Справа № 297/3062/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Берегово цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за кредитним
договором,

встановив:

Позивач - ПАТ «Дельта Банк» в особі
свого представника Романченко А.С.
звернувся до суду із позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. В обґрунтування заявлених
позовних вимог, представник позивача
зазначив, що між ПАТ «Дельта Банк»
(правонаступником ТзОВ «Дельта Банк»)
та ОСОБА_1 укладено кредитний договір
№001-06041-020508 від 02.05.2008р., за умовами
якого, позивач відкрив позичальнику
(відповідачу) картковий рахунок та
надав платіжну картку, а також
встановив ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 3000 грн.. В свою чергу
відповідач, умови укладеного між
сторонами договору не виконує належним
чином, в результаті чого станом на
25.12.2012р. має заборгованість перед ПАТ
«Дельта Банк» в сумі 3423,81 грн., з яких:
тіло кредиту: 1123,35 грн., заборгованість
за відсотками: 701,96 грн. та
заборгованість за комісіями: 1598,50 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, про день, час та
місце слухання справи був належним
чином повідомлений, однак згідно заяви
просить розглянути справу без його
участі, позов підтримує та просить
задовольнити у повному обсязі. Проти
винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, однак згідно поданого
заперечення на позовну заяву, просила
суд у позові ПАТ «Дельта Банк»
відмовити з підстав пропуску позивачем
строків позовної давності.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивач та його представник
посилались, як на підставу своїх вимог,
оцінивши докази на ствердження цих
обставин в їх сукупності, надавши
правову оцінку запереченням
відповідача проти позовних вимог, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити, з таких підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
між сторонами спору - ТзОВ «Комерційний
банк Дельта» (правонаступником, якого є
- ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1
(відповідачем) було укладено договір
№001-06041-020508 на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки від 02.05.2008р. Умовами вказаного
договору (п.1.3.) передбачено, що банк
(позивач) надає держателю (відповідачу)
кредит шляхом відкриття держателю
відновлювальної кредитної лінії на
загальну суму 30000 грн., та на день
укладення договору встановлює ліміт
кредитної лінії на рахунку в сумі 3000
грн.. В п.1.4. цього ж договору сторонами
спору узгоджено, що кредитування
рахунку в межах кредитної лінії
здійснюється протягом 364 календарних
днів.

З наданого позивачем розрахунку ціни
позову вбачається, що відповідач 05.05.2008
р. скористалась кредитною лінією та
отримала готівку в загальній сумі 3000
грн. На виконання умов договору,
відповідачем у період із 02.06.2008 р. по
30.11.2010 р. сплачено загальну суму у
розмірі 4835 грн., що також вбачається із
наданого позивачем розрахунку ціни
позову, при чому, останній платіж за
кредитом відповідачем здійснено 19
листопада 2010 року на суму 700 грн..

Відповідно до ст.55 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
відносини банків з клієнтами
регулюються діючим законодавством та
угодами укладеними між ними. В ч.2 ст.1069
ЦК України, передбачено, що права та
обов'язки сторін пов'язані з
кредитуванням рахунку регулюються
положеннями про позику та кредит.
Згідно із ст.ст.1054, 1055 цього ж Кодексу,
договір кредиту укладається у
письмовій формі, за умовами якого
кредитодавець (банк або інші фінансова
установа) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові
у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України,
кожному гарантується право на захист
прав та охоронюваних законом інтересів
судом, суд може захистити порушене
право у спосіб передбачений договором
або законом.

За змістом ст.256 ЦК України, позовна
давність - це строк у межах якого особа
може звернутись за захистом свого
порушеного права до суду. За змістом
ст.ст.260, 261 ЦК України, початок перебігу
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила,
позовна давність обчислюється за
загальними правилами визначення
строків, встановленими в ст.ст. 253-255
цього ж Кодексу.

Сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
- ч.4 ст.267 ЦК України.

Зважаючи на вказані законодавчі
положення та аналізуючи матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
заперечення ОСОБА_1 проти позову із
вимогами застосувати позовну давність
до спірних правовідносин є підставними
та обґрунтованими, оскільки
матеріалами справи підтверджено, що
позивач дізнався, чи повинен був
дізнатися, що його право порушено та
про особу яка це право порушила 19
листопада 2010 року (в день останнього
платежу за кредитом), і перебіг
позовної давності розпочався 20
листопада 2010 року. Відповідно,
загальний строк позовної давності у
три роки визначений в ст.257 ЦК України,
за предметом цього позову сплив - 20
листопада 2013 року. Разом з тим, позовна
заява представника ПАТ «Дельта Банк»
подана до суду 10 грудня 2013 року, що
вбачається із матеріалів справи.

Доказів про переривання строків
позовної давності, чи про його
зупинення відповідно до ст.ст.263, 264 ЦК
України матеріали цивільної справи не
містять. Наявність угод про зміну
тривалості позовної давності між
сторонами спору, на підставі ст.259 цього
ж Кодексу, судом не встановлено та
матеріали справи таких угод не
містять.

Судом також приймається до уваги і
правова позиція Пленуму ВСС України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ викладена в п.31 Постанови «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
за №5 від 30.03.2012р., відповідно до якої,
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

За наведених обставин, судом, при
розгляді справи по суті заявлених
позовних вимог, достовірно
встановлено, що строк позовної
давності за позовними вимогами ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 сплив, що є
підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст. 57, 58, 60, 197 ч.2, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.257, п.1. ч.2. ст.258, ч.1 ст.261, ст.266,
ч.4 ст.267 ЦК України, п.31 Постанови «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
за №5 від 30.03.2012р., суд,

вирішив:

У позові ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по
кредитному договору на загальну суму
3423,81 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Ільтьо І. І.