АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1700/14
Справа № 610/4034/13ц
Головуючий 1 інст. - Соколова К.А.
Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

С у д д і в
Шевченко Н.Ф.,

Кокоші В.В.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Балаклійського районного
суду Харківської області від 9 січня 2014
року

по цивільній справі за позовом
Балаклійської районної державної
адміністрації до ОСОБА_3 про відібрання
дитини без позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Балаклійська РДА
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3
про відібрання у нього сина, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення його
батьківських прав.

На обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що відповідач
ухиляється від утримання дитини, не
піклується про її фізичний та духовний
розвиток, не приділяє уваги
рекомендаціям лікарів щодо
необхідного обстеження та лікування
сина,який хворіє на тяжкі захворювання.

Окрім цього, позивачем зазначено те, що
за рішенням суду від 1 серпня 2013 року
дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4
відібрано без позбавлення
батьківських прав у дружини
відповідача ОСОБА_6, яка зловживає
спиртними напоями та може бути
відсутньою вдома впродовж декількох
діб, на яку ОСОБА_3 не здійснює
позитивного впливу.

З таких підстав голова Балаклійської
райдержадміністрації просив
задовольнити вимоги про відібрання
дитини, яка перебуває на вихованні у
прийомній сім'ї та стягнути на її
утримання аліменти у розмірі ? частини
усіх видів заробітку, але не менш 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти
позову з посиланням на його
безпідставність та необґрунтованість,
та на те, що відповідач працює,
позитивно характеризується за місцем
проживання.

Рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 9 січня 2014
року позов задоволено у повному обсязі
заявлених вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення районного суду скасувати з
посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини та ухвалення рішення з
порушенням вимог процесуального права
без врахування встановлених обставин.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заперечення проти
них, колегія вирішила апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК
України задовольнити, рішення
районного суду скасувати, новим
рішення позовні вимоги Балаклійського
РДА про відібрання дитини у ОСОБА_3
залишити без задоволення з наступного.

Згідно до ст..213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, таким яким суд,
виконавши усі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу відповідно
закону.

Задовольняючи позовні вимоги про
відібрання у відповідача його сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення
батьківських прав, та як наслідок про
стягнення аліментів на його утримання,
суд з посиланням на те, що ОСОБА_3 з
урахуванням його роботи пов'язаної з
перебуванням у відрядженні тривалий
час, та залишенням дитини з матір'ю
дитини ОСОБА_6 у якої рішеннями суду її
відібрано та яка періодично зникає з
постійного місця проживання, а також на
те, що після відібрання дитини він не
звертався про його повернення в родину,
суд дійшов до висновку про
підставність та обґрунтованість
заявленого до ОСОБА_3 позову.

Проте з таким висновком суду у зв'язку з
неправильним застосування норм
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини та порушеннями
вимог процесуального права, погодитись
не можна.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень, крім
обставин, встановлених ст..61 цього
Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Судом встановлено та не оспорюється у
справі те, що згідно свідоцтва про
народження дитини (актовий запис № 5
від 14 березня 2013 року) запис про
батьківство ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
вчинено зі слів матері ОСОБА_6,
відповідач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з
ОСОБА_6 20 серпня 2013 року та на дитину в
цей день видане повторне свідоцтво про
її народження серії НОМЕР_1, яким
зазначені прізвище та батьківство
відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що
дитина перебуває на вихованні
прийомної сім'ї у іншому районі
Харківської області у зв'язку з
ухваленням рішення судом 1 серпня 2013
року про відібрання її у ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_3 з ОСОБА_6 мешкають
без реєстрації у АДРЕСА_1 за договором
найму, займається городництвом.

Згідно акту обстеження будинку
комісією сільради від 17 жовтня 2013 року
встановлено, що санітарний стан
приміщень задовільний, є три житлових
кімнати загальною площею 55 кв.м

Відповідач за місцем проживання
характеризується позитивно, сім'я
забезпечена необхідними продуктами
харчування,білизною, одягом, меблями,
паливними матеріалами взимку. ОСОБА_6
згідно довідки сільради від 22 жовтня 2013
року перебуває на обліку в центрі
зайнятості, у вересні працювала на
громадських роботах, з червня 2013 року
характеризується позитивно.

Із листів центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей та Балаклійської ЦРЛ від 23 жовтня
2013 року вбачається, що батьки ОСОБА_4
регулярно відвідували дитину,
забезпечували одягом, ліками,
молочними сумішами та всім необхідним,
а по інформації Вишнівської
загальноосвітньої школи в період
вживання ОСОБА_6 спірними напоями її
старший син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3
перебував під наглядом ОСОБА_3

Вирішуючи справу по суті позову, суд в
порушення вимог ст..212 ЦПК України
вказаним доказам будь-якої оцінки не
надав, мотивів з яких їх не приймає до
уваги у рішення не навів.

Окрім цього, судом не було враховано
те, що за нормами ч.1 ст.170 та ч.1 ст.164 СК
України суд може постановити рішення
про відібрання дитини від батьків або
одного з них, не позбавляючи їх
батьківських прав, якщо вони (він)
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини,
жорстоко поводиться з нею, не забрали
її з пологового будинку або інших
передбачених законом підстав, яких по
справі не встановлено.

Колегія також вважає, що не може бути з
урахуванням вищевказаних обставин,
підставою до відібрання у ОСОБА_3
малолітнього сина у зв'язку з його
роботою у відрядженні поза межами
місця проживання дитини, оскільки за
ст..151 СК України він має переважне
право перед іншими особами на особисте
виховання дитини, право залучати до
участі у вихованні інших осіб та
обирати форми та методи виховання, крім
тих, які суперечать закону, моральним
засадам суспільства.

З огляду на те, що у справі відсутні
належні та допустимі докази , які б
свідчили про ухилення ОСОБА_3 від
виконання своїх обов'язків щодо
виховання та утримання сина ОСОБА_4,
колегія вирішила рішення суду про
відібрання дитини та про стягнення
аліментів на нього скасувати, а позов
заявлений Балаклійською РДА за
безпідставністю та необґрунтованістю
залишити без задоволення.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 309 ч.1, ст..313, 314 ЦПК
України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду
Харківської області від 9 січня 2014 року
скасувати.

Позов Балаклійської районної
державної адміністрації до ОСОБА_3 про
відібрання дитини та про стягнення
аліментів залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді