У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук
Н.М.,

суддів - Григоренка М.П.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

з участю відповідача -
ОСОБА_2,

позивачки - ОСОБА_7,

представника позивачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Рівненського районного суду
від 15 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду
від 15 січня 2014 року вказаний позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 600 (шістсот)
гривень на кожну дитину щомісячно,
починаючи з 14 листопада 2012 року і до
досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального права, ОСОБА_2 оскаржив
його в апеляційному порядку. В поданій
апеляційній скарзі зазначає, що судом
не було враховано фактичних обставин
справи, зокрема того, що на момент
подачі позову він був
працевлаштований, отримував
стабільний заробіток, а відтак підстав
для стягнення аліментів в твердій
грошовій сумі у суду не було.Доводить,
що наявні в матеріалах справи договори
про виконання робіт, укладені між ним
та ТзОВ «Фудмережа», були пролонговані
до 30.11.2013 року, проте суд на цю обставину
не звернув уваги.Оскаржує також і
розмір аліментів, визначений судом,
вказуючи, що сума 1200 гривень на місяць
становить 73 % від його заробітку, а
графік роботи унеможливлює
влаштування ще на одну роботу, щоб
отримувати додатковий заробіток.З
наведених підстав просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
про відмову в позові за
безпідставністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із передбаченого законом
обов'язку батьків утримувати дітей до
їх повноліття, а також врахував
відсутність постійної роботи позивача
за трудовим договором, нестабільний
характер доходів відповідача,
визначивши аліменти у твердій грошовій
сумі.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони по справі є батьками
неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4, 5).

________________________________________________________________________
_______________________________________________

Справа № 1716/4918/2012
Головуючий у 1
інстанції - Штогун О.С.

Провадження № 22-ц 787/468/2014

Доповідач - Ковальчук Н.М.

Судом встановлено, що діти сторін
проживають з позивачкою та перебувають
на її повному утриманні. Доказів
протилежного сторонами не подано та
судом не здобуто.

У відповідності до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд,
згідно вимог ст. 182 СК України, має
враховувати стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають значення для справи.

Постановляючи рішення, місцевий суд
врахував зазначені в ст. 182 СК України
обставини, а також встановлений
законом прожитковий мінімум на дитину
відповідного віку, і прийшов до
правильного висновку про задоволення
позову, стягнувши з відповідача
аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей в розмірі по 600 грн.
на кожну.

Колегія суддів відхиляє доводи
відповідача про відсутність правових
підстав для стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі, оскільки вони
суперечать вимогам закону та фактичним
обставинам справи.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Аліменти у твердій грошовій сумі
визначаються у разі, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявністю інших обставин, що
мають істотне значення для справи (ч.1
ст. 184 СК України).

У всіх інших випадках визначення
розміру аліментів провадиться
відповідно до вимог ст. 183 СК України у
частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач здійснює роботу з
організації передпродажної
підготовки товарів надання послуг у
ТзОВ «Фудмережа» на підставі договорів
про виконання робіт, укладених на
певний строк. Виходячи з того, що дані
договори мають цивільно-правовий
характер, а також враховуючи, що ними
передбачені визначені суми на оплату
таких послуг, колегія суддів приходить
до переконання про те, що вони не
свідчать про наявність стабільного
заробітку та про існування постійних
трудових правовідносин.

Колегія суддів критично оцінює
посилання апеляційної скарги на те, що
можливість пролонгації договорів про
надання послуг, відповідно до яких
ОСОБА_2, отримував кошти, свідчить про
стабільний заробіток і факт постійного
працевлаштування.

Матеріали справи містять довідку про
доходи ОСОБА_2 від 28.02.2013 року, згідно
якої відповідач отримував заробітну
плату (дохід) до січня 2013 року, а також
Договір про виконання робіт (надання
послуг) від 07.11.2011 р., строк дії якого
визначений до 30.11.2012 року, а відомості
про його продовження - відсутні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що наявність доходу
відповідача підтверджена належними
доказами лише до січня 2013 року, в
подальшому відомості про стабільний
заробіток відсутні, що свідчить про
нерегулярність та мінливість доходу
платника, у зв'язку з чим у суду першої
інстанції були правові підстави для
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі.

Доводи апелянта про те, що він не має
змоги сплачувати аліменти у
визначеному судом розмірі не
підтверджені належними доказами.

Колегія суддів також враховує і той
факт, що платник аліментів є фізично
здоровою особою працездатного віку та
не позбавлений можливості
працевлаштуватися таким чином, щоб
мати можливість забезпечувати своїх
дітей, а відтак його посилання на
незначну суму заробітку та відсутність
можливостей для додаткового
працевлаштування не може бути
підставою для встановлення аліментів у
нижчому від передбаченого законом
розмірі.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання, що
визначення судом аліментів на
утримання неповнолітніх дітей в
розмірі по 600 гривень щомісячно
узгоджується з нормами чинного
цивільного законодавства та
відповідає принципам розумності та
справедливості.

Колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції були
правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи, характер
правовідносин, які виникли між
сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду
від 15 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді: підпис
Григоренко М.П.

підпис Рожин
Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач
Ковальчук Н.М.