________________________________________________________________________
____________________________________________________________
Справа № 520/5822/14-ц
Провадження № 2/520/4477/14
У Х В А Л А

про відмову в призначенні експертизи

02.07.2014 року Київський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви
С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,
до ОСОБА_3 про визнання недійсним
заповіту, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, звернулася до
суду з вказаним позовом, за яким
відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник заявили
клопотання про призначення по справі
судово-психіатричної експертизи, на
вирішення якої просили суд поставити
наступне питання:

- Чи розуміла ОСОБА_4, 1937 року
народження, значення своїх дій та могла
ними керувати під час складання
заповіту.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення клопотання, посилаючись на
те, що ОСОБА_4, 1937 року народження,
ніколи не страждала психічним розладом
та не перебувала на диспансерному
обліку.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, суд вважає, що у задоволенні
клопотання про призначення
судово-психіатричної експертизи слід
відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що 21 січня 2009 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
склала заповіт на ім'я ОСОБА_3, яким на
випадок своєї смерті заповіла
останньому все своє майно, яке буде їй
належати на день смерті. Зазначений
заповіт було посвідчено Третьою
Одеською державною нотаріальною
конторою Сальніковою З.В., за
реєстровим № 5-158.

Як пояснив відповідач ОСОБА_3, в
момент складання зазначеного заповіту,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не страждала
психічним розладом та повністю
розуміла значення своїх дій.

При цьому, до матеріалів справи,
позивачка ОСОБА_1, не надала будь-яких
доказів, які б підтверджували, що
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала на
диспансерному обліку, проходила курс
лікування та страждала психічним
розладом, але у судовому засіданні
пояснила, що вона просто не згідна із
заповітом.

Через відсутність будь-яких
доказів щодо наявності у ОСОБА_4
психічного розладу в момент складання
заповіту, дають підстави вважати про
безпідставність клопотання.

Крім того, суд вважає, що в даному
випадку взагалі відсутні підстави для
проведення судово-психіатричної
експертизи, оскільки дослідженні
докази не викликають сумнівів у
психічному здоров'ї ОСОБА_4.

Отже, з урахуванням
вищевказаного, суд дійшов до висновку,
що слід відмовити ОСОБА_1, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, та її
представнику у задоволенні клопотання
про призначенню судово-психіатричної
експертизи через відсутність будь-яких
підстав для її призначення.

Керуючись ст.ст. 133, 143, 209, 210 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити позивачці ОСОБА_1, яка
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,
та її представнику у задоволенні
клопотання про призначенню
судово-психіатричної експертизи за
безпідставністю.

Ухвала оскарженню в апеляційному
порядку не підлягає, заперечення на неї
можуть бути включені до апеляційної
скарги на рішення суду.

Суддя
Рева С. В.