Справа №333/2305/13-ц
Пр. №2/333/1590/13
Рішення

Іменем України

20 січня 2014 року
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

Головуючого, судді
Піх Ю.Р.

при секретарі
Бабенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
свідоцтва недійсним та визнання права
власності на частину будинку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом про визнання
свідоцтва недійсним та визнання права
власності на частину будинку, в якому
після уточнення позовних вимог,
просила суд визнати свідоцтво про
право на спадщину №418 від 15.06.2013р.
виданого Василівською державною
нотаріальною конторою Запорізької
області ОСОБА_2 на 67/100 частини
житлового будинку за адресою - АДРЕСА_1
недійсним та визнати за ОСОБА_1 право
власності на 67/100 частини житлового
будинку за адресою - АДРЕСА_1.

В обґрунтування уточнених позовних
вимог позивач зазначила, що 16.07.2013р. їй
стало відомо, що спірне майно
зареєстровано в порядку спадкування за
ОСОБА_2, який не зрозуміло з яких
підстав прийняв спадщину в
Василівській державній нотаріальній
конторі Запорізької області, так як
спадкова справа №672 відкрита в 2010р.
Шостою Запорізькою державною
нотаріальною конторою.

67/100 житлового будинку, який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва №89 про право власності на
домоволодіння виданого Запорізьким
МКГ 1984р.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіт не
залишила. Після смерті відкрилася
спадщина на 67/100 житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

На підставі ст. 1266 ч.3 ЦК України
позивач вважає, що має право на
спадкування за законом, бо є
племінницею померлої ОСОБА_3 і має
право спадкувати ту частину спадщини,
яка належала за законом матері
позивачки - ОСОБА_4, а саме 67/100 житлового
будинку.

22 листопада 2010 року позивач звернулася
до Шостої Запорізької державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за законом, після
померлої рідної тітки ОСОБА_3.
Відповідно до рішення Василівського
районного суду Запорізької області
було встановлено факт того, що померла
ОСОБА_3 є рідною тіткою ОСОБА_1

Згідно постанови державного нотаріуса
Шостої Запорізької державної
нотаріальної контори ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлої ОСОБА_3 було
відмовлено, оскільки позивачем до
нотаріуса не було надано
правовстановлюючий документ на
житловий будинок АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 та його представник,
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнали в повному об'ємі, та пояснили,
що на підставі свідоцтва № 89 про право
особистої власності на домоволодіння
від 30.01.1984р. ОСОБА_3 належало 67/100 будинку
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після
смерті заповіт не залишила.

ОСОБА_5 (рідна сестра померлої ОСОБА_3 та
законна спадкоємиця) 27 вересня 2010 року
написала заяву про прийняття спадщини
за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
рідної сестри ОСОБА_3. На підставі заяви
ОСОБА_5 була заведена спадкова справа №
672 за 2010 рік. На запит Шостої
Запорізької державної нотаріальної
контори від 21.07.2011р. вих. №2250/02-14,
Комунарським районним судом м.
Запоріжжя 05.08.2011р. вих. №8827, було надано
відповідь про наявність в провадженні
суду двох цивільних справ за участю гр.
ОСОБА_1 - №2-2097/11 про визнання права
власності та №2-3017/11 про визнання права
на спадкування. На підставі ст.42 Закону
України «Про нотаріат» та п.12
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України у
разі одержання від суду повідомлення
про надходження заяви заінтересованої
особи, яка оспорює право або факт, про
посвідчення якого просить інша
заінтересована особа, вчинення
нотаріальних дій зупиняється до
вирішення справи судом. Таким чином,
ОСОБА_5 позбавили права в видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_3 до моменту розгляду судових
справ.

Шостою Запорізькою державною
нотаріальною конторою винесена
постанова про відмову в вчиненні
нотаріальної дії ОСОБА_1 в зв'язку з
ненаданням правоустановлючих
документів на будинок. Зазначена
постанова позивачем не оскаржувалася.

ОСОБА_1 в 2011 році звернулася з позовною
заявою до ОСОБА_5, третя особа - Шоста
Запорізька державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на 67/200 частини житлового будинку в
порядку спадкування за законом.
Комунарским районним судом м.
Запоріжжя було відкрите провадження по
справі №2-2097/11. В процесі слухання
справи позивач ОСОБА_1 декілька разів
уточнювала позовні вимоги та за час
слухання справи померла відповідач
ОСОБА_5, яка після смерті залишила
заповіт відповідно до якого все своє
майно, де б воно не знаходилося та з
чого не складалося і взагалі все те, що
буде належати їй на момент смерті і на
що вона за законом буде мати право
заповіла ОСОБА_2. На підставі
зазначеного заповіту (зареєстрованого
в Василівській державній нотаріальній
конторі) та листа Василівської
державної нотаріальної контори
Запорізької області №1404 від 01.11.2011
року здійснена заміна відповідача з
ОСОБА_5 на ОСОБА_2

Зазначений спір розглядався судами,
були постановлені рішення, які набрали
законної сили.

ОСОБА_2 довгий час піклувався про
померлу ОСОБА_3. Доказом витрат на
лікування ОСОБА_3 є копії фіскальних
чеків ПП «Домашній доктор», витрати на
поховання підтверджені довідкою ТОВ
«Ритуал-Сервіс». Крім цього, ОСОБА_2
здійснює платежі за комунальні послуги
по спірному будинку.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, вивчивши матеріали
справи, а також дослідивши всі інші
докази, що є в матеріалах справи, суд
вважає, що позов позивача задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1, виданого Запорізьким
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Головного управління
юстиції в Запорізькій області 24.05.2010р.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, у вигляді 67/100 житлового
будинку АДРЕСА_1 , які належали померлій
на підставі свідоцтва про право
особистої власності на домоволодіння
№89, виданого 30.01.1984р. Запорізьким МКГ.

Судом встановлено факт звернення в 2011
році позивача ОСОБА_1 до Комунарського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до ОСОБА_2, третя особа Шоста Запорізька
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом.

Комунарським районним судом м.
Запоріжжя 14 січня 2013 року по справі
№2-2097/11 було винесене рішення, яким
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Шоста Запорізька державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
залишити без задоволення. Апеляційний
суд Запорізької області по справі
№22-ц/778/1184/13 18 квітня 2013 року постановив
апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Комунарського районного суду
Запорізької області по справі №2-2097/11
залишити без змін. Рішення судів першої
та апеляційної інстанції набрали
законної сили.

Статтею 3 ЦПК України «Право на
звернення до суду за захистом»
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому Цивільним
процесуальним кодексом України,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень крім випадків,
встановлених ЦПК України. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 14 Цивільного
процесуального кодексу України
«Обов'язковість судових рішень» -
Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Згідно ч.3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
«Підстави звільнення від доказування»
- Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 56, 57, 58, 59, 88,
213-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання свідоцтва недійсним та
визнання права власності на частину
будинку - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

Ю.Р. Піх