У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Еста Велл Сервісез
Україна» про стягнення заборгованості
по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 11 лютого
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 03 квітня 2014
року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
Октябрського районного суду м. Полтави
з позовом до ТОВ «Еста Велл Сервісез
Україна» про стягнення заборгованості
по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що з
21 січня 2013 року по 14 травня 2013 року
працювала на посаді начальника
юридичного відділу ТОВ «Еста Велл
Сервісез Україна». На день звільнення
заборгованість по заробітній платі за
квітень становила 5 918,18 грн., за травень
- 326,32 грн, компенсація за невикористану
відпустку - 1 637,12 грн, витрати на
службове відрядження - 200,00 грн.

Оскільки відповідач лише 22 липня 2013
року сплатив частково заборгованість
по заробітній платі у сумі 4 849,36 грн,
просила стягнути з ТОВ «Еста Велл
Сервісез Україна» 3 232,26 грн неотриманих
нею при звільненні розрахункових
коштів та середній заробіток за період
затримки розрахунку з 15 травня 2013 року
по 15 жовтня 2013 року у сумі 31 160,36 грн, а
також моральну шкоду у розмірі 5 000,00
грн.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 11 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 03 квітня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов у повному
обсязі.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що належні до виплати суми при
звільненні позивачу були виплачені у
повному обсязі, хоча і з затримкою у
проведенні такого розрахунку. Щодо
стягнення середнього заробітку за час
затримки виплати заробітної плати при
звільнення, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що позивач звернулася
до суду із відповідними позовними
вимогами з пропуском тримісячного
строку, при цьому, не порушувала перед
судом питання щодо поновлення цього
строку та не обґрунтовувала поважність
причин його пропуску.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди, суди попередніх інстанцій
виходили з недоведеності позивачем
обставин спричинення їй моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і прикладення зусиль для
організації свого життя внаслідок
несвоєчасної виплати заробітної плати
відповідачем.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 11 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 03 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук