АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/134/14
Головуючий 1-ї інст. -
Справа № 641/4940/13-ц
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Борової С.А.,

суддів - Крилової Т.Г., Маміної О.В.,

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 20 червня 2013 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «Верус», в особі
філії товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «Верус» у
Комінтернівському районі м. Харкова,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором кредиту,-

в с т а н о в и л а:

В травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначав, що відповідно до укладеного
договору №HAXRRX19990100 від 04 серпня 2007
року, укладеного між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1, позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 3718,80 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення згідно з
терміном дії кредитного договору.

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань 22 березня 2011 року між
банком та ТОВ «УФА «Верус» укладено
договір поруки б/н, за умовами якого
товариство взяло на себе збов'язання
відповідати перед банком за належне
виконання ОСОБА_1 умов договору кредиту
в розмірі обмеженою сумою зазначеною в
Додатку № 1 до цього Договору - 200 грн.

Посилаючись на неналежне виконання
ОСОБА_1 кредитних зобов'язань та на
вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК
України, позивач просив стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за договором в
розмірі 48021 грн. 00 коп., з яких: 3718,80 грн.
заборгованість за кредитом, 19655,64
грн. заборгованість за відсотками за
користування кредитом, 1002,21 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 20881,45 грн.
пеня, а також штрафи: 500 грн. штраф
(фіксована частина), 2262,90 грн. - штраф
(процентна складова), стягнути
солідарно з відповідачів суму
заборгованості за договором кредиту в
розмірі 200 грн., а також стягнути з
ОСОБА_1 понесені позивачем судові
витрати зі сплати судового збору.

Заочним рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 20.06.2013
року позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 47821 грн. 00 коп.
заборгованості за кредитним договором
№НАXRRХ19990100 від 04.08.2007 року, а також
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 480 грн. 21 коп., всього 48301
грн. 21 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ТОВ «УФА
«Верус», в особі філії ТОВ «УФА «Верус»
у Комінтернівському районі м. Харкова
на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 200 грн.
заборгованості за договором кредиту.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить заочне рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 20.06.2013 року скасувати і
ухвалити нове, яким частково
задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк»:

- Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 7193 грн. 21 коп.
заборгованості за кредитним договором
№HAXRRX19990100 від 04.08.2007 року, а також судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 71 грн. 93 коп., всього 7265 грн. 14
коп.

- Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ТОВ
«УФА «Верус», в особі філії ТОВ «УФА
«Верус» у Комінтернівському районі м.
Харкова на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
200 грн. заборгованості за договором
кредиту.

- Виконання рішення в частині
стягнення заборгованості за кредитним
договором № HAXRRX19990100 від 04.08.2007 року в
сумі 7265 грн. 14 коп. розстрочити на один
рік зі сплатою щомісяця на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» 605 грн. 43 коп.

Посилається на неповне з'ясування
судом першої інстанції фактичних
обставин справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.
Висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що вона не підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
правовідносини які між ними виникли та
закон їх регулюючий, виходячи з того, що
між сторонами був укладений кредитний
договір, відповідачі свої зобов'язання
за договором не виконують.

Висновок суду, з яким погоджується
судова колегія, ґрунтується на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилалися як на
підставу своїх вимог і заперечень,
відповідає положенням ст.ст. 57-60, 64 ЦПК
України, та нормам матеріального права.

До такого висновку судова колегія
прийшла виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до договору №НАХRRХ19990100 від
04 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1, позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 3718,80 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення 03.08.2008 р.

Зі змісту договору поруки укладеного 22
березня 2011 року між ПАТ КБ «Приват
Банк» та Філією ТОВ «Українське
фінансове агентство «Верус» розмір
відповідальності поручителя перед
кредитором обмежується сумою
зазначеною в Додатку № 1 до договору
поруки, а саме 200 грн. (а.с.10,12).

Відповідачі не дотримувалися умов
кредитного договору, внаслідок чого
станом на 19 лютого 2013 року виникла
заборгованість в розмірі 48021 грн. 00
коп., з яких: 3718,80 грн. заборгованість
за кредитом, 19655,64 грн.
заборгованість за відсотками за
користування кредитом, 1002,21 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 20881,45 грн.
пеня, а також штрафи: 500 грн. штраф
(фіксована частина), 2262,90 грн. - штраф
(процентна складова).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
цього Кодексу; за кредитним договором
позичальник зобов'язаний повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то вразі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України
порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або в
повному обсязі.Суд вірно визначився
про стягнення з відповідачів солідарно
заборгованості за договором кредиту в
розмірі 200 грн., та з ОСОБА_1 47821 грн. 00
коп. заборгованості за договором
кредиту.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України вирішено
питання щодо судових витрат.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи.

Так, розрахунок апелянта, що грошова
сума по процентам складає 2473 грн.,
виходячи з розрахунку 12 % річних не
відповідає умовам договору, у якому
зазначено, що згідно з п. 4.2 при
порушенні позичальником зобов'язань із
погашення кредиту, він сплачує Банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 15,17 % в місяць, розрахованих від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кредитом. ( а.с. 5
зворот)

П.3.2.3 передбачає обов'язок позичальника
сплатити Банку пеню в розмірі 0, 15% від
суми простроченого платежу, але не
менше 1 гривні за кожен день прострочки.

П. 5.3 передбачає підвищену
відповідальність за несвоєчасне
виконання зобов'язань. Тобто при
порушенні позичальником строків
платежу по будь-якому з грошових
зобов'язань більше ніж на 30 днів, він
сплачує штраф у розмірі 500 грн. + 5% від
суми заборгованості.

Зазначені умови договору щодо
неустойки свідчать, що вони
передбачені за різні види порушення
зобов'язання і рахувати подвійним
накладенням відповідальності за
невиконання одного і того ж порушення
неможна.

П.5.4 передбачено нарахування неустойки
за кожен випадок порушення
зобов'язання, передбаченого п.п. 5.1,5.2,5.3
здійснюється протягом трьох років з
дня, коли відповідне зобов'язання
повинне бути виконане.

П. 5.5 передбачено, що термін позовної
давності по вимогам про стягнення
кредиту, відсотків, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Договір підписаний сторонами,
Відповідач з такими умовами договору
погодився.

Підстав для зниження розміру
неустойки судова колегія не вбачає.
Розмір неустойки не можна вважати не
співмірним з розміром заборгованості
за основним зобов'язанням. Доказів, які
б були підставою для зниження розміру
неустойки з інших підстав суду не
надано.

Підстав для розстрочки виконання
рішення суду , судова колегія не вбачає.

Оскільки рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, згідно зі ст.. 308
ЦПК України судова колегія відхиляє
апеляційну скаргу та залишає рішення
суду без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 20 червня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: