АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5986/14
Головуючий 1-ї інстанції - Бутенко В.М.
Справа № 623/3093/13-ц
Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: відшкодування витрат
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П.,Коровіна
С.Г.

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 15 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування витрат на
утримання та догляду домоволодіння, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, уточнив його у
подальшому, в якому просив стягнути з
відповідача на його користь 26 000,00грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що
його матері ОСОБА_3 на праві власності
належало домоволодіння по АДРЕСА_1. У 1982
році його мати зробила заповіт на
спадщину та виїхала з міста Ізюм на
постійне місце проживання до міста
Сімферополь. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла.
Пізніше з'ясувалося, що власником майна
по заповіту його матері став ОСОБА_4,
який приходився чоловіком відповідачу
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після
смерті останнього відповідач ОСОБА_2,
яка доводиться позивачу рідною
сестрою, стала власником вказаного
будинку. Незважаючи на зазначені вище
обставини, більш ніж 30 років спірний
будинок залишався під особистим
доглядом позивача, а саме він проживав
у будинку, охороняв його, проводив
ремонти, пробив свердловину під воду,
витрачав кошти на проїзд у
електропоїзді із м. Харкова до м. Ізюму
і зворотно. У зв'язку з чим, витрати по
утриманню та догляду спірного
домоволодіння склали 26 000,00грн., які
повинна відшкодувати йому відповідач.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач заявлені вимоги
підтримав і просив їх задовольнити, з
підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце
розгляду справи буда повідомлена
належним чином, надала заяву про
розгляд справи без її участі, з
посиланням на поважність причин її
неявки (хворобі і проживання на значній
відстані).

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 15 липня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи та на неналежну
оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційних скаргах,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість судового рішення,
апеляційний суд з'ясовує чи були
враховані судом першої інстанції при
ухваленні рішення всі факти, що входять
до предмета доказування; чи
підтверджені обставини (факти); якими
доказами мотивовано рішення, належними
чи допустимими доказами та чи доведені
вони; чи відповідають висновки суду
встановленим фактам; чи дотримані та
правильно застосовані норми
матеріального й процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
грошових коштів.

При цьому суд виходив з того, що
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 04.10.2005року, посвідченого
Третьою Сімферопольською державною
нотаріальною конторою Автономної
Республіки Крим за реєстровим №3-2378,
зареєстрованого 12.12.2005року Ізюмським
бюро технічної інвентаризації за №6078,
книга №32, а також 20.01.2006року в Реєстрі
прав власності на нерухоме майно,
відповідачу ОСОБА_2 належить на праві
власності в цілому - житловий будинок з
надвірними спорудами, який розташовано
за адресою: АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 за захистом свого права
власника зверталася до суду з позовом
про примусове виселення ОСОБА_1 з
належного їй житлового будинку.
Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від
13.09.2013року, яке є чинним на теперішній
час, ОСОБА_1 виселено із спірного
будинку без надання іншого жилого
приміщення.

Також матеріали справи свідчать
про те, що позивач ОСОБА_1
зареєстрований і постійно мешкає в
квартирі АДРЕСА_2. Отже, вищевказаний
житловий будинок, в якому раніше
проживали його батьки, він
використовував час від часу без згоди
власника ОСОБА_2

Доказів у підтвердження того, що
між сторонами існувала домовленість
стосовно того, що позивач буде
утримувати вищеназваний житловий
будинок і поліпшувати умови для
проживання в ньому, матеріали справи
не містять.

Згідно положень ст.ст. 59, 60 ЦПК
України доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

При цьому кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Обставини, які мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами.

Доказування по цивільній справі,
як і судове рішення, не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Ніякого розрахунку, тобто з чого
конкретно та за який період
складається заявлена позивачем
грошова сума в 26 000,00грн., ОСОБА_1 суду
не надав, хоча відповідно до вимог ч.1
ст.60 ЦПК України це його обов'язком. Що
стосується квитанції на проїзд в
автобусі з м. Харкова до м. Ізюм та
зворотно, то вони не є доказами на
підтвердження витрат по утриманню
будинку.

Ухвалюючи рішення, суд повно, всебічно
та об'єктивно дослідив обставини
справи, правильно визначив закон, який
регулює дані правовідносини, та дав
належну правову оцінку всім наданим
доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суттєвими не
являються, тому підстав для скасування
або зміни оскаржуваного рішення, яке
ухвалено з додержанням вимог закону,
колегія суддів не вбачає.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315,
317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 15 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -