У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

9 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Касьяна О.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Іваничівського району в інтересах
держави в особі Іваничівської районної
державної адміністрації до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення орендної плати, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Іваничівського районного суду
Волинської області від 04 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року прокурор
Іваничівського району в інтересах
держави в особі Іваничівської районної
державної адміністрації звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що прокуратурою
Іваничівського району проведено
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства в частині сплати коштів
за договорами оренди земельної
ділянки. В результаті проведеної
перевірки було встановлено, що 22 січня
2009 року між Іваничівською РДА, в особі
першого заступника голови
Іваничівської РДА Гиця Я.Г. та
орендарем ОСОБА_4 було укладено два
договори оренди земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
які знаходяться за межами населеного
пункту Грядівської сільської ради,
загальною площею 542 кв.м. та 5732 кв.м. для
обслуговування виробничих приміщень.
Відповідно до п. 9 договорів оренди,
ОСОБА_4, зобов'язувався вносити орендну
плату у грошовій формі у розмірі 291,14
грн. на рік, що становить 10 % від
нормативно-грошової оцінки земель за
першим договором, а за другим договором
оренди у розмірі 3079,05 грн. на рік, що
також становить 10 % від
нормативно-грошової оцінки землі. В
порушення зазначених зобов'язань
ОСОБА_4 не сплачував оренду плату.
Станом на 10 липня 2013 року у
відповідача утворилась
заборгованість, яка становить 14361,23 грн.
заборгованість зі сплати орендної
плати та 2163, 31 грн. пені, яка нарахована
за прострочення строку сплати орендної
плати.

Враховуючи вказане, прокурор
Іваничівського району просив стягнути
із ОСОБА_4 14361,23 грн. заборгованості по
сплаті коштів за договором оренди
земельних ділянок та 2163,31 грн. пені.

Рішенням Іваничівського районного
суду Волинської області від 04 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 15 січня 2014 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4
заборгованість за договором оренди
земельної ділянки в сумі 15038,53 грн. на
користь Грядівської сільської ради
Іваничівського району Волинської
області. В іншій частині позову
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені судові рішення та
справу передати на новий розгляд,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іваничівського районного суду
Волинської області від 04 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 15 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.П. Касьян