Справа № 314/1682/14-ц
Провадження № 2/314/811/2014
10.06.2014року Вільнянський районний суд
у складі: головуючого - судді Кіяшко
при секретарі Павлівській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в позові посилається на те, що між
банком та відповідачкою було укладено
договір №DNH4KР11400055 від 01.04.2006р.
Відповідно до умов вищезазначеного
Договору, позивач надає відповідачу
кредит у сумі 923,00грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши відповідачу кредит у
Відповідач не виконала взяті на себе
зобов'язання за договором, у зв'язку з
чим станом на 14.03.2014 заборгованість по
У зв'язку з чим позивач звернувся до
суду з вказаним позовом.
У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
підтримав свої позовні вимоги, просив
їх задовольнити, не заперечував проти
ухвалення заочного рішення у разі
неявки в судове засідання відповідача.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив, своїх заперечень не надав.
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. За
згодою позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку, що
позовна заява підлягає повному
задоволенню з таких підстав:

У судовому засіданні встановлено
наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язання є правовідношення, в яких
одна сторона (відповідач) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від відповідача виконання
його обов'язку. Зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.04.2006року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
правонаступником якого є Публічне
Акціонерне Товариство КБ «ПРИВАТБАНК»
та ОСОБА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, був укладений кредитний
договір № DNH4KР11400055 на підставі якого
відповідачеві було надано кредит, у
розмірі 923,00грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши відповідачу кредит, в
розмірі 923,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається,
що захисту підлягають порушені,
невизнані або оспорювані права,
свободи чи інтереси.

Правовідносини що склалися між
сторонами, є договірними і
врегульовані статтями 526, 527, 530, 610-611, 625,
1049, 1054 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК
України, правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтями 525-526 ЦК України передбачено,
що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу
Європейської Конвенції «Про захист
прав людини і основоположних свобод»,
кожна фізична або юридична особа право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений свого майна
інакше як в інтересах суспільства на
умовах, передбачених законом або
загальними принципами міжнародного
права.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених особами вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.

Судом встановлено, що в порушення норм
закону і умов кредитного договору
ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконала, у
зв'язку з чим виникла заборгованість
станом на 14.03.2014 в розмірі 16397,85 грн., з
яких: заборгованість за кредитом - 859,33
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом - 4692,17 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 9589,31 грн., а
також штрафи відповідно до пункту 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг: 500 грн. (фіксована частина), 757,04
грн. (процентна складова). (а.с.3).

Враховуючи викладене, позов є
обґрунтованим, право позивача підлягає
захисту, а позов до задоволення у
повному обсязі.

Відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України з
відповідача варто стягнути на користь
позивача суму сплаченого судового
збору в розмірі: 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК
України, ст.ст. 16, 526, 530, 1054 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1 на користь Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором №DNH4KР11400055 від
01.04.2006р. у сумі 16397,85 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом - 859,33 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом -
4692,17 грн., пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором -
9589,31 грн., а також штрафу 500 грн.
(фіксована частина), та 757,04 грн.
(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1 на користь Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
В.О. Кіяшко

10.06.2014 року

10.06.2014