РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/7831/13-ц

пр. № 2/759/100/14

08 липня 2014 року
м.
Київ

Святошинський районний суд м. Києва у
складі :

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Захарченко Н.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"ПриватБанк" про визнання правочину
недійсним,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2013 року
представник ПАТ "КБ "ПриватБанк" за
довіреністю Пшечук О.В. звернулася до
суду з позовом щодо стягнення з ОСОБА_1
на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк"
заборгованості за кредитним договором
№ 012749 від 23.12.2005 року у розмірі
117493,42 грн. та судового збору у розмірі
1174,93 грн. посилаючись на те, що 26.12.2005
року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»
було укладено вищевказаний договір, за
яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі
5000,00 дол. США. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13.20 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

27.08.2013 року представник ОСОБА_1 за
довіреністю звернулася до суду із
зустрічною позовною заявою про
визнання правочину недійсним у якій
просить визнати правочин з оформлення
кредитної картки на ім'я ОСОБА_1
недійсним. В обгрунтуванні своїх вимог
представник ОСОБА_1 посилаєиться на те,
що останній даний кредитний договір не
укладав та кошти не отримував. Справу
просить вирішити на підставі ст. 15, 16, 203,
230 ЦК України, Постанови Пленуму
Верховного суду України № 5 від 30.03.2012
року, Постанови Пленуму Верховного
суду України № 9 від 06.11.2009 року, п. 7 ч. 11
ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 27.08.2013 року позовні вимоги
ПАТ "КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості та позовні
вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "КБ "ПриватБанк"
про визнання правочину недійсним були
об'єднані в одне провадження. Ухвалою
Святошинського районного суду м. Києва
від 29.10.2013 року позов ПАТ "Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, залишено без
розгляду.

У судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити та пояснив, що в
грудні 2005 року він був запрошений до
ПАТ «КБ «ПриватБанк» - своїм
потенційним роботодавцем для
оформлення платіжної картки на яку, в
подальшому, мала перераховуватись його
заробітня плата. У відділенні ПАТ КБ
«ПриватБанку» його супроводжував, як
він вважав, представник майбутнього
роботодавця. Єдиний документ який він
заповнював та підписував власноручно
був бланк договору про відкриття
картрахунку і обслуговування
платіжної картки. Інших документів,
крім договору не підписував, про
існування кредитної картки не знав,
грошових коштів із кредитної картки не
знімав. У подальшому, як пояснив ОСОБА_1,
він не був прийнятий на роботу. В липні
2008 року йому стало відомо, що на його
ім»я оформлено кредит в розмірі 5000,00
дол. США, але ні кредитну картку, ні
гроші він не отримував.

Представник позивача позовні вимоги
підтримала та просила визнати правочин
з оформлення кредитної картки на ім»я
позивача недійсним та скасувати його
на підставі того, що позивача було
навмисно введено в оману.

Представник відповідача ПАТ «КБ
«ПриватБанк» у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином
(а.с. 166), про причини своєї неявки суду
не повідомив. У заяві від 05.05.2014 року
представник позивача ОСОБА_4 просить
справу розглянути у свою відсутність,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечує (а.с. 149).

Суд, заслухавши пояснення позивача та
його представника, дослідивши
матеріали справи дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 26.12.2005 року між
ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був
укладений договір № 012749 про
відкриття картрахунку і
обслуговування платіжної картки, за
яким ПАТ «КБ «ПриватБанк» відкриває
ОСОБА_1 картковий рахунок і випускає
йому платіжну картку. Відповідно до
умов договору, останньому було
нараховано кредит у вигляді
встановленого кредитного ліміту у
розмірі 5000,00 дол. США на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13.20 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки (а.с.12-13).
ОСОБА_1 не заперечує щодо факту
підписання ним вищезазначеного
договору, а також щодо надання ПАТ КБ
«ПриватБанк» своїх персональних даних.
Позивач, не оскаржуючи самого договору
про відкриття картрахунку і
обслуговування платіжної картки,
оскаржує правочин оформлення
кредитної картки на ім»я ОСОБА_1 і
просить визнати правочин з оформлення
кредитної картки недійсним та
скасувати його керуючись п. ч. 11 ст. 11 ЗУ
«Про захист прав споживачів» та ст.ст.
203, 230 ЦК України, посилаючись при цьому
на факт не підписання ОСОБА_1 заяви на
відкриття рахунку.

На виконання вимог ухвали
Святошинського районного суду м. Києва
від 29.10.2013 року була проведена судово
почеркознавча експертиза, для
вирішення якої були поставлені
наступні питання: чи виконаний підпис
на тексті заяви про відкриття
карткового рахунку і обслуговування
платіжної картки з сумою кредитного
ліміту у розмірі 5000,00 дол. США від 23.12.2005
року ОСОБА_1; чи рукою ОСОБА_1 зазначено
суму в 5000,00 дол. США на заяві про
відкриття карткового рахунку і
обслуговування платіжної картки з
сумою кредитного ліміту у розмірі 5000,00
дол. США від 23.12.2005 року (а.с. 139-143).

За результатами виконання даної
ухвали, Київська незалежна
судово-експертна установа склала
висновок експерта за результатами
проведення судово-почеркознавчої
експертизи № 0798 від 31.03.2014 року, в якому
зазначено що:

«1. Підпис від імені ОСОБА_1,
зображення якого міститься в графі
«подпись» навпроти запису дати «
23.12.2005» в електрографічній копії заяви
про відкриття карткового рахунку і
обслуговування платіжної картки з
сумою кредитного ліміту у розмірі 5000,00
дол. США від 23.12.2005 року виконаний не
ОСОБА_1 а іншою особою з наслідуванням
підпису ОСОБА_1

2. Рукописний запис « 5000,00 (Пять
тысяч дол. США)», зображення якого
міститься в електрографічній копії
заяви про відкриття карткового рахунку
і обслуговування платіжної картки з
сумою кредитного ліміту у розмірі 5000,00
дол. США від 23.12.2005 року виконаний не
ОСОБА_1.»

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд виходить із наступного.

Пунктом 3 договору про відкриття
картрахунку і обслуговування
платіжної картки, що укладений між
сторонами і дійсність якого не
оскаржується, ОСОБА_1 підтвердив, що він
ознайомлений з Тарифами банку і
Правилами.

Пунктом 3 Умов та правил надання
банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк»
передбачений порядок та умови
обслуговування платіжних карт.
Зокрема, після отримання Банком від
Клієнта необхідних документів, а також
заяви, Банк проводить перевірку
наданих документів та приймає рішення
про можливість видачі кредиту на
платіжну картку. Підписання договору є
прямою та безумовною згодою Держателя
(у даному випадку ОСОБА_1) відносно
прийняття будь-якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
Банком. Крім того пунктом 2 Умов та
правил надання банківських послуг
передбачено, що договором про надання
банківських послуг є форма договору, що
укладається між Банком та Держателем
платіжної картки. А сам договір
складається з: заяви, пам»ятки клієнта,
умов та правил надання банківських
послуг та тарифів.

Таким чином можна зробити висновок, що
умовою підписання договору про
відкриття картрахунку і
обслуговування платіжної картки є
отримання Банком від Клієнта
необхідних документів (паспорт,
ідентифікаційний номер та інше), заяви
на відкриття рахунку, після чого Банк
приймає рішення про можливість видачі
такого кредиту на платіжну картку, який
вважає за доцільне у кожному
конкретному випадку. Підписуючи
договір про відкриття картрахунку і
обслуговування платіжної картки,
Клієнт приймає умови банку щодо
розміру кредитного ліміту.

Отже, підписанню договору про
відкриття картрахунку і
обслуговування платіжної картки
передує надання клієнтом документів та
написання заяви про відкриття рахунку.

Аналізуючи вищевикладене, можна
зробити висновок, що між позивачем та
відповідачем був укладений договір про
відкриття картрахунку і
обслуговування платіжної картки, про
що свідчать підписи сторін.

Позивач у своїх позовних вимогах
просить визнати недійсним правочин з
оформлення кредитної картки на ім»я
ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов»язків.

Суд вважає, що процес оформлення
кредитної картки, який просить визнати
недійсним позивач, сам по собі не може
вважатись правочином у розумінні ст. 202
ЦК України, оскільки ця дія не породжує
набуття цивільних прав та обов»язків.

У даному випадку правочином є
укладання між сторонами договору про
відкриття картрахунку і
обслуговування платіжної картки, що не
оскаржується Позивачем. У будь-якому
випадку одна лише встановлена судом
обставина підписання невстановленою
особою заяви на відкриття рахунку
поряд з наданням Позивачем своїх
документів, підписанням ним договору
про відкриття картрахунку і
обслуговування платіжної картки не дає
підстав для визнання цього договору
недійсним. Підписуючи договір про
відкриття картрахунку і
обслуговування платіжної картки,
ОСОБА_1 повинен був та мав можливість
ознайомитись із його текстом та
поставити питання працівнику Банку, у
тому числі і стосовно заяви на
відкриття рахунку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 224-228,
292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "ПриватБанк" про
визнання правочину недійсним,
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: