Справа № 339/789/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2194/2014
Головуючий у 1 інстанції Поляниця М.М.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук
В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря
Гавриляк Є.М.,

з участю сторін та
їх представників,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Підберезької сільської ради,
Болехівської міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення
Болехівського міського суду від 23
травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

20.11.2013 року ОСОБА_2 звернулась з позовом
до Підберезької сільської ради,
Болехівської міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

В заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її дід ОСОБА_6

Посилаючись на те, що її батько ОСОБА_7
помер раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2, а вона
з 2010 року по 2013 рік перебувала на
навчанні у Чеській Республіці, у
зв'язку з чим не мала можливості вчасно
оформити спадщину, просила
задовольнити позов.

Рішенням Болехівського міського суду
від 23 травня 2014 року позов задоволено.
Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для
прийняття спадщини за законом після
смерті ОСОБА_6 - два місяці з часу
набрання рішенням законної сили.

У апеляційній скарзі ОСОБА_5
посилається на незаконність рішення
суду, оскільки ОСОБА_2 не довела свого
права на спадкове майно.

Крім того, судом не було враховано того,
що ні позивач, ні її брат ОСОБА_3 та
сестра ОСОБА_4 не подавали відповідно
до ч.1 ст. 1269 ЦК заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.

Апелянт вказує на те, що судом
безпідставно визнано поважною
причиною пропуску строку для подання
заяви про прийняття спадщини з
посиланням на довідку про навчання за
кордоном. На думку апелянта, така
довідка не є належним доказом, оскільки
підтверджень перетинання нею кордону
України нею не подано. Крім того, в
липні 2011 року позивач була в Україні і
при зустрічі на роковинах батька вимог
з її сторони щодо оспорення прийняття
нею спадщини після смерті батька не
було.

Апелянт також вказує на те, що п.207
чинної на той час Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України передбачав
можливість надсилання поштою
письмової заяви про прийняття спадщини
та відмову від неї. Надіслання заяви
про прийняття спадщини поштою
передбачено п.3.5 гл.10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року
№296/5.

ОСОБА_5 вважає, що позивач мала
можливість у шестимісячний строк під
час канікул прибути до України та
подати заяву про прийняття спадщини, а
тому її вимоги є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

ОСОБА_5 та її представник апеляційну
скаргу підтримали з мотивів, наведених
у ній.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну
скаргу не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін та їх представників, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, як
онука ОСОБА_6, має право на спадкування
після його смерті за правом
представлення, однак з поважних причин,
а саме перебування на навчанні у
Чеській республіці з 2010 року по 2013 рік,
пропустила строк для подання заяви про
прийняття спадщини.

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 - батько
ОСОБА_5 та дід ОСОБА_2.

17 травня 2007 року ОСОБА_6 заповів усе
належне йому майно своїм дітям - ОСОБА_5
та ОСОБА_7 в рівних частках, що
підтверджено копією заповіту.(а.с.55).

Встановлено, що ОСОБА_7 - батько
позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після
його смерті ніхто із його дітей, в тому
числі і позивачка, не звертались до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Спадкування за правом представлення -
це спадкування за законом, яке
передбачає появу у певних спадкоємців
права на спадкування за умови смерті до
відкриття спадщини того з їхніх
родичів, хто був би спадкоємцем.

За змістом статті 1266 ЦК України
спадкування за правом представлення
має місце за умови, якщо спадкодавець
не склав заповіт, а спадкоємець за
законом помер до відкриття спадщини.

Таким чином, спадкування за правом
представлення можливе лише в разі
спадкування за законом та не
застосовується в разі спадкування за
заповітом, і внуки спадкодавця
спадкують виключно ту частку, яка б
належала їх померлому батькові (матері)
при спадкоємстві за законом.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи ОСОБА_2 про те, що вона не мала
можливості протягом шести місяців
після смерті діда подати заяву про
прийняття спадщини, оскільки навіть за
наявності у неї права на спадкування за
правом представлення, навчання в іншій
країні не є тою непереборною чи
істотною трудністю для вчинення таких
дій.

Процес навчання не є безперервним і під
час перебування на канікулах у
позивачки не було жодних перешкод для
оформлення спадщини.

Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, чинної на час відкриття
спадщини, вбачається, що письмову заяву
про прийняття спадщини та відмову від
неї може бути надіслано поштою.
Надіслання заяви про прийняття
спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року N 296/5.

Крім того, в даний час ОСОБА_2 продовжує
навчання у Чеській республіці, однак це
не стало перешкодою прибути в судове
засідання для участі у розгляді справи
в апеляційному суді.

Таким чином, судом першої інстанції
неправильно застосовано норму
матеріального права, зокрема ст.1266 ЦК,
яка надає право спадкування за правом
представлення, оскільки судом не
враховано того, що спадкодавець склав
заповіт, а спадкування за нормами ст.1266
ЦК можливе лише в разі спадкування за
законом.

Відповідно до ч.1 п.4. ст.309 ЦПК однією з
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального права.

При таких обставинах справи рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Болехівського міського суду
від 23 травня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Підберезької сільської ради,
Болехівської міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

В.М. Вакарук

П.І. Проскурніцький