УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,Касьяна О.П.,
Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про поділ спільного майна
подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 27
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про
поділ майна подружжя загальною
вартістю 604000 грн, у якому просив
визнати об'єктом права спільної
сумісної власності автомобіль марки
«БМВ 645СІ», визнати за відповідачкою
право власності на нього і виділити їй
автомобіль, виділити йому та визнати за
ним право приватної власності на
автомобіль марки «Інфініті G35»,
придбані під час шлюбу.

В обґрунтування позову посилався на ті
обставини, що за час шлюбу сторонами за
спільні кошти придбано автомобіль
марки «Інфініті G35», 2008 року випуску,
який був у його користуванні,
автомобіль марки «БМВ 645СІ»,
2003 року випуску, яким користувалась
відповідачка, та продала його без його
згоди, просив задовольнити позов.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 14 серпня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

27 березня 2014 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено частково та визнано за
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 право власності на по Ѕ
частині автомобіля марки Інфініті і
право спільної сумісної власності на
автомобіль БМВ.

У задоволенні решти позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду і
ухвалити нове рішення, яким поділити
спільне майно подружжя, виділити йому
та визнати за ним право власності на
автомобіль Інфініті, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав доказів придбання автомобіля БМВ
за спільні кошти та часу його
придбання, тому підстави вважати його
об'єктом права спільної сумісної
власності немає, при цьому не вирішив
питання про поділ автомобіля Інфініті.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що позивачем не ставилось питання про
присудження грошової компенсації на
рахунок відповідачки щодо неподільної
речі (автомобіля Інфініті), а він не
може бути реально поділений між
сторонами відповідно до їх часток, суд
визнав ідеальні частки подружжя в
цьому майні без його реального поділу
та залишив автомобіль у спільній
частковій власності.

Оскільки автомобіль
БМВ був придбаний сторонами під час їх
проживання однією сім'єю, однак дружина
продала його без згоди чоловіка, суд
визнав його спільною сумісною
власністю подружжя без його поділу,
оскільки позивач не надав доказів його
вартості для її врахування.

Проте погодитися з
таким судовим рішенням суду
апеляційної інстанції не можна на
таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржуване судове рішення
не відповідає.

Судом встановлено, що 5 вересня 2012 року
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва встановлено факт проживання
сторін однією сім'єю без реєстрації
шлюбу у період з 23 жовтня 2010 року по 19
серпня 2011 року та визнано за ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 право спільної сумісної
власності на автомобіль марки
«Інфініті G35», реєстраційний номер
НОМЕР_1.

З 19 серпня 2011 року по 17 січня 2012 року
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у
зареєстрованому шлюбі.

06 жовтня 2011 року ОСОБА_7 видала на ім'я
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 довіреність
на право розпоряджатися належним їй на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_2 від 27 листопада 2010 року
автомобілем марки «БМВ 645СІ», 2003 року
випуску.

27 листопада 2010 року автомобіль марки
«БМВ 645СІ» був зареєстрований на ім'я
ОСОБА_11, а 6 жовтня 2011 року він був
знятий нею з обліку для реалізації та 5
жовтня 2012 року на підставі
довідки-рахунку 5 грудня 2012 року був
зареєстрований на ім'я ОСОБА_9

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

При поділі майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
у разі, якщо речі є неподільними,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно допускається лише за його згодою
та попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду (ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК
України).

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Вирішуючи спір, суд апеляційної
інстанції не дав належної оцінки
обставинам справи та не врахував, що
звертаючись до суду з позовом, позивач
просив поділити спільне майно
подружжя, зокрема просив визнати за ним
право власності на автомобіль Інфініті
та виділити йому це майно, а автомобіль
БМВ, який відповідачка продала без його
згоди, визнати об'єктом спільної
сумісної власності та виділити його
відповідачці і визнати за нею право
власності на нього.

При цьому встановивши, що відповідачка
продала автомобіль БМВ без його згоди
після розірвання шлюбу, не перевірив,
чи є цей автомобіль в натурі та не
визначив його вартість, не перевірив
наявність в матеріалах справи доказів
щодо вартості спірного автомобіля на
час його продажу та не роз'яснив особам,
які беруть участь у справі можливості
ставити питання про призначення
відповідної експертизи для з'ясування
цих обставин (ст. ст. 10, 143 ЦПК України),
не врахував вартість спірного
автомобіля при поділі майна.

А визнавши за
сторонами право спільної сумісної
власності на автомобіль, який
відповідачка продала та власником
якого на даний час є третя особа, не
з'ясував, чи не впливає це на права та
обов'язки нового власника автомобіля,
який не залучений до участі у справі, та
не перевірив, чи не порушуються цим
рішенням його права.

Не з'ясував та не встановив, яким чином
можливо врахувати це майно при поділі
або його вартість та провести поділ
спільного майна подружжя, ухвалив
передчасне і помилкове рішення про
часткове задоволення позову.

Невиконання судом апеляційної
інстанцій норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, що є
підставою для скасування рішення
апеляційного суду та направлення
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, як передбачено
ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково, рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 27
березня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді: М.В.
Дем'яносов О.П. Касьян О.В. Ступак С.П.
Штелик