Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/19/14
Головуючий у 1 інстанції: Махіборода
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.

Судді Кримська О.М.,

Подліянова Г.С.

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
Правобережних районного відділення
електричних мереж на заочне рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 13 червня 2013 року у справі
за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в
особі Правобережного районного
відділення електричних мереж до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
спожиту електроенергію, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
Правобережного районного відділення
електричних мереж звернулося до суду
із вказаним позовом, в якому зазначали,
що ОСОБА_3 користується
електроенергією та є її споживачем на
підставі особового рахунку НОМЕР_1 про
користування електроенергією, однак
свої обов'язки по оплаті за її
використання не виконує, тому просили
суд стягнути з відповідача ОСОБА_3, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь
ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі
Правобережного районного відділення
електричних мереж:заборгованість по
оплаті за спожиту електроенергію в
кількості 4646 кВт/год, що утворилася за
період часу з 14.04.2007 року по 31.03.2013 року у
розмірі 1131 грн. 78 коп., а також понесені
витрати по оплаті судового збору в сумі
229 грн. 40 коп..

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 13
червня 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
Правобережного районного відділення
електричних мереж заборгованість за
спожиту електричну енергію в розмірі 372
грн. 95 коп., а також витрати по сплаті
судового збору в сумі 229 грн. 40 коп..

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі
Правобережного районного відділення
електричних мереж подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, причини неявки суду не
повідомила.

Апеляційним судом відповідно до вимог
ст.. 74, ч.3 ст. 76 ЦПК України вжиті всі
заходи щодо належного повідомлення
відповідача про місце та час розгляду
справи ( судова повістка неодноразово
направлялась поштою та через
квартальний комітет) з метою надання
можливості відповідачці скористатися
своїми процесуальними правами).

Згідно даних адресно-довідкового бюро
станом на 15.08.2013 року ОСОБА_3
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.
51)

Відповідачка не повідомляла суд
апеляційної інстанції про зміну місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи ( ч.1 ст. 77 ЦПК
України).

Строк розгляду апеляційної
скарги, визначений ст.. 303-1 ЦПК України
сплив.

З мотивів, викладених вище, судова
колегія вважає можливим розглядати
справу за відсутності відповідачки.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами ст. 714 ЦК
України, ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику", Правил
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1999 року № 1357 споживач електроенергії
зобов'язаний щомісячно своєчасно
сплачувати кошти за використану
електроенергію.

Встановлено, що в будинку №111 по вул.
Каховська у м. Запоріжжі з 2007 року
зареєстрована та проживає ОСОБА_3.(
а.с.51)

З копії роздруківки особового рахунку
НОМЕР_1, яка надана позивачем,
вбачається що по розрахунках за
спожиту електроенергію за період з
серпня 2007 року по липень 2010 року
включно загальна заборгованість
становить 1131грн. 78 коп. (а.с.4).

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідач належним чином
не виконувала своїх зобов'язань по
оплаті послуг за спожиту
електроенергію, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги, застосував
строк позовної давності та стягнув
суму заборгованості із відповідача за
спожиту електроенергію в межах трьох
років.

Проте з такими висновками суду колегія
суддів не може погодитися, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено,
що єдиною підставою для застосування
строку позовної давності є заява
сторони у спорі про застосування
такого строку.

Як вбачається із матеріалів справи,
вирішуючи спір районний суд ухвалив
заочне рішення, а отже заяви про
застосування строку позовної давності
відповідачкою до суду не було надано, а
тому строк позовної давності до
спірних правовідносин за власною
ініціативою суду не може бути
застосований.

Оскільки суд першої інстанції
допустився помилки щодо фактичної
сторони справи, невірно застосовано
норму матеріального права, тому
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні в частині визначення сум, які
підлягають стягненню з відповідача.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору за подачу позову в сумі
229 грн. 40 коп. та за подачу апеляційної
скарги в сумі 114 грн. 70 коп., а разом 344
грн. 10 коп., на підставі ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
Правобережних районного відділення
електричних мереж задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 13 червня 2013 року у
цій справі змінити, стягнувши з ОСОБА_3
на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в
особі Правобережного районного
відділення електричних мереж
заборгованість за спожиту електричну
енергію в розмірі 1131 грн. 78 коп., а також
витрати по сплаті судового збору в сумі
344 грн. 10 коп..

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: