунення пошкоджень руйнівного
характеру будинку складає 199 721 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст. 166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірним рішенням, діями чи
бездіяльністю особистих немайнових
прав фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завданої не з її вини. (ч.2 ст. 1166
ЦК України)

Судом першої інстанції також
встановлено, що відповідно до
накладної від 29 грудня 1998 року № 1750
ОСОБА_2 придбав за власні кошти
оздоблювальні матеріали: вагонку,
плитку облицювальну, плитку
декоративну, плиту мармурову,
підвіконники та інше.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Виходячи з вищевикладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку,
про відсутність встановлених законом
умов та підстав для задоволення позову
про відшкодування шкоди, оскільки не
доведено неправомірності дій
відповідача з демонтування оздоблення
будинку.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, як на підставу
для скасування рішення суду,
законності та обґрунтованості рішення
суду не спростовують, оскільки
відповідно до ст. 309 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення суду лише, якщо ці порушення
призвели до неправильного вирішення
справи, натомість справа судом першої
інстанції вирішена правильно,
відповідно до норм матеріального права
та з дотриманням норм процесуального
права.

Інших доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга ОСОБА_1 не
містить.

Оскільки судом першої інстанції повно
і всебічно з'ясовані всі обставини
справи, дана належна правова оцінка
доказам, висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи, а
ухвалене рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
то підстави для його скасування
відсутні.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1
необхідно відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18
червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: