Справа № 183/7103/13-ц
№ 2/183/913/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретаріТен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Новомосковської міської ради,
третя особа - ОСОБА_2, про визнання права
власності в порядку спадкування за
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому, після
уточнення своїх вимог, просить визнати
заОСОБА_3 право власності на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1 (надалі - квартира,
спірна квартира),в порядку спадкування
за законом після смерті його дружини
ОСОБА_4, померлоїІНФОРМАЦІЯ_3, а також
визнати за позивачем право власності
на 3/4 частини цієї квартири в порядку
спадкування за законом після смерті
його батька ОСОБА_3, померлого
В обґрунтування заявленого позову
позивач посилається на те, що22.09.2009року
помер його батько ОСОБА_3Позивач
звертався до приватного нотаріуса
ОСОБА_6 із заявою про прийняття
спадщини. За життя ОСОБА_3 та його
дружині ОСОБА_4 на праві спільної
(сумісної) власності належала спірна
квартира. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла.
Оскільки батько позивача ОСОБА_3
постійно проживав разом із ОСОБА_4 на
час її смерті, то згідно ст. 1268 ЦК
України він вважається таким, що
Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від05.09.2008 року частки ОСОБА_3 та
його померлої дружини ОСОБА_4 в
спільному майні (квартирі) визначено по
1/2 кожному. Отже спадщина після смерті
ОСОБА_4 складається з 1/2 частини
квартири. Крім батька позивача
спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її
син ОСОБА_2, який також прийняв спадщину
та отримав свідоцтво про право на
спадщину на 1/4 частину квартири.
Позивач є єдиним спадкоємцем першої
черги після смерті батька ОСОБА_3,
оскільки інших спадкоємців, які б
претендували на спадщину, не має.

Таким чином, позивач вважає, що його
батькові за життя належала 1/2 частина
квартири, після смерті його дружини
ОСОБА_4 він успадкував 1/4 частину
квартири, і вже після смерті батька
ОСОБА_3 позивач має право на спадщину у
вигляді 3/4 частин квартири.

Позивач звернувся до приватного
нотаріуса ОСОБА_6 за отриманням
свідоцтва про право на спадщину, однак
нотаріусом у видачі свідоцтва про
право на спадщину було відмовлено,
оскільки позивачем не було надано
документівпро державну реєстрацію
права власності спадкодавця на спірну
квартиру.

За таких обставин позивач вимушений
звернутися до суду для захисту своїх
порушених прав.

В судове засідання позивач не з'явився,
його представник надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просивсуд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
вирішення справи залишає на розсуд
суду.

Третя особав судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи у свою відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_4 (а.с.9), після смерті якої
відкрилась спадщина на усе належне їй
майно. На час смерті ОСОБА_4 з нею у
спірній квартирі постійно проживав її
чоловік ОСОБА_3, що підтверджується
відповідними довідками (а.с.11,12).
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05.09.2008 року частки ОСОБА_3 та
його померлої дружини ОСОБА_4 в
спільному майні (квартирі) визначено по
1/2 кожному (а.с.4-7).

В матеріалах справи міститься також
заява ОСОБА_3 від 03.07.2008 року до
Новомосковської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті своєї дружини
ОСОБА_4 (а.с.92).

Тому, суд приходить до переконання, що
ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті
своєї дружини ОСОБА_4

14.12.2011 року до Новомосковської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті своєї матері ОСОБА_4 звернувся
також її син ОСОБА_2 (а.с.94), якому 17.01.2014
року було видано свідоцтво про право на
спадщину на 1/4 частину спірної квартири
(а.с.95).

Таким чином, враховуючи те, що спадкове
майно після смерті ОСОБА_4 складалося,
зокрема, із 1/2 частини квартири,
спадщину прийняли двоє спадкоємців
першої черги за законом, один з яких
отримав свідоцтво про право на
спадщину на 1/4 частину спірної
квартири, то ОСОБА_3 також успадкував 1/4
частину цієї квартири. Однак за життя
ОСОБА_3 не встиг оформити свідоцтво про
право на спадщину після смерті дружини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.10).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.Позивач є сином
померлого ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.8).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, діти
спадкодавця відносяться до першої
черги спадкоємців за законом.

З матеріалів справи вбачається, що
27.01.2010 року позивач звертався до
приватного нотаріуса Новомосковського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
із заявою про прийняття спадщини (а.с.44),
10.09.2013 року із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину (а.с.57),
однак постановою від 10.09.2013 року
приватний нотаріусОСОБА_6
відмовивпозивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину, оскільки
позивачем не було надано документів
про державну реєстрацію права
власності спадкодавця на спірну
квартиру (а.с.62).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За таких обставин, суд вважає, що на час
відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3
йому належали на праві власності,
зокрема, 3/4 частини спірної квартири.
При цьому, 2/4 частини квартири належали
йому в якості спільного майна з
померлою дружиною, а 1/4 частину він
успадкував після її смерті.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої
черги після смерті батька ОСОБА_3,
оскільки інших спадкоємців за законом
чи заповітом, які б претендували на
спадщину, не має.

Тому позов в частині визнання за
позивачем права власності на 3/4 частини
спірної квартири в порядку спадкування
за законом після смерті його батька
ОСОБА_3 є обґрунтованим і підлягає
задоволенню.

У той же час, вимоги позивача про
визнання за ОСОБА_3 права власності на
1/4 частину квартири в порядку
спадкування за законом після смерті
його дружини ОСОБА_4 не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.
Обраний позивачем спосіб судового
захисту не відповідає визначеним
законодавством України способам
захисту цивільних прав, оскільки
законодавством України не передбачено
можливість визнання права власності на
майно за померлими особами. Також, факт
та обставини прийняття спадщини ОСОБА_3
після смерті своєї дружини ОСОБА_4,
належність ОСОБА_3 цієї спадщини у
вигляді 1/4 частини квартири є
обставинами, які встановлюються судом
під час розгляду справи, входять до
предмету доказування у справі, і є
підставою для визнання права власності
на квартиру в порядку спадкування саме
за позивачем, а не підставою для
визнання права власності на частину
квартири за померлим ОСОБА_3 До того ж,
заявлені дві позовні вимоги позивачем
суперечать одна одній, оскільки
неможливо було б визнати за позивачем
право власності на 3/4 частини квартири
за умови, коли іншим двом особам
належить по 1/4 частині.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 3, 10, 57-60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.
ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до Новомосковської
міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на 3/4 частини квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний строк після його
проголошення. Особи, які брали участь у
судовому засіданні, але не були
присутніми під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк