23.01.2014 Справа № 756/137/14-ц
унікальний № 756/137/14-ц
провадження № 2-н/756/24/14
УХВАЛА

23 січня 2014 року суддя Оболонського
районного суду м. Києва Маринченко М.М.,
перевіривши заяву Вишгородського
районного комунального підприємства
«Вишгородтепломережа» про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги з ОСОБА_1,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за
житлово-комунальні послуги у розмірі
2550 грн. 89 коп., надані в АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що боржник
зареєстрований в АДРЕСА_2

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 100 ЦПК України
суддя повертає заяву про видачу
судового наказу у разі якщо наявні
обставини, зазначені у пунктах 2-4 ч. 3 ст.
121 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України
заява повертається у випадках, коли
справа не підсудна цьому суду.

Згідно ст. 97 ЦПК України заява про
видачу судового наказу подається до
суду першої інстанції за загальними
правилами підсудності, встановленими
цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» заява про
видачу судового наказу подається до
суду за загальними правилами
підсудності, встановленими главою 1
розділу III ЦПК. Зокрема, заява подається
до суду за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
проживання фізичної особи або за
зареєстрованим у встановленому
порядку місцем її перебування чи
місцезнаходженням юридичної особи
(стаття 109 ЦПК); на вимогу про стягнення
заробітної плати поширюються також
правила підсудності за вибором
заявника - за зареєстрованим місцем
його проживання чи перебування
(частина перша статті 110 ЦПК). У разі
порушення правил підсудності заява
повертається заявникові для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала (стаття 115 ЦПК), яка може бути
оскаржена в апеляційному порядку.

Частиною 6 ст. 100 ЦПК України
передбачено, що у разі якщо боржником у
заяві про видачу судового наказу, щодо
якої відсутні підстави для її
повернення чи відмови у видачі
судового наказу, вказана фізична особа,
яка не має статусу підприємця, суддя не
пізніше двох днів з дня надходження
такої заяви звертається до
відповідного органу реєстрації місця
перебування та місця проживання особи
щодо надання інформації про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання фізичної
особи - боржника.

За відомостями адресно-довідкового
підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві
боржник ОСОБА_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, яка територіально не
відноситься до Оболонського району м.
Києва.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що вказана заява про
видачу судового наказу не підсудна
Оболонському районному суду м. Києві і
підлягає поверненню комунальному
підприємству для подання до належного
суду.

Керуючись ст.ст. 100, 109, 121 ЦПК України

ухвалив:

Заяву Вишгородського районного
комунального підприємства
«Вишгородтепломережа» про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги з ОСОБА_1 повернути заявнику
для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги на ухвалу суду.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.
Маринченко