У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області

у складі :
головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів :
Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря :
Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Виноградівського районного
суду від 18 жовтня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 й
ОСОБА_4 про визнання права власності на
спадкове майно та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 й
ОСОБА_4 про визнання права власності на
спадкове майно, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Виноградівського районного
суду від 18 жовтня 2013 року відмовлено
ОСОБА_1 в задоволенні первісного
позову, а зустрічний позов ОСОБА_2,
задоволено.

ОСОБА_1 подав на дане рішення суду
апеляційну скаргу в якій ставить,
питання про скасування такого та
ухвалення нового рішення про
задоволення первісного позову та
відмови в зустрічному позові. Мотивує
свої вимоги тим, що рішення суду є
необґрунтованим, що призвело до
порушення судом норм процесуального та
матеріального права.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції, представник ОСОБА_5, який діє
в інтересах ОСОБА_2, заперечив вимоги
апеляційної скарги з тих підстав, що
апелянт відноситься до четвертої черги
спадкоємців за правом представлення як
двоюрідний брат спадкодавця. Тоді як
ОСОБА_2 відноситься до третьої черги
спадкоємців за правом представлення як
племінниця спадкодавця.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення особи, яка бере участь в
справі, дослідивши матеріали справи й
перевіривши доводи, викладені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
зазначає, що апеляційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступних
мотивів.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК
України - кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Доводом апеляційної скарги є посилання
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_6, яка доводилась йому двоєрудною
сестрою, і в зв'язку із цим відкрилась
спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1.
Оформити спадщину позбавлений
можливості, оскільки не може надати
нотаріусу правовстановлюючі документи
на вказаний будинок, який належав
спадкодавцю, так-як остання не оформила
за собою право власності.

Однак, такі доводи апеляційної скарги
не являються підставою для скасування
рішення суду першої інстанції з огляду
на наступне.

Виходячи зі змісту свідоцтва про
смерть від 18.08.2012 року - ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та відповідно до ст.
1220 ЦК України відкрилась спадщина, а.с.
5.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини, і не
припинилися внаслідок його смерті, ст.
1218 ЦК України.

Відповідно до змісту Довідки виконкому
Олешницької сільради Виноградівського
району від 05.12.2012 року за № 02-10/1348 -
дворогосподарство АДРЕСА_1 рахується
за померлою ОСОБА_6 згідно записів
погосподарської книги за № 24 з
особовим рахунком № НОМЕР_1, а.с. 11.

Згідно довідки КП Виноградівського
РБТІ від 23.04.2013 року за № 201 - житловий
будинок із надвірними будівлями за
АДРЕСА_1 будівництвом завершений.
Станом на 01.01.2013 року реєстрація
житлового будинку не здійснена, а.с. 12.

Як слідує з Довідки Олешницької
сільради Виноградівського району від
17.01.2014 року за № 02-10/57 - відповідно до
записів погосподарської книги під № 15
за 1967-1969 роки значиться за Особовим
рахунком за № 865 запис про господарство
по АДРЕСА_1 головою якого є ОСОБА_6 з 1967
року яке складається з житлового
будинку та земельної ділянки, а.с. .
Дана обставина підтверджується
Витягом світлокопією з
погосподарської книги за 1967-1969 роки,
а.с. .

Так, ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

А згідно ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом (03.08.2004р.),
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Матеріалами справи встановлено, що
станом на 1967 рік житловий будинок
АДРЕСА_1 був збудований ОСОБА_6 і
знаходився на земельній ділянці площею
0,25 га.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР ( затвердженої наказом МЮ УРСР від
31.10.1975 року № 45/5 ) підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

З цього слідує, що до компетенції
виконкомів місцевих Рад відносилось
також питання узаконення цих будівель
та внесення записів про право
власності на будинки за громадянами в
погосподарські книги місцевих Рад.

Отож, записи в погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Наведене свідчить про те, що нормативні
акти станом на час побудови ОСОБА_6
житлового будинку не ставили в
залежність набуття права власності на
нерухоме майно від державної
реєстрації цього права.

Хоча покійна ОСОБА_6 своє право
власності на житловий будинок при
житті в БТІ не зареєстрували (не
оформили), проте, незважаючи на це її
право власності на нерухоме майно
підтверджено внесенням запису в
погосподарську книгу.

На спірний житловий будинок КП
Виноградівським РБТІ виготовлено
Технічний паспорт в якому зазначено
характеристику будівель і споруд, а.с.
13-15.

Вирішуючи питання щодо визнання права
власності на житловий будинок, споруди
в порядку спадкування, колегія суддів,
зважуючи на нормативні акти які
регулювали набуття права власності на
нерухоме майно на час його побудови,
дійшла до думки, що спадкодавець ОСОБА_6
за життя набула право власності на
житловий будинок, не дивлячись на те, що
не зареєструвала це право в БТІ.

Оскільки, КП Виноградівське РБТІ не
здійснювало реєстрацію житлового
будинку з надвірними будівлями за
АДРЕСА_1 Виноградівського району, а
тому, спадкоємці позбавлені можливості
в нотаріальному порядку оформити
свідоцтво про право на спадщину за
законом, що вказує на наявність спору,
який вирішується в судовому порядку.

За правилами ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування в разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги.

Матеріалами справи доведено, що заяви
про прийняття спадщини подали:
племінниця - ОСОБА_2 та двоюрідний брат -
ОСОБА_1.

Виходячи з вимог частин 3 і 4 ст. 1266 ЦК
України спадкування за правом
представлення належить племінникам
спадкодавця, які спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові (сестрі, братові
спадкодавця), якби вони були живими на
час відкриття спадщини; двоюрідним
братам та сестрам спадкодавця, які
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові (тітці, дядькові спадкодавця),
якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України
спадкоємцями другої черги за законом є
рідні брати та сестри спадкодавця, його
баба та дід як з боку батька, так і з
боку матері. А згідно ст. 1263 ЦК України
спадкоємцями третьої черги за законом
є рідні дядько та тітка спадкодавця.

Таким чином, ОСОБА_2 як спадкоємець за
правом представлення відноситься до
2-ої черги, тоді як ОСОБА_1 являється
спадкоємцем за правом представлення
лише 3-ої черги. А звідси, спадкоємець за
законом другої черги усуває від
спадкування за законом спадкоємця
третьої черги.

Встановивши зазначені обставини, суд
першої інстанції правомірно задоволив
зустрічний позов та відхилив первісний
позов.

Позаяк доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та вище зазначеного, а тому
колегія суддів у відповідності до
вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК
України дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Ураховуючи наведене та керуючись
вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК
України, колегія суддів :

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Виноградівського районного
суду від 18 жовтня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів із дня
набрання нею законної сили.

Головуючий : ____________________ Судді :
____________________
____________________