У х в а л а

22 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Журавель В.І., Писаної Т.О.,Олійник А.С.,
Умнової О.В.,розглянувши заяву ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
стягнути з АТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» на свою користь 5000 грн у
рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди, а з ОСОБА_6 1000 грн у
рахунок відшкодування завданої
матеріальної шкоди і 5000 грн у рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди. Вирішити питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням Центрально-міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 06 грудня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06 лютого
2014 року рішення суду першої інстанції в
частині відмови у стягненні з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 коштів у рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди та витрат на правову допомогу
скасовано і ухвалено у цій частині нове
рішення про часткове задоволення
вказаних вимог. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 2000 грн у рахунок
відшкодування завданої матеріальної
шкоди та 2000 грн витрат на правову
допомогу. У решті рішення суду залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 травня 2014 року
рішення апеляційного суду скасовано
залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд вказаної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме п. 3
ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, що
призвело до ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 січня 2012 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Надана для порівняння ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не може бути прикладом
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, оскільки правові
висновки зазначені у цьому судовому
рішенні та в ухвалі, про перегляд якої
подано заяву, ґрунтуються на різних
фактичних обставинах, встановлених
судами. Так, в ухвалі, доданій до заяви
як приклад, суд на підставі п. 3 ч. 2 ст. 23
ЦК України відмовив у задоволенні
вимог про стягнення моральної шкоди, а
у справі, в якій подано заяву про
перегляд, суд на підставі частин 1, 2, 3
ст. 23 ЦК України, з урахуванням
встановлених обставин, дійшов висновку
про задоволення вимог про стягнення
моральної шкоди.

З указаного вбачається, що в одному
випадку суд керувався положеннями п. 3
ч. 2 ст. 23 ЦК України, а в іншому -
положеннями частин 1, 2, 3 ст. 23 ЦК
України, що не свідчить про неоднакове
застосування положень саме п. 3 ч. 2 ст. 23
ЦК України, на яке вказує заявник.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
відшкодування шкоди до провадження
Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. ТкачукСудді: В.І.
Журавель А.С. Олійник Т.О. Писана О.В.
Умнова