Справа № 344/3066/14-ц
Провадження № 2/344/3201/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчука О.В.

секретар
Кондратів Х.І.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики від 02 серпня
2012 року, інфляційних збитків, три
проценти річних та збитків у зв'язку з
зі зміною курсу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики від 02 серпня 2012 року у
розмірі 64000,00 грн., що станом на день
укладання договору згідно офіційного
курсу НБУ еквівалентно 8000,00 доларів
США, інфляційних збитків в сумі 832,00
грн., три проценти річних в сумі 930,57 грн.
та збитків у зв'язку з зміною курсу в
розмірі 15840,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 02 серпня 2012 року було
укладено договір позики на загальну
суму 64000,00 грн. що станом на день
укладання договору згідно офіційного
курсу НБУ еквівалентно 8000,00 доларів
США, про що свідчить письмовий договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі
за № 1568. Звертався до відповідача з
вимогою повернення коштів, однак
ОСОБА_3 зобов'язання за договором не
виконала.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві та
суду пояснив, що хоча зобов'язання в
договорі і зазначені в національній
валюті, правовідносини між сторонами
за договором виникли щодо іноземної
валюти. Просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явилася, хоча належним чином
повідомлялася про дату, час і місце
судового засідання за останнім відомим
місцем проживання. Про причини неявки
суд не повідомила.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України,
та того, що позивач сторона позивача не
заперечила проти заочного розгляду
справи та ухвалення заочного рішення,
яке може бути переглянуте судом за
заявою відповідача, позивач подав
достатньо матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи за відсутності відповідача,
надіславши ОСОБА_3 копію заочного
рішення для забезпечення можливості
подання заяви про його перегляд.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
суд встановив, що спір між сторонами
виник з приводу неналежного виконання
відповідачем зобов'язання за договором
позики.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 02 серпня 2012 року було укладено
договір позики на загальну суму 64000,00
грн. що станом на день укладання
договору згідно офіційного курсу НБУ
еквівалентно 8000,00 доларів США, про що
свідчить письмовий договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі
за № 1568 (а.с. 73).

Відповідно до умов вказаного договору,
ОСОБА_2 надав у позику ОСОБА_3 кошти в
сумі, еквівалентній 8000,00 доларів США,
тобто 64000,00 грн., а ОСОБА_3 прийняла
вказані кошти та зобов'язалася
повернути ОСОБА_2 позичену суму коштів
до 01 вересня 2013 року в м.
Івано-Франківську.

Таким чином, суд вважає, що
зобов'язальні правовідносини між
сторонами виникли щодо суми коштів у
розмірі 64000,00 гривень, оскільки
зобов'язання повернути кошти у розмірі,
еквівалентному 8000,00 доларів США в
договорі немає, а тому цей розмір за
договором не є визначальним для
розміру зобов'язання позичальника.

В обумовлений договором час та в
наступному відповідач гроші не
повернула. Зазначена обставина нічим
не спростована.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Досліджені в судовому засіданні
обставини справи підтверджують
належну обґрунтованість доказами
вимог позивача щодо стягнення з
відповідача на його користь коштів за
договором позики у розмірі 64000,00 грн.,
інфляційних збитків у розмірі 832,00 грн.
на суму позики у національній валюті та
три проценти річних у розмірі 930,57 грн.

Зазначення в договорі еквіваленту до
будь-якої валюти суми позики в
національній валюті станом на будь-яку
дату, на думку суду, не є визначальним
для розміру зобов'язання, вираженого в
національній валюті. Вираження
зобов'язання у національній валюті
визнається самим позивачем, який
просить стягнути інфляційні збитки.

Тому, вимога про стягнення збитків в
зв'язку із зміною курсу гривні відносно
долара США в розмірі 15840,00 грн. є
необґрунтованою вимогою про фактичне
стягнення шкоди в розумінні положень
статті 22 Цивільного кодексу України,
хоча договором таке відшкодування не
передбачене. Такі збитки не можуть бути
доходами фізичної особи, оскільки
фізична особа не має законного права на
операції задля отримання доходів від
позики в іноземній валюті. Не доведено
позивачем і наявності витрат для
відновлення його порушеного права на
виконання зобов'язання у повному
обсязі, оскільки суму позики в розмірі
64000,00 грн. суд стягнув з відповідача
повністю. У зв'язку з наведеним ця
вимога до задоволення не підлягає

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача також слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати станом на час подання позову.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 24, 55, 124 Конституції України, ст.ст.
11, 15, 16, 22, 526, 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК України,
керуючись ст.ст. 60, 88, 179, 213-215, 218, 224- 226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики від 02 серпня
2012 року, інфляційних збитків, три
проценти річних та збитків у зв'язку з
зі зміною курсу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2, ідентифікаційний №
НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2
гривень 00 копійок основного боргу, 832
гривень 00 копійок інфляційних збитків
та 930 гривень 57 копійок три проценти
річних, а всього 65762 гривні 57 копійок
заборгованості за договором позики від
02 серпня 2012 року.

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2, ідентифікаційний №
НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_3, 820,52
грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
Цивільним процесуальним кодексом
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Бойчук