АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Головуючий у 1- інстанції: Лозинський
М.І. Доповідач :
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф. Корчевного
Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 19 травня 2014 року про роз'яснення
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 08 травня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання не
чинити перешкод у встановлені паркану,
-

В С Т А Н
О В И Л А:

Ухвалою Солом'янського районного
суду м. Києва від 19 травня 2014 року
роз'яснено старшому державному
виконавцю Відділу державної
виконавчої служби Солом`янського
районного управління юстиції у м.Києві
Черкасову Є.В., резолютивну частину
рішення Солом`янського районного суду
м.Києва від 08 травня 2012 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
з посиланням на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
ставить питання про скасування
оскаржуваної ухвали, постановлення
нової якою направити справу до суду
першої інстанції.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції роз'ясняючи старшому
державному виконавцю Відділу
державної виконавчої служби
Солом`янського районного управління
юстиції у м.Києві Черкасову Є.В., змінив
зміст рішення Солом`янського районного
суду м.Києва від 08 травня 2012 року, що
призведе до правових наслідків
порушення права власності на майно.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримала.

Інші сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про що свідчить зворотне поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення (Т.5, а.с.159-165).

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваної ухвали, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення скарги
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що рішенням Солом`янського районного
суду м.Києва від 08 травня 2012 року
задоволено позов ОСОБА_3 та зобов`язано
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не
чинити перешкоди ОСОБА_3, а також
спеціалістам у встановленні в натурі
(на місцевості) меж лінії розподілу
земельної ділянки по АДРЕСА_1, між ї
користувачами у вигляді паркану, де
зазначена лінія розподілу земельної
ділянки відповідно до Висновку судової
будівельно-технічної експертизи
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 09
грудня 2005 року № 9834, а саме:

- з точки К, яка знаходиться на відстані
9,95 м від правового кута межі земельної
ділянки по АДРЕСА_1, 11,40 м, паралельно
правій стіні будинку +4,50м+1,00м вздовж
ганку квартири 2 в точку Л, далі - вздовж
правої стіни приміщення 1-3 та по лінії
розділу будинку;

- з точки М, яка знаходиться на тильній
стіні будинку на відстані 2,30 м від рогу
приміщення 2-2,1,00м+3,40 м по існуючій
огорожі + 8,65 м перпендикулярно вправо +
12,90 м в точку Н ( правий ріг бойлерної на
передній стіні.

Зобов`язано ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 знести самовільно побудований
паркан на земельній ділянці площею 1
552кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1

Зазначене рішення Солом'янського
районного суду м.Києва в частині
задоволення позову про зобов'язання
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не
чинити перешкоди ОСОБА_3, а також
спеціалістам у встановленні в натурі
(на місцевості) меж лінії розподілу
земельної ділянки по АДРЕСА_1 між її
користувачами у вигляді паркану, де
зазначена ліня розподілу земельної
ділянки відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 09
грудня 2005 року № 9834 і судових витрат
скасовано, та в цій частині позову в
задоволенні відмовлено.

Згідно з рішенням Апеляційного суду м.
Києва від 25 грудня 2012 року рішення
Солом`янського районного суду м. Києва
від 08 травня 2012 року в частині
зобов`язати ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 знести самовільно побудований
паркан на земельній ділянці площею 1
552кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 залишено без змін.

05 квітня 2013 року на виконання рішення
Солом`янського районного суду м. Києва,
яке набрало законної сили 25 грудня 2012
року (Т.5, а.с.6) виданий виконавчий лист
про зобов`язання ОСОБА_2, ОСОБА_11,
ОСОБА_10 знести самовільно побудований
паркан на земельній ділянці площею 1 552
кв. м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 та 11 квітня 2013 року головним
державним виконавцем Мазуром Ю.С.
відділу державної виконавчої служби
Солом`янського районного управління
юстиції у м.Києві відкрито виконавче
провадження.

В травні 2014 року до суду першої
інстанції звернувся старший державний
виконавець Черкасов Є.В. ВДВС
Солом`янського РУЮ м. Києва з поданням
про роз`яснення змісту резолютивної та
вказати, відносно якого самовільно
побудованого паркану на земельній
ділянці площею 1552 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 має
бути здійснено знесення (Т.5, а.с.117-118).

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 19 травня 2014 року роз'яснено
старшому державному виконавцю Відділу
державної виконавчої служби
Солом`янського районного управління
юстиції у м.Києві Черкасову Є.В., що
відповідно до рішення Солом`янського
районного суду м.Києва від 08 травня 2012
року знесенню підлягає самовільно
побудований паркан та або будь-яка його
частина, що розташовані на земельній
ділянці площею 1 552 кв.м., адресою:
АДРЕСА_1 та виходить за межі лінії
розподілу земельної ділянки,
встановленої рішенням Солом`янського
районного суду м.Києва від 11 травня 2006
року, а саме :з точки К, яка знаходиться
на відстані 9,95 м від правового кута
межі земельної ділянки по АДРЕСА_1, 11,40
м, паралельно правій стіні будинку
+4,50м+1,00м вздовж ганку квартири 2 в точку
Л, далі - вздовж правої стіни приміщення
1-3 та по лінії розділу будинку; - з точки
М, яка знаходиться на тильній стіні
будинку на відстані 2,30 м від рогу
приміщення 2-2,1,00м+3,40 м по існуючій
огорожі + 8,65 м перпендикулярно вправо +
12,90 м в точку Н ( правий ріг бойлерної на
передній стіні) (Т.5, а.с.126-127).

Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. Заява про
роз'яснення рішення суду розглядається
протягом десяти днів. Неявка осіб, які
брали участь у справі, і (або)
державного виконавця не перешкоджає
розгляду питання про роз'яснення
рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що в
липні 2013 року до суду головний
державний виконавець Мазур Ю.С. ВДВС
Солом`янського РУЮ м. Києва вже
звертався з поданням про роз`яснення
змісту виконавчого документу та
вказати, відносно якого самовільно
побудованого паркану на земельній
ділянці площею 1552 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 має
бути здійснено знесення.

Згідно ухвали Солом'янського районного
суду м.Києва від 11 жовтня 2013 року
задоволено подання головного
державного виконавця ВДВС
Солом'янського РУЮ м.Києва та
роз'яснено рішення суду та вказано, що
відповідно до рішення Солом'янського
районного суду від 08 травня 2012 року
знесенню підлягає самовільно
побудований паркан та/або будь-яка його
частина, що розташовані на земельній
ділянці площею 1 552 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1 та виходить за межі лінії
розподілу земельної ділянки,
встановленої рішенням Солом`янського
районного суду м.Києва від 11 травня 2006
року, а саме: з точки К, яка знаходиться
на відстані 9,95 м від правого кута межі
земельної ділянки по АДРЕСА_1, 11,40 м,
паралельно правій стіні будинку
+4,50м+1,00м вздовж ганку квартири 2 в точку
Л, далі - вздовж правої стіни приміщення
1-3 та по лінії розділу будинку; - з точки
М, яка знаходиться на тильній стіні
будинку на відстані 2,30 м від рогу
приміщення 2-2,1,00м+3,40 м по існуючій
огорожі + 8,65 м перпендикулярно вправо +
12,90 м в точку Н (правий ріг бойлерної на
передній стіні).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 28
листопада 2013 року ухвала суду
скасована, оскільки судом роз'яснено
зміст рішення суду, всупереч тому, що
державний виконавець звертався до суду
із заявою про роз'яснення змісту
виконавчого документу (Т.5, а.с.75-76).

В подальшому із цих підставі
відповідно до Ухвали Солом"янського
райсуду м. Києва від 01 квітня 2014 року в
задоволенні вищевказаного подання
відмовлено (Т.5, а.с.108-110).

Відповідно до ст.34 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі якщо
викладена у виконавчому документі
резолютивна частина рішення є
незрозумілою, державний виконавець або
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення.

Як вбачається із змісту рішення
Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня
2012 року, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
м. Києва при перегляді рішення
Солом`янського районного суду м. Києва
від 08 травня 2012 року вказала, що
висновок суду про задоволення вимог
позивачки про зобов`язання
відповідачів знести самовільно
побудований паркан на земельній
ділянці є обґрунтованим, а тому рішення
суду в цій частині не підлягає
скасуванню.

Суд, ухвалюючи рішення про задоволення
в цій частині позовних вимог, мотивував
свій висновок тим, що на спірній
земельній ділянці самовільно
відповідачами встановлений паркан,
який фізично відділяє частини
земельної ділянки по АДРЕСА_1, які
перебувають в користуванні сторін та
зважаючи на те, що такий паркан
побудований самовільно на перешкоджає
виконанню рішення Солом`янського
районного суду м. Києва від 11 травня 2006
року, яким встановлено порядок
користування земельною ділянкою, суд
прийшов до висновку про знесення
самовільно встановленого паркану.

З таким висновком погодився суд
апеляційної інстанції.

Також в рішенні суд послався на рішення
Солом`янського районного суду м. Києва
від 11 травня 2006 року про визначення
порядку користування земельною
ділянкою відповідно до якого, між
іншого встановлені точки розподілу
земельної ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку
роз'яснивши головному державному
виконавцю резолютивну частину рішення
Солом`янського районного суду м. Києва
від 08 травня 2012 року. Роз'яснення судом
першої інстанції резолютивної частини
рішення Солом`янського районного суду
м. Києва від 08 травня 2012 року не
призвело до зміни, як про це зазначає
заявниця ОСОБА_2

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, ухвалу
суду першої інстанції залишенню без
змін, як таку, що постановлена з
дотриманням норм процесуального права.
Доводи скарги висновків суду не
спростовують та на їх правильність не
впливають.

Керуючись ст..ст.303, 307, 312, 313 ЦПК України,
колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 19 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді