Провадження № 2/641/2192/2014
Справа № 641/4340/14-ц
Комінтернівський районний суд м.
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комінтернівського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції та ОСОБА_2
про визнання шлюбу недійсним, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова з позовом до Комінтернівського
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції (далі - Комінтернівський ВД
РАЦС РСХМУЮ), та ОСОБА_2 в якому просить
визнати недійсним шлюб, зареєстрований
17.04.1993 р., укладений між нею та ОСОБА_2 в
Комінтернівському відділі РАЦС м.
Харкова, анулювати актовий запис №285
від 17.04.1993 р. про укладення шлюбу між
ними, що міститься в книзі державної
реєстрації актів цивільного стану
Комінтернівського ВД РАЦС РСХМУЮ, а
також визнати недійсним свідоцтво про
В обґрунтування своїх позивних вимог
позивач зазначила, що в 1976 році
зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Сімейне
життя не склалося, у зв'язку з чим 12.03.1986
році шлюб було розірвано. Від шлюбу
мають сина - ОСОБА_4.
У 1986 р. позивач переїхала з України до
Російської Федерації. З колишнім
чоловіком жодних відносин вона не
підтримувала, проте він інколи
з'являвся задля спілкування з сином.
У листопаді 2011 р. ОСОБА_2 звернувся до
Пресненського районного суду м. Москви
з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій
зазначав, що 02.02.1991 р. між ним та ОСОБА_1
Комінтернівським відділом РАЦС м.
Харкова був укладений шлюб, про що в
книзі реєстрації актів цивільного
стану зроблений актовий запис №132.
Також ОСОБА_2 повідомив суду, що
Мєщанським відділом РАЦС м. Москви
вищевказаний шлюб був розірваний, на
підтвердження чого надав свідоцтво про
розірвання шлюбу, зареєстроване 02.02.1991
р. Комінтернівським відділом РАЦС м.
Харкова. Однак, як стверджувала ОСОБА_1
вона повторно не укладала шлюб з ОСОБА_2
Під час розгляду справи в
Пресненському районному суді м. Москви
ОСОБА_2 змінив позовні вимоги, та
повідомив, що раніше помилився, а
насправді шлюб між ним та ОСОБА_1 був
укладений 17.04.1993 р. Комінтернівським
відділом РАЦС м. Харкова, про що мається
актовий запис №285.
ОСОБА_1 була вимушена звернутися до
Комінтернівського відділу РАЦС м.
Харкова, де вона дізналася про дійсну
наявність в актовій книзі запису про
реєстрацію шлюбу 17.04.1993 р. між нею та
ОСОБА_2 та вона встановила, що підпис їй
не належить, з чого зробила висновок
про фальсифікацію підпису від її імені.
Після чого ОСОБА_1 звернулася до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова з позовною заявою до
Комінтернівського ВД РАЦС РСХМУЮ,
третя особа ОСОБА_2 з вимогами
зобов'язати Комінтернівський відділ
РАЦС м. Харкова анулювати актовий запис
№285 від 17.04.1993 року.
Комінтернівським районним судом м.
Харкова була призначена
судово-почеркознавча експертиза,
згідно висновку якої від 23.05.2013 року
№2695 встановлено, що підпис від імені
ОСОБА_1 у записі акта про укладення
шлюбу №285 від 17.04.1993 р. у графі «вона» у
рядку « 13» «підписи осіб, що укладають
шлюб (дошлюбні прізвища)» виконаний не
Виходячи з наведеного позивач
просила задовольнити її позовні
вимоги у повному обсязі.
Позивач в судове засідання не з'явилася
про день, час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, про
причини неявки суду не повідомила.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явився надав до суду
заяву в якій позовні вимоги підтримав,
просив розглядати справу за його
відсутності, проти ухвалення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, шляхом розміщення оголошення в
засобах масової інформації у газеті
"Урядовий кур'єр" № 99 від 04 червня 2014
року, про причину неявки суду не
повідомив.

Представник відповідача
Комінтернівського ВД РАЦС РСХМУЮ в
судове засідання не з'явився про день,
надав суду заяву в якій просив
розглядати справу за його
відсутності, у вирішенні питання
покладаються на розсуд суду.

Зі згоди позивача, суд вважає за
можливе ухвалити рішення при заочному
розгляді справи, за відсутності сторін
на підставі наявних в матеріалах
справи доказів, та ухвалити по справі
заочне рішення.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.1986 р. було
розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 від
12.03.1986 р., виданим Дзержинським відділом
РАЦС м. Харкова, актовий запис №270 (а.с.
13).

Згідно запису акту про укладення шлюбу
№285 від 17.04.1993 р., 17.04.1993 р. був укладений
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 48-49).

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи Харківського науково-
дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса
№2695 від 23.05.2013 р. у справі №2020/13218/2012
встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1
в «Записі акта про укладення шлюбу» №285
від 17.04.1993 р., в графі «Вона», в рядку « 13.
Підписи осіб, що укладають шлюб
(дошлюбні прізвища)», - виконаний не
ОСОБА_1 (а.с. 43-53).

До матеріалів справи позивачем також
надано постанову Комінтернівсього
районного суду м. Харкова від 19.06.2013
року по справі №2020/13218/2012, якою позов
ОСОБА_1 було задоволено, зобов'язано
Комінтернівський ВД РАЦС РСХМУЮ
анулювати актовий запис цивільного
стану за №285 від 17.04.1993 року про
укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
(а.с. 34-35).

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.08.2013 р. по
даній цивільній справі постанову
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 19.06.2013 року було скасовано
та прийнято нову постанову про відмову
у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1(а.с.36-39).

Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

У відповідності до положень ст. 40
Сімейного кодексу України шлюб
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо він був зареєстрований без
вільної згоди жінки або чоловіка.

Відповідно до загального правила дії
законів та інших нормативно-правових
актів у часі, норми Сімейного кодексу
України застосовуються до тих сімейних
правовідносин, що виникли після
набрання ним чинності, тобто не раніше
01.01.2004 р., так як відповідно до п.1
розділу VII Сімейного кодексу України,
цей Кодекс набирає чинності одночасно
з набранням чинності Цивільним
кодексом України.

Таким чином, у зв'язку з тим, що
недійсний шлюб та спірний актовий
запис був виконаний в
Комінтернівському відділі РАЦС м.
Харкова 17.04.1993 р., до даних
правовідносин підлягають
застосовуванню норми Кодексу про шлюб
та сім'ю України.

Частиною 1 ст. 12 Кодексу про шлюб та
сім'ю України (далі - КпШС України)
встановлено, що шлюб укладається в
державних органах реєстрації актів
громадянського стану.

Відповідно до ст. 15 цього Кодексу, для
укладення шлюбу необхідна взаємна
згода осіб, які одружуються, і
досягнення ними шлюбного віку.

Згідно зі ст. 45 КпШС України, шлюб може
бути визнаний недійсним в разі
порушення умов, встановлених статтями
15 - 17 цього Кодексу, а також в разі
реєстрації шлюбу без наміру створити
сім'ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу
недійсним провадиться в судовому
порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 47 цього Кодексу, позов
про визнання шлюбу недійсним може бути
пред'явлений одним з подружжя,
прокурором і особами, права яких
порушені.

Стаття 48 КпШС України встановлює, що
шлюб, визнаний судом недійсним,
вважається таким з часу його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КпШС України,
визнання шлюбу недійсним тягне за
собою припинення всіх прав і
обов'язків, що виникли раніше і
передбачені законом для осіб, які
перебувають у шлюбі.

Відповідно до ст. 161-1 КпШС України,
анулювання первинних записів актів
громадянського стану провадиться
органами реєстрації актів
громадянського стану на підставі
рішення суду.

Згідно п. 71 Інструкції «Про порядок
реєстрації актів громадянського стану
в Україні», затвердженої Міністром
юстиції України від 29.12.1984 за №22/5,
реєстрація шлюбу провадиться в органах
реєстрації актів громадянського стану
в присутності осіб, які укладають шлюб,
а також за їх бажанням в присутності
свідків, родичів, знайомих. Укладення
шлюбу по довіреності або через
представника, тобто заочно - не
дозволяється.

Виходячи з наведеного, судом
встановлено, що при укладенні шлюбу з
ОСОБА_2 17 квітня 1993 року, актовий запис
№285, в Комінтернівському відділі РАЦС
м. Харкова, особистий підпис у записі
акту про укладення шлюбу від 17 квітня
1993 року позивач не ставила. У зв'язку з
чим, суд приходить до висновку, що
необхідна взаємна згода позивача на
укладення шлюбу з ОСОБА_2 була відсутня.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги
позивача про визнання недійсни м
шлюбу, зареєстрованого 17.04.1993 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 285
та визнання недійсним виданого у
зв'язку з реєстрацією вказаного шлюбу
свідоцтва про шлюб між сторонами,
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про
анулювання актового запису про шлюб
№ 285 від 17.04.1993 року необхідно
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 24 Закону України
«Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» актовий запис
цивільного стану анулюється на
підставі: 1) рішення суду; 2) висновку
відповідного органу державної
реєстрації актів цивільного стану у
випадках, передбачених законом.
Анулювання актового запису
цивільного стану проводиться відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем його зберігання.
Заява про анулювання актового запису
цивільного стану подається
заінтересованою особою до
відповідного органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем проживання заявника або за
місцем зберігання актового запису
цивільного стану, який підлягає
анулюванню. У відповідності до п. 4.4.
Правил внесення змін до актових
записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання, затверджених
наказом Міністрества юстиції України
№ 96/5 від 12.01.2011 року (далі - Правил),
актовий запис цивільного стану може
бути анульований на підставі рішення
суду.У відповідності до положень п.4.6.
Правил Відділ державної реєстрації
актів цивільного стану, дипломатичне
представництво чи консульська
установа України анулює первинні
актові записи цивільного стану на
підставі рішення суду про: анулювання
актового запису цивільного стану;
визнання шлюбу недійсним; визнання
шлюбу неукладеним; визнання розірвання
шлюбу фіктивним; скасування рішення
суду про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення померлою у
випадках, передбачених статтею 118
Сімейного кодексу України. Актовий
запис про розірвання шлюбу анулюється
на підставі рішення суду про
скасування рішення суду про визнання
особи безвісно відсутньою у разі
поновлення шлюбу за спільною заявою
подружжя.

Тобто рішення суду про визнання
недійсним шлюбу є підставою для
анулювання актового запису про шлюб,
тому позовні вимоги позивача в цій
частині задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
по зверненню фізичної чи юридичної
особи, в межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у розгляді справи.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
обгрунтовані та підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 17 квітня 1993 року
Комінтернівським відділом реєстрації
актів громадянського стану м. Харкова,
актовий запис № 285.

Визнати недійсним свідоцтво про шлюб
укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 видане 17 квітня 1993
року Комінтернівському відділі
реєстрації актів громадянського стану
м. Харкова.

В задоволенні позовний вимог в іншій
частині - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

В разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя: М. Ю. Онупко