Справа № 657/242/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.07.2014 Каланчацький
районний суд Херсонської області у
складі:

головуючого судді Ковальчук
О. В.

при секретарі - Шаховій
О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Каланчак цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання нерухомого майна спільною
сумісною власністю подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом в якому просить визнати
магазин загальною площею 32,9 м.кв., який
розташований по АДРЕСА_1 їх спільною з
відповідачем сумісною власністю,
визнати за нею право власності на ?
частину приміщення зазначеного
магазину. Визнати житловий будинок з
господарськими спорудами та
побудовами, який розташований по
АДРЕСА_1 їх спільною з відповідачем
сумісною власністю. Визнати за нею
право власності на ? частину
зазначеного житлового будинку з
господарськими спорудами та
побудовами. Визнати за нею право
власності на частину ? частину
земельної ділянки загальною площею
0,1473 га, яка розташована по АДРЕСА_1, та
надана для обслуговування будинку,
господарських будівель та споруд.

Свої вимоги позивач мотивує слідуючим,
що вона з квітня 2004 року проживала в
незареєстрованому шлюбі з
відповідачем, який вони зареєстрували
16 червня 2007 року. 19 січня 2012 року шлюб
між ними було розірвано. У період з 2004
по 2008 рік вона проживала з
відповідачем у своєї матері та в цей
період в зв'язку непридатністю для
проживання будинку почали
відбудовували належний відповідачу
будинок, який був ним придбаний на
підставі договору купівлі-продажу від
14 червня 1996 року. Будучи підприємцем
запропонувала відповідачу
переобладнати частину будинку в
продовольчий магазин, що згодом
виготовили проект і отримали дозволи
на, які витрачено значна частина
коштів. В ході відбудови будинку було
проведено газопостачання,
водопостачання, змінено електро -
проводку, облаштовано санвузли,
змінено 10 листів шиферу на покрівлі,
замінено 6 вікон на металопластикові, в
кімнатах залита підлога, поклеєні обої,
пошпакльовані стіни, підлогу вкрито
лінолеумом. На подвір»ї було
прокладено доріжки, біля магазину
облаштовано автостоянку, збудовано
огорожу, загальною довжиною 12 м,
поставлено металеву фіртку, добудовано
гараж, встановлені металеві ворота,
побудовано сарай, туалет. В 2007 році
приватизовано земельну ділянку під
будинком загальною площею 0,1473 га, і в
цьому ж році після переобладнання
будинку у відповідача виникло право
власності на дві будови живий будинок
та магазин, в той час коли вони
перебували вже в зареєстрованому
шлюбі. Позивач вказує, що всі
зазначені роботи було проведено за її
рахунок, оскільки відповідач був
безробітнім, а вона була підприємцем
та мала свій бізнес.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача ОСОБА_1 зменшили
позовні вимоги та просили визнати
житловий будинок з магазином
промислових і продовольчих товарів з
відповідними господарськими будівлями
і спорудами, спільною сумісною
власністю подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1
та визнати право власності на
вищевказаний житловий будинок з
магазином промислових і продовольчих
товарів з відповідними господарськими
будівлями і спорудами в розмірі 45/100 за
ОСОБА_3, в розмірі 55/100 за ОСОБА_4.

Відповідач та представник відповідача
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не
визнали. Відповідач пояснив, що
будинок належить йому на підставі
договору купівлі - продажу від 14 червня
1996 року на праві приватної власності.
Спірний будинок було придбано ним не у
період шлюбу з позивачем, за час їх
проживання з позивачем істотних змін в
даному будинку не відбулося. Усі
роботи по садибі він здійснював за
власні кошти та кошти його батьків.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази,
прийшов до наступного.

14 червня 1996 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
укладено договір купівлі - продажу на
підставі якого ОСОБА_4 придбав житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами, який розташовано за адресою:
АДРЕСА_1.

На підставі рішення Каланчацької
селищної ради Каланчацького району
Херсонської області від 30.11.2006 року № 135
ОСОБА_4 видано державний акт на право
власності на земельну ділянку, згідно
якого ОСОБА_4 є власником земельної
ділянки площею 0,1473 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

16 червня 2007 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_3
укладено шлюб.

Згідно з рішенням Каланчацької
селищної ради Каланчацького району
Херсонської області від 17 червня 2009
року «Про встановлення права власності
із заміною правового документа»
встановлено право власності із заміною
правого документа за ОСОБА_4 на частину
житлового будинку загальною площею 64,7
кв. м та господарські будівлі і споруди,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення Каланчацької
селищної ради Каланчацького району
Херсонської області від 19 серпня 2009
року встановлено право власності за
ОСОБА_4 на будівлю магазину
продовольчих та промислових товарів,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
19.01.2012 року рішенням Каланчацького
районного суду шлюб між сторонами
розірвано.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час

шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма ст. 368
ЦК України.

За змістом цієї норми майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності.

Таким чином, належність майна до
спільної сумісної власності подружжя
визначається не тільки фактом
придбання його під час шлюбу, але і
спільністю участі подружжя коштами або
працею в набутті майна. У сичу статей 69,
70 СК України дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності. У
разі поділу такого майна, частки майна
дружини та чоловіка є рівними.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено,
що поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69 - 72 СК України
та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Матеріалами справи встановлено, що у
період шлюбу подружжя здійснено
істотне переобладнання житлового
будинку. Даний факт підтверджено
судовою будівельно - технічною
експертизою від 28.02.2013 року, проведеної
на підставі ухвали Каланчацького
районного суду від 28.12.2012 та
додатковою судовою будівельно -
технічною експертизою від 06.05.2014 р.
проведеної на підставі ухвали
Каланчацького районного суду від
01.04.2014. Житловий будинок повністю
газифіковано, що підтверджено робочим
проектом газопостачання № 80 та
технічними умовами, оскільки без
функціонування джерела опалення, який
було встановлено в 2007 році, будинок
був непридатним до проживання
(висновок судової будівельно -
технічної експертизи від 28.02.2013 р.). За
період шлюбу подружжям за спільні
кошти було проведено переобладнання
будинку під магазин, що підтверджено
рішенням № 208 Каланчацької селищної
ради., яким надано дозвіл ОСОБА_3 на
розміщення об'єкта торгівлі - магазину,
де проведено газифікацію,
електропостачання. Виконана внутрішня
та наружна система каналізації.
Проведено ремонт системи
водопостачання. На момент придбання
даного житлового будинку, магазину
взагалі не існувало. З висновку
експертизи вбачається, що вартість
садиби, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 з урахуванням виконаних робіт
в період з 2004 по 2011 роки збільшилася в
порівняльних цінах на дату останньої
інвентаризації на 47,78 %. Загальна
вартість ремонтних робіт по
реконструкції частини вищевказаного
житлового будинку складає 440877 грн.
станом на травень 2014 року. Вартість
ремонтних робіт як в будинку, так і в
магазині, значно перевищує вартість
будинку станом на 2006 рік. Загальна
вартість ремонтних робіт по
реконструкції частини житлового
будинку під магазин по АДРЕСА_1 в період
з 2006 року по 2012 рік складає 125590 грн.
станом на травень 2014 року.

Відповідно до ст.. 61 ЦПК України,
обставини визначені сторонами не
підлягають доказуванню. Так, позивач в
судовому засіданні пояснила, що всі
вищевказані роботи проводилися за
спільні кошти подружжя, оскільки
ОСОБА_3, є приватним підприємцем, а
ОСОБА_4 ніде не працював, даний факт
відповідачем був підтверджений в
судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Виходячи з наведеного суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
за час шлюбу майно подружжя істотно
збільшилося у своїй вартості.

Ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні
, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 205, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
нерухомого майна спільною сумісною
власністю подружжя задовольнити.

Визнати житловий будинок з магазином
промислових і продовольчих товарів з
відповідними господарськими будівлями
і спорудами, спільною сумісною
власністю подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати право власності на житловий
будинок з магазином промислових і
продовольчих товарів з відповідними
господарськими будівлями і спорудами,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
розмірі 45/100 за ОСОБА_3.

Визнати право власності на житловий
будинок з магазином промислових і
продовольчих товарів з відповідними
господарськими будівлями і спорудами,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
розмірі 55/100 за ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3:
судовий збір в розмірі 1010,00 грн.,
витрати за проведення судової
будівельно - технічної експертизи в
розмірі 6250,00 грн. та 5130,00 грн., всього
12390,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області, через
Каланчацький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29.07.2014
року.

Суддя:
Ковальчук О. В.