У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на заочне рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 6 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»
(далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_4 та просило суд
у рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 19 серпня 2011
року в розмірі 93 549 грн 08 коп. звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета
іпотеки на прилюдних торгав у межах
процедури виконавчого провадження.

Заочним рішенням Рівненського
міського суду Рівненської області від
14 березня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 6 травня 2014
року, у задоволенні позову ПАТ «Дельта
Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального й
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що на час розгляду
справи заборгованість за кредитним
договором, укладеним з ОСОБА_4, складає 2
451 грн 64 коп, а вартість предмета
іпотеки, переданого банку ОСОБА_4
становить 410 тис. грн, тому, враховуючи
співмірність суми заборгованості та
вартості іпотечного майна, суди
відмовили у зверненні стягнення на
предмет іпотеки.

Проте зазначене не перешкоджає
кредитору захистити своє порушене
право в інший спосіб, передбачений
кредитним договором і законом.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 14 березня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 6 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта