У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О
Нагорняка В.А.,

Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 31 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 30 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 30 квітня
2014 року, позовну заяву повернуто ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та ухвалу апеляційного суду, направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позивачу позовну заяву, суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з даних
повідомлення адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС у м. Києві від 21
березня 2014 року, згідно з якими ОСОБА_5
була зареєстрована у гуртожитку по вул.
Кіквідзе, 13Б, що територіально
відноситься до Печерського району м.
Києва, та вибула 14 листопада 2013 року до
м. Харкова.

Проте з такими висновками судів першої
та апеляційної інстанцій погодитися не
можна, оскільки суди дійшли їх із
порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України
позови до відповідача, місце
реєстрації проживання або перебування
якого невідоме, пред'являються за
місцезнаходженням майна відповідача
чи за останнім відомим зареєстрованим
його місцем проживання або перебування
чи постійного його заняття (роботи).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, у разі якщо відповідачем у
позовній заяві, поданій і оформленій у
порядку, встановленому цим Кодексом,
вказана фізична особа, що не є суб'єктом
підприємницької діяльності, суд не
пізніше двох днів з дня надходження
позовної заяви до суду звертається до
відповідного органу реєстрації місця
перебування та місця проживання особи
щодо надання інформації про
зареєстроване місце проживання
(перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання
(перебування) фізичної особи має бути
надана протягом трьох днів з моменту
отримання відповідним органом
реєстрації місця проживання та
перебування особи відповідного
звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом
інформації буде встановлено, що справа
не підсудна цьому суду, суд повертає
позовну заяву на підставі пункту 4
частини третьої статті 121 нього
Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення суми боргу, позивач зазначив
адресу відповідачки ОСОБА_5, а саме:
АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме: з витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, 08 серпня 2003 року
ОСОБА_5 зареєстрована як фізична особа -
підприємець та проживає за адресою:
АДРЕСА_1.

Із справи також вбачається, що,
виконуючи вимоги ч. 3 ст. 122 ЦПК України,
місцевим судом зроблено запит до
органу реєстрації місця перебування та
місця проживання особи щодо надання
інформації про зареєстроване місце
проживання відповідача.

Із довідки адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС у м. Києві від 21
березня 2014 року ОСОБА_5 була
зареєстрована у гуртожитку по вул.
Кіквідзе, 13Б, що територіально
відноситься до Печерського району м.
Києва, та вибула 14 листопада 2013 року до
м. Харкова.

При цьому вказана довідка видана на
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто на особу, яка
не є відповідачем у даній справі.

Повертаючи позивачу позовну заяву, суд
першої інстанції на вказані обставини
уваги не звернув та дійшов
необґрунтованого висновку про
наявність підстав для повернення
позовної заяви.

Зазначені порушення при апеляційному
перегляді усунуто не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ЩІК України,
розглянувши касаційну скаргу на ухвалу
суду, суд касаційної інстанції
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої або
апеляційної інстанції, якщо було
порушено порядок, встановлений для
його вирішення.

Оскільки оскаржувані ухвали
постановлено із порушенням норм
процесуального права, вони підлягають
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345, 349 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 31 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 30 квітня
2014 року скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана