Справа № 426/729/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року ,
м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської
області у складі головуючого судді
Гашинської О.А., при секретарі
Сироватцькій А.О., розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Сватове, матеріали цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з даним позовом, в якому
зазначила, що на праві приватної
власності АДРЕСА_1, має домобудівлю, в
якій і проживає. В 1999 році її донька
ОСОБА_3 вступила в шлюб з відповідачем
ОСОБА_2 і прийняла його прізвище ОСОБА_3
. В серпні 2000 року на прохання доньки та
відповідача вона на своїй житловій
площі прописала відповідача по справі
як члена їхньої родини. Сумісно вони
прожили до 16 серпня 2011 року, потім сім'я
розпалась і донька ОСОБА_3 звернулась
до суду з позовом про розірвання шлюбу.
Рішенням Сватівського районного суду
від 13 листопада 2012 року шлюб між
донькою та відповідачем розірваний.
Але до цього вироком Сватівського
районного суду від 27 лютого 2012 року
відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним
за ст.. 121 ч 2 КК України і підданий
покаранню у вигляді 7 років позбавлення
волі. Строк покарання йому
нараховується з моменту затримання,
тобто з 17 серпня 2011 року. З цього
моменту відповідач в належному йому
будинку не проживає, участі в утриманні
будинку, його ремонті, в сплаті
вартості комунальних послуг не
приймає, хоча значиться до
теперішнього часу прописаним в цьому
будинку. Прописка відповідача на
належній їй житловій території не
дозволяє в повній мірі розпоряджатись
своєю власністю, так як вона не може
вирішити питання про отримання
субсидії, як сім'я малозабезпечена, не
має можливості вирішувати інші
питання розпорядження своєю власністю.
Добровільно про виписку з будинку
відповідач заяв не присилає, тому вона
і вимушена звертатись в судові органи з
позовом про визнання його таким , що
втратив право користування належним
їй будинком. Просить суд позов
задовольнити.

В судове засідання позивач
ОСОБА_1 не з'явилась, надала заяву про
розгляд справи без її участі, на позові
наполягає в повному обсязі (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_2, згідно
судового доручення від 30 травня 2014 року
був допитаний начальником ВК № 24 м.
Петровське - Красний Луч Луганської
області та надав заяву про згоду з
позовом (а.с.29).

Суд, дослідивши та оцінивши
добуті в судовому засіданні докази в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
зв'язку з наступним:

- позивачу ОСОБА_1 належить
будинок за адресою АДРЕСА_1, про що
свідчить свідоцтво про право на
спадщину за законом (а.с.24). Відповідач
ОСОБА_2 зареєстрований до цього часу в
даному будинку, що підтверджується
домовою книгою (а.с.5-9). Згідно вироку
Сватівського районного суду від 27
лютого 2012 року, відповідач ОСОБА_2
засуджений за ст.. 121 ч 2 КК України до 7
років 6 місяців позбавлення волі, що
підтверджується копією вироку (а.с.11-17).

Відповідач ОСОБА_2 в своїй заяві
позовні вимоги визнав (а.с.29).

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини ,
визнані сторонами та іншими особами ,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ст. ст. 150, 155 ЖК України -
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд, жилі будинки , що є в приватній
власності громадян, не може бути в них
вилучено, власника не може бути
позбавлено права користування жилим
будинком.

Згідно ст. 158 ЖК України, наймач
користується жилим приміщенням у
будинку, що належить громадянинові на
праві приватної власності, відповідно
до договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення
укладається між власником будинку і
наймачем у письмовій формі з наступною
реєстрацією у виконавчому комітеті
місцевої Ради народних депутатів або
в органі управління, що ним
утворюється. Договір повинен містити
вказівку на предмет договору , строк, на
який він укладається, визначати права
і обов"язки наймодавця і наймача та
інші умови найму.

У відповідності до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 150, 155, 158 ЖК України, ст.391 ЦК України
ст. ст. 213-215, 224 - 233, 294, ЦПК України,

В И РІ Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування домобудівлею АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О.А. Гашинська