Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778/2662/14
Головуючий у 1 інстанції: Шудрик А.А.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріСеменчук О.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Оріхівського
районного суду Запорізької області від
28 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договором позики,

В С Т
А Н О В И Л А:

У березні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з вказаним позовом посилаючись на
те, що відповідно до укладеного
договору позики №01-06/01 від 06.06.2011 року
ОСОБА_7, 06.06.2011 року отримав у позику
грошові кошти у розмірі 27200 грн. з
кінцевим терміном повернення 06.12.2011
року.

Відповідно до умов договору позики,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
на вимогу позикодавця суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також пеню у розмірі одного відсотка
від суми позики за кожен день
прострочення.

На забезпечення виконання зобов'язань
за указаним кредитним договором ОСОБА_6
та ОСОБА_5 уклали іпотечний договір без
номера від 06.06.2011 року, відповідно до
якого ОСОБА_5 надала в іпотеку нерухоме
майно: двокімнатну квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 порушив умови сплати позики,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка станом на день подачі уточненої
позовної заяви за розрахунками
позивача становить 76710,00 грн., яка
складається з наступного: 27200,00 грн. -
заборгованість за позикою; 48960,00 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
витрати пов'язані із виконанням
нотаріальних дій щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки - 550 грн.

Позивач просив суд стягнути солідарно
з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6,
суму заборгованості у розмірі 76710,00
грн., або звернути стягнення на предмет
іпотеки (двокімнатну квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1) згілно
ло умов договору іпотеки.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 28 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_7, та ОСОБА_5,
солідарно на користь ОСОБА_6,
заборгованість в сумі 75435,09 грн.
Відмовлено в іншій частині вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове яке викласти в новій
редакції, а саме: стягнути з ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_6
заборгованість в сумі 27200 грн., стягнути
з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 пеню у сумі
48235,09 грн.

В частині задоволення позову до ОСОБА_7
рішення суду першої інстанції в
апеляційному порядку не оскаржене, а
тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України та роз'яснень п. 15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 12
від 24 жовтня 2008 року "Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку" апеляційним
судом не перевіряється.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 309, 310 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення являється невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Суд першої інстанції розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Суд першої інстанції в ході розгляду
справи приймаючи до розгляду уточнений
позов не звернув уваги на те, що позов
не відповідає вказаним вимогам закону
оскільки позивач не визначився зі
способом захисту свого права і просив у
позові або стягнути заборгованість за
договором солідарно з відповідачів або
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Уже в ході розгляду справи апеляційною
інстанцією позивач уточнив позовні
вимоги і просив суд стягнути солідарно
з обох відповідачів заборгованість у
сумі 75435,09 грн. Тобто просив
задовольнити позов у об'ємі
задоволеному судом першої інстанції.

Задовольняючи вказаний позов суд
першої інстанції вважав за можливе
стягнути солідарно заборгованість у
грошовій сумі як з боржника за
договором позики так і іпотекодавця.

Однак такий висновок суду першої
інстанції є помилковим.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідно до укладеного договору
позики №01-06/01 від 06.06.2011 року ОСОБА_7,
06.06.2011 року отримав у позику від ОСОБА_6
грошові кошти у розмірі 27200 грн. з
кінцевим терміном повернення 06.12.2011
року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за указаним кредитним договором ОСОБА_6
та ОСОБА_5 уклали нотаріально
посвідчений іпотечний договір від
06.06.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_5
надала в іпотеку нерухоме майно:
двокімнатну квартиру, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

ОСОБА_7 порушив умови сплати позики,
внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до ч. 1 закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом;

Згідно з п. 23 Постанови Вищого
спеціалізованого суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ N 5 від 30.03.2012 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при
вирішенні спорів за участю майнових
поручителів суди мають виходити з того,
що відповідно до статті 11 Закону
України "Про заставу", статей 1, 11 Закону
України "Про іпотеку" майновий
поручитель є заставодавцем або
іпотекодавцем. Відповідно до статті 546
ЦК застава (іпотека) та порука є різними
видами забезпечення, тому норми, що
регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не
застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки. У
зв'язку із цим солідарна
відповідальність боржника та
майнового поручителя нормами ЦК не
передбачена.

Таким чином у суду першої інстанції
були відсутні правові підстави для
задоволення позову до ОСОБА_5, як
майнового поручителя (іпотекодавця),
щодо стягнення з неї солідарно з
боржником грошових коштів у погашення
заборгованості за договором позики.

Тому рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову до ОСОБА_5
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову в
задоволенні позову до ОСОБА_5.

Вказане не перешкоджає позивачеві
звернутись до суду з позовом до
іпотекодавця про задоволення своїх
вимог виключно за рахунок предмета
іпотеки.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 28 квітня 2014
року у цій справі в частині
задоволення позову до ОСОБА_5 скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
договором позики відмовити.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: