У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу подану,
представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на
рішення Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 27
травня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 01
липня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення в
квартиру,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що колишня дружина
ОСОБА_2 не допускає його до квартири
АДРЕСА_1, яку вони придбали перебуваючи
в шлюбі за спільні кошти у 2006 році. Тому
просив вселити його в зазначену
квартиру за місцем його реєстрації.

Рішення Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області
від 27 травня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 01 липня
2014 року, позов задоволено.

Вселено ОСОБА_4 у квартири АДРЕСА_1, за
місцем його реєстрації.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судами обох інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і суд
апеляційної інстанції, керувався
нормами ст.ст. 64, 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405
ЦК України та виходив з того, що ОСОБА_4
проживав та зареєстрований у спірній
квартирі, яка є постійним місцем його
проживання, а відповідно до норм ЖК
України припинення сімейних відносин з
власником будинку не позбавляє його
права користування займаним
приміщенням.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при
розгляді справи допущено порушення
норм процесуального права чи
неправильне застосування норм
матеріального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування судових
рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.
328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у
відкритті касаційного провадження в
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
вселення в квартиру відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук