Справа №
Провадження № 2/314/1536/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді:
Кіяшко В.О.,

при секретарі:
Павлівській І.В.,

з участю позивача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позові позивачка вказує, що з 08.07.2001
року вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та
проживала разом з ним до 20.08.2014 року.

Від шлюбу вони мають спільних дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач просить стягнути з відповідача
аліменти на її користь на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2,
щомісячно у розмірі 1/3 частини (33%) від
всіх видів заробітку (доходу)
відповідача.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, про що надала до суду заяву,
згідно з якою просить суд розглянути
справу за її відсутності, на позовні
вимоги наполягає та просить
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про що надав до суду заяву,
згідно з якою просить суд розглянути
справу за його відсутності, проти
позовних вимог не заперечує, згоден з
розміром стягнення аліментів.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку, що
позовна заява підлягає повному
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.07.2001
року перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та
проживала разом з ним до 20.08.2014 року.

Від шлюбу вони мають спільних дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Між сторонами була досягнута усна
домовленість відповідно до якої
відповідач добровільно погодився
сплачувати кошти на утримання дітей.
Але останні два місяці кошти на
утримання не надходили.

Дані обставини повністю
підтверджуються дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Як встановлено в судовому засіданні,
батько дітей проживає окремо від них, а
тому відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 СК
України має обов'язок брати участь у їх
утриманні та вихованні до досягнення
ними повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють,
несуть відповідальність за створення
необхідних умов для всебічного
розвитку дитини, відповідно до законів
України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України
при вирішенні будь-яких питань щодо
дітей суд повинен виходити з як
найкращого забезпечення інтересів
дітей.

При визначенні розміру аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача,
суд виходить з положень ст. 182 СК
України, згідно до яких враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружину, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків передбачених статтею 184 СК
України.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня
2006року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення в суд з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

З урахуванням всіх обставин справи та
вимог ст. ст. 180, 183 СК України,
враховуючи те, що діти проживають з
матір'ю, суд вважає можливим визначити
розмір аліментів на їх утримання у
частці від доходу (заробітку)
відповідача у розмірі 1/3 частини від
усіх видів доходів щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
16.09.2014 р. до досягнення донькою ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,ст. 84
Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
паспорт серії НОМЕР_1 від 30.09.2000 р.
видний Вільнянським РВ УМВС України в
Запорізькій області, місце роботи - в
позові не зазначене, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
аліменти на користь, ОСОБА_1,
проживаючої: АДРЕСА_1, на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2,
щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх
видів заробітку (доходу), але не менше
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
повноліття, починаючи з 16.09.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
паспорт серії НОМЕР_1 від 30.09.2000 р.
видний Вільнянським РВ УМВС України в
Запорізькій області, місце роботи - в
позові не зазначене, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення у
межах суми за один місяць відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
В.О.Кіяшко

року

06.10.2014