АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий в І інстанції:
Доповідач: Чиркова К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 08 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, яка діє в інтересах
недієздатної ОСОБА_3 на рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 19 травня 2014
року в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, третя
особа - виконавчий комітет
Цюрупинської міської ради про
виселення,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про виселення
зазначаючи, що рішенням Цюрупинського
районного суду Херсонської області від
20 листопада 2011 року в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 26.09.2007 року в сумі 12332,43 доларів США
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_3, шляхом продажу
зазначеної квартири публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» з укладенням від
імені ОСОБА_3 договору купівлі -
продажу з іншою особою з отриманням
витягу з державного реєстру прав
власності, а також наданням усіх
повноважень необхідних для здійснення
продажу.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про
іпотеку» та ст.109 ЖК України звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців.

Банком на адресу відповідача була
направлення письмова вимога про
виселення, яка нею отримана, однак у
добровільному порядку звільнити
житлове приміщення відповідач
відмовляється.

З огляду на викладене, публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» просив виселити
ОСОБА_3 та інших осіб, які проживають
або зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою суду до участі в справі
залучено в якості третьої особи -
виконавчий комітет Цюрупинської
міської ради.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 19 травня 2014
року позов задоволено частково.

Суд виселив ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 із
квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні решті частини позовних
вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в
інтересах недієздатної ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
про відмову публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«ПриватБанк» в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи та
неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Зокрема, суд не врахував, що банк лише
послався про направлення відповідачці
письмової вимоги про звільнення жилого
приміщення, однак не надав доказів
того, що відповідачка отримала даний
лист та враховуючи її стан здоров'я
могла усвідомлювати наслідки та
розуміти його зміст.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність і обґрунтованість
рішення суду в межах визначених ст.303
ЦПК України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що 26.09.2007 року
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_3 уклали договір кредиту, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредит у вигляді кредитної лінії в
розмірі 25500 доларів США строком до
26.09.2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором 26.09.2007 року між
банком та ОСОБА_3 укладено іпотечний
договір, предметом якого є квартира
АДРЕСА_1.

Позичальник взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором не
виконувала, у зв'язку із чим банк у 2011
році звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Рішенням Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 20 грудня
2011 року, що набрало законної сили
позовні вимоги банку задоволено.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором від
26.09.2007 року в розмірі 12882,43 доларів США
звернено стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, та належить на праві
власності ОСОБА_3, шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» з укладенням від
імені ОСОБА_3 договору купівлі -
продажу будь - яким способом з іншою
особою - покупцем з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням інших повноважень
необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 24.12.2010 року
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано
недієздатною та призначено опікуном її
матір - ОСОБА_2 (а.с. 38 -39).

01.11.2013 року банком на адресу
відповідача була надіслана письмова
вимога з повідомленням про те, що за
рішенням суду від 20.12.2011 року звернуто
стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, та про необхідність
добровільного звільнення житлової
площі протягом одного місяця з дня
отримання цієї вимоги разом із членами
сім'ї та іншими мешканцями (а.с. 21- 22).

Відомості про отримання письмової
вимоги ОСОБА_3 в матеріалах справи
відсутні.

Згідно до ч.1,2 ст.40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя
добровільно звільнити житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільнять житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Колегія суддів вважає, що не має
підстав стверджувати, що банком
дотримана визначена законом процедура
повідомлення боржника про
необхідність добровільного звільнення
житлового приміщення, враховуючи, що
на час направлення банком ОСОБА_3
письмової вимоги про виселення, вона
була визнана в установленому законом
порядку недієздатною та призначено
опікуном її матір - ОСОБА_2, на адресу
якої така письмова вимога банком не
направлялася.

Таким чином, враховуючи що позивачем не
була дотримана процедура письмового
повідомлення відповідача та її
законного представника, а тому
виселення відповідача, як наслідок
такого повідомлення свідчить про
неправильне застосування судом норм
матеріального права, що є підставою для
скасування в оскарженій частині
рішення суду з ухваленням нового про
відмову в задоволенні позовних вимог,
як передчасно заявлених, зважаючи
також на положення Закону України від
07.06.2014 року «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», оскільки за встановленими
обставинами справи відповідачка
використовує передане в іпотеку житло
для постійного проживання і іншого
житла не має.

Рішення суду в іншій частині вирішення
позовних вимог не оскаржується, тому в
силу ст.303 ЦПК України колегією суддів
не перевіряється.

На підставі викладеного, ст.40 Закону
України «Про іпотеку», ст.109 ЖК України,
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах недієздатної ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 19 травня 2014
року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, третя
особа - виконавчий комітет
Цюрупинської міської ради про
виселення, відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: