Справа № 742/1117/14 Провадження №
22-ц/795/1677/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Рябота В. І. Доповідач - Скрипка А. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки
А.А.суддів:Лакізи Г.П., Шевченка В.М.при
секретарі:Позняк О.М.за
участю:представника позивача - Атавіна
О.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" на рішення
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 18 липня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства „Державний
ощадний банк України" до товариства з
обмеженою відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка", ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

В березні 2014 року публічне акціонерне
товариство „Державний ощадний банк
України" звернулося з даним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка", ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, в якому після уточнення
позовних вимог (а.с.109-110) просило
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку заборгованість за договором
кредитної лінії №2 від 07.12.2010року в
розмірі 2 090 822грн. 65 коп., з яких
прострочена заборгованість за тілом
кредиту складає 1 885 000грн. та пеня за
несвоєчасну сплату кредиту складає 205
822грн.65 коп. В обґрунтування вимог
заявленого позову позивач вказує, що
07.12.2010 року між ним та ТОВ „ ВКП
„Прилуки-Агропереробка" було укладено
договір кредитної лінії № 2 про надання
кредиту в сумі 2 000 000 грн. під 21% річних, з
остаточним терміном повернення коштів
не пізніше 06.12. 2013 року. З метою
забезпечення виконання умов
зазначеного договору 07.12.2010 року між
позивачем та ОСОБА_6 було укладено
договір поруки № 44, відповідно до якого
ОСОБА_6 зобов'язався в повному обсязі,
солідарно з ТОВ „ВКП
„Прилуки-Агропереробка" відповідати
перед банком за належне виконання умов
договору (а.с.13-15).Позивач зазначає, що
ТОВ „ВКП „Прилуки-Агропереробка"
належним чином не виконує умови
договору кредитної лінії, що призвело
до виникнення заборгованості, яка
відповідно до уточнених позовних вимог
позивуача станом на 18.07.2014 року складає
2 090 822 грн. 65 коп., і відповідно
складається з : 1 885 000 грн. -
заборгованість за тілом кредиту, 205 822
грн.65 коп.-пеня за несвоєчасну сплату
кредиту(а.с.109-110,111). Суму вказаної
заборгованості за кредитним договором
позивач просить стягнути з
відповідачів в солідарному порядку, з
посиланням на статтю 554 ЦК України,
відповідно до якої у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Рішенням Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 18.07. 2014
року позов задоволено. Судом стягнуто з
ТОВ „Виробничо-комерційне
підприємство „Прилуки-Агропереробка"
та ОСОБА_6, в солідарному порядку, на
користь ПАТ „Державний ощадний банк
України" в особі ТВБВ 10024/0311 філії
Чернігівського обласного управління 2
090 822 грн. 65 коп. суми заборгованості за
договором кредитної лінії № 2 від 07.12.2010
року, з яких заборгованість по тілу
кредиту в сумі 1 885 000 грн. та пеня в сумі
205 822 грн. 65 коп. Також судом стягнуто з
кожного із відповідачів на користь
позивача по 1827 грн. в рахунок
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ „ВКП
„Прилуки-Агропереробка" просить
оскаржуване рішення суду першої
інстанції змінити в частині стягнення
на користь банку пені, а саме, -
зменшивши розмір стягнутої пені на
користь банку з 205 822грн. 65 коп. до 100 379
грн. 30 коп. Апелянт просить зменшити
розмір стягнутої пені, стягнувши її на
користь банку за шість місяців
прострочення, як це передбачено п.6
статті 232 Господарського кодексу
України. Доводи апеляційної скарги
зазначають, що оскаржуване рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення на користь банку пені за
несвоєчасну сплату кредиту в розмірі
205 822грн. 65 коп. за весь період
прострочення - за 10 місяців є
необґрунтованим. Апелянт вважає, що
вказаний висновок суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального права, яке регулює
спірні правовідносини. Апелянт вказує,
що в судовому засіданні суду першої
інстанції представник ТОВ „ВКП
„Прилуки-Агропереробка" просив
застосувати щодо вимог позивача про
стягнення пені п.6статті 232
Господарського кодексу України,
відповідно до якого нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. Апелянт зазначає, що суд
першої інстанції вказане клопотання
про зменшення суми пені не задовольнив,
стягнувши на користь позивача пеню за
десять місяців прострочення, що, на
думку апелянта, є безпідставним,
оскільки суд першої інстанції,
стягуючи пеню за десять місяців
прострочення, не застосував положення
п.6 статті 232 Господарського кодексу
України, за якими вказаний період
обмежується у шість місяців. Апелянт
вважає, що вказана норма права підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
оскільки договір кредитної лінії, за
яким фактично виникло порушення
зобов'язань та нараховано пеню, є
договором між двома господарюючими
суб'єктами-юридичними особами: банком
та ТОВ „ВКП „Прилуки-Агропереробка".

В іншій частині рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 18.07. 2014 року апелянтом не
оскаржується.

В судове засідання апеляційного суду
представник відповідача ТОВ „ВКП
„Прилуки-Агропереробка", відповідач
ОСОБА_6, належним чином повідомлені про
час і місце судового розгляду даної
справи, відповідно до повідомлень про
вручення поштових відправлень
(а.с.137,138),не з'явились. Відповідно до
приписів ч.2 статті 305 ЦПК України,
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд на
підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК
України приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції необхідно змінити, зменшивши
розмір стягнутої в солідарному порядку
пені з товариства з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" та ОСОБА_6 на
користь публічного акціонерного
товариства „Державний ощадний банк
України" пені з 205 822грн. 65 коп. до 100 379
грн. 30 коп., і відповідно, зменшивши
загальну суму заборгованості за
кредитним договором, яка підлягає
стягненню в солідарному порядку з
товариства з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" та ОСОБА_6 на
користь публічного акціонерного
товариства „Державний ощадний банк
України" з 2 090 822грн. 65 коп. до 1 985 379грн.30
коп.

В іншій частині рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 18.07.2014року апелянтом не
оскаржується.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного
кодексу України загальними засадами
цивільного законодавства є
справедливість, добросовісність та
розумність.

В ході судового розгляду даної справи
судом встановлено і вказані обставини
підтверджуються її матеріалами, що
07.12.2010 року між позивачем та ТОВ „ ВКП
„Прилуки-Агропереробка" було укладено
договір кредитної лінії № 2 про надання
кредиту в сумі 2 000 000 грн. під 21% річних, з
остаточним терміном повернення коштів
не пізніше 06.12. 2013 року (а.с. 5-12).

З метою забезпечення виконання умов
зазначеного договору 07.12.2010 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_6 було
укладено договір поруки № 44,
відповідно до якого ОСОБА_6
зобов'язався в повному обсязі,
солідарно з ТОВ „ВКП
„Прилуки-Агропереробка" відповідати
перед банком за належне виконання умов
договору кредитної лінії № 2 від 07.12.
2010року (а.с. 13-15).

ТОВ „ВКП „Прилуки-Агропереробка"
належним чином не виконує умови
договору кредитної лінії, що призвело
до виникнення заборгованості, яка
відповідно до вимог уточненої позовної
заяви станом на 18.07.2014 року становить 2
090 822 грн. 65коп. і складається з: 1 885 000
грн.- заборгованість за тілом кредиту,
205 822 грн. 65 коп. - пеня за несвоєчасну
сплату кредиту (а.с. 109-110, 111).

Задовольняючи заявлені позовні вимоги
в повному обсязі та стягуючи на користь
позивача з відповідачів в солідарному
порядку 2 090 822 грн. 65коп. в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, з яких: 1 885 000 грн.-
заборгованість за тілом кредиту, 205 822
грн. 65 коп. - пеня за несвоєчасну сплату
кредиту, суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позову є
обґрунтованими, сума заборгованості за
кредитним договором підтверджена
матеріалами справи. Стосовно
заявленого клопотання представником
ТОВ „ВКП „Прилуки-Агропереробка" про
зменшення суми пені на підставі п.6
статті 232 Господарського кодексу
України, то суд вказав в оскаржуваному
рішенні, що вказане клопотання
задоволенню не підлягає, оскільки в
правовідносинах, які винили між
сторонами, окрім юридичних осіб
(позивач і ТОВ „ВКП
„Прилуки-Агропереробка"), приймає
участь і фізична особа-Рожко А.М., а всі
спори з участю фізичних осіб
розглядаються в порядку цивільного
судочинства, тому застосування норм
Господарського кодексу в даному
випадку не допускається.

Рішення суду першої інстанції
апелянтом оскаржується лише в частині
розміру стягнутої на користь позивача
пені.

В ході апеляційного розгляду даної
справи знайшли своє підтвердження
доводи апеляційної скарги щодо
необхідності зміни оскаржуваного
рішення суду першої інстанції в
частині зменшення розміру стягнутої на
користь банку пені з 205 822грн. 65 коп. (за 10
місяців прострочення виконання
зобов'язання) до 100 379 грн. 30 коп. (за 6
місяців прострочення виконання
зобов'язання - з 01.10.2013 року по
31.03.2014року).

Відповідно до приписів п.6 статті 232
Господарського кодексу України, яка
регламентує порядок застосування
штрафних санкцій, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги відносно того, що
судом при вирішенні позовних вимог в
частині стягнення пені не взято до
уваги тієї обставини, що договір
кредитної лінії № 2 від 07.12.2010року, за
яким фактично виникло порушення
зобов'язань та нараховано пеню,
укладено між двома господарюючими
суб'єктами - юридичними особами: банком
та ТОВ „ВКП „Прилуки-Агропереробка".
Вказані правовідносини між двома
господарюючими суб'єктами-юридичними
особами регулюються положеннями
Господарського кодексу України, при
цьому питання щодо порядку
застосування штрафних санкцій,
зокрема, їх нарахування, регулюється
приписами статті 232 Господарського
кодексу України, п.6 якої передбачає, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 554
Цивільного кодексу України, яка
регламентує правові наслідки
порушення зобов'язання, забезпеченого
порукою, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні боржники
якщо договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Виходячи з правового аналізу вказаної
норми права, поручитель
ОСОБА_6відповідає перед кредитором у
тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу, процентів,
неустойки, відшкодування збитків,
оскільки інше не встановлено договором
поруки.

Згідно положень ч.1 статті 1 Цивільного
кодексу України, цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників.

Згідно розрахунку пені за несвоєчасну
сплату кредиту ТОВ
„ВКП„Прилуки-Агропереробка" за
договором кредитної лінії №2 від 07.12.2010
року станом на 18.07.2014року,
представленого суду позивачем (а.с. 111
зворот), розмір пені становить 205822грн. 65
коп.(початок періоду - 01.10.2013рік, кінець
періоду - 18.07.2014рік). За 6 місяців
прострочення виконання зобов'язання
розмір пені становить 100 379 грн. 30 коп. (з
01.10.2013року по 31.03.2014року).

Апеляційний суд з врахуванням
вищезазначених норм матеріального
права, які регламентують спірні
правовідносини, вважає за необхідне
змінити рішення суду першої інстанції,
зменшивши розмір стягнутої в
солідарному порядку пені з товариства
з обмеженою відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" та ОСОБА_6 на
користь публічного акціонерного
товариства „Державний ощадний банк
України" пені з 205 822грн. 65 коп. (за 10
місяців прострочення виконання
зобов'язання) до 100 379 грн. 30 коп.(за 6
місяців прострочення виконання
зобов'язання). За даних обставин,
відповідно, необхідно також зменшити
загальну суму заборгованості за
кредитним договором, яка підлягає
стягненню в солідарному порядку з
товариства з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" та ОСОБА_6 на
користь публічного акціонерного
товариства „Державний ощадний банк
України" з 2 090 822грн. 65 коп. до 1 985 379грн.30
коп.

В іншій частині рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 18.07.2014року підлягає
залишенню без змін.

Відповідно до п.1.ч.1 статті 7Закону
України ''Про судовий збір'', сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі: зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом. За даних обставин
апеляційний суд вважає за необхідне
повернути товариству з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" з державного
бюджета м.Чернігова 772грн. 57 коп.
надмірно сплаченого судового збору при
поданні апеляційної скарги ( а.с. 117).
Виходячи з розміру вимог апеляційної
скарги, апелянту за її подачу
необхідно було сплатити судовий збір в
розмірі 1 054 грн. 43 коп. ( 1% від суми 105
443грн.35коп.), разом з тим, апелянтом
сплачено 1827 грн. судового збору за
подачу апеляційної скарги, отже
поверненню підлягає надмірно сплачена
сума судового збору в розмірі 772 грн.
57коп. (1827 грн.- 1054грн. 43коп.).

Керуючись статтею 80 ЦК України, п.6
статті 232 Господарського кодексу
України, статтями: 303, 304, 307; п.4 ч.1 статті
309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" задовольнити.

Рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 18 липня
2014 року змінити, зменшивши розмір
стягнутої в солідарному порядку пені з
товариства з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" та ОСОБА_6 на
користь публічного акціонерного
товариства „Державний ощадний банк
України" пені з 205 822грн. 65 коп. до 100 379
грн. 30 коп., і відповідно, зменшивши
загальну суму заборгованості за
кредитним договором, яка підлягає
стягненню в солідарному порядку з
товариства з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" та ОСОБА_6 на
користь публічного акціонерного
товариства „Державний ощадний банк
України" з 2 090 822грн. 65 коп. до 1 985 379грн.30
коп.

В іншій частині рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 18 липня 2014року залишити без
змін.

Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю
„Виробничо-комерційне підприємство
„Прилуки-Агропереробка" з державного
бюджета м.Чернігова 772грн. 57 коп.
надмірно сплаченого судового збору при
поданні апеляційної скарги, які були
внесені за наступними реквізитами:

отримувач - УК у м. Чернігові /
м.Чернігів / 22030001,

р/р 0002,

код отримувача 38054398,

банк отримувача ГУДКСУ у
Чернігівській області

код банку отримувача 853592,

код бюджетної класифікації доходів
22030001 „Судовий збір",

сплачені ТОВ ВКП
„Прилуки-Агропереробка" у філії
Чернігівського обласного управління
ПАТ „Державний ощадний банк України"
відповідно до платіжного доручення №
507 від 23.07.2014 року.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Строк пред'явлення рішення до
виконання в частині повернення суми
судового збору - до 29 вересня 2015 року.

Головуючий:Судді: