Номер провадження: 22-ц/785/5939/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів -Черевко П.М.

-Артеменко І.А.

при секретарі -Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія «Каштан» на заочне рішення
Приморського районного суду міста
Одеси від 15 жовтня 2013 року по справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» в особі філії
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» у м. Одесі про стягнення
матеріальної шкоди в порядку регресу з
ОСОБА_3 в сумі 31 037 грн. та з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «КАШТАН» у сумі 24 990 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

04 листопада 2011 року позивач звернувся з
зазначеним позовом до ОСОБА_3 В його
обґрунтування посилається на те, що 23
жовтня 2009 року уклав з ОСОБА_4 договір
старування наземного транспорту
(Автомобіль «HONDA CRV», державний номер
НОМЕР_1). 24 квітня 2010 року стався
страховий випадок, в наслідок якого
було пошкоджено вказаний автомобіль.
Відповідно до Постанови Приморського
районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2010
р. винною особою в
дорожньо-транспортній пригоді визнано
ОСОБА_3, яка була притягнута до
адміністративної відповідальності в
відповідності до ст.. 124 КпАП України.
Відповідно до договору страхування від
23 жовтня 2009 року позивач виплатив
ОСОБА_4 на відшкодування шкоди 55 425 грн. ,
а також на оплату спеціаліста було
витрачено 600 грн. В відповідності до ст..
1166,1188 ЦПК України вказані суми позивач
просив стягнути з відповідача.

27 березня 2012 року позивач уточнив свої
позивні вимоги, посилаючись на те, що
йому стало відомо, що відповідачка
застрахувала цивільно-правову
відповідальність у ПрАТ СК «Каштан».
Тому в відповідності до ст.. 35,37 Закону
України «Про страхування» просить
стягнути з ОСОБА_3 -31 037 грн. та з ПрАТ «СК
«КАШТАН» суму у розмірі 24 990 грн.

Сторони участі у розгляді справи не
брали.

Рішенням суду першої інстанції від 15
жовтня 2013 року позов ПрАТ «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна» в
особі філії ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» у
м. Одесі до ОСОБА_3, ПрАТ «СК «КАШТАН»
про відшкодування матеріальної шкоди -
задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» матеріальну шкоду у
розмірі 31037,00 (тридцять одна тисяча
тридцять сім) гривень.

Стягнуто з ПрАТ «СК «КАШТАН» на користь
ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» матеріальну
шкоду у розмірі 24990,00 гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ПрАТ «СК
«КАШТАН» на користь ПрАТ «АСК «ІНГО
Україна» судовий збір у розмірі 560,00
(п'ятсот шістдесят) гривень.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «КАШТАН»
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову в
відношенні апелянта в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та закриття
провадження по справі щодо позивних
вимог про стягнення з апелянта
матеріальної шкоди.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов виходив з того, що з ОСОБА_3
підлягає стягненню в порядку регресу
шкода , яку вона завдала в наслідок ДТП,
яка не перекривається застрахованою
цивільно-правовою відповідальністю, а
з ПрАТ «СК «КАШТАН» підлягає стягненню
в порядку регресу шкода відповідно до
полісу №ВС/9098535.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції стягуючи в порядку регресу
матеріальну шкоду з ПрАТ «СК «КАШТАН»
не з'ясував обставини справи та
неправильно застосував норми
матеріального права , у зв'язку з чим
рішення в зазначеній частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
в скасованій частині.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України
страховик має право відмовитися від
здійснення страхової виплати у разі
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового
випадку.

Згідно з п.п.16,19 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки" у разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку
письмового надання страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у передбачених
випадках - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

З урахуванням змісту статті 979 ЦК та
статті 16 Закону України "Про
страхування" у разі настання
страхового випадку страховик
зобов'язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору
страхування є підставою для відмови у
виплаті лише в тому разі, якщо таке
порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатись, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
судом у кожному конкретному випадку.
Наприклад, несвоєчасне повідомлення
страхувальником страховика без
поважних на те причин про настання
страхового випадку (пункт 5 частини
першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини
першої статті 991 ЦК) може бути підставою
для відмови у виплаті страхового
відшкодування у тому разі, якщо воно
позбавило страховика можливості
дізнатися, чи є ця подія страховим
випадком.

При цьому суди також повинні мати на
увазі, що порушення страхувальником
визначеного договором страхування
строку подання документів, що
стосуються страхового випадку, не є
порушенням визначеного договором
строку повідомлення про настання
страхового випадку.

Відповідно роз'яснень, які викладені у
Листі Верховного Суду України від
19.07.2011 року "Судова практика розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування" у системному
зв'язку з п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК, яким на
страхувальника покладено обов'язок
повідомити страховика про настання
страхового випадку у строк,
встановлений договором, правове
значення має повідомлення страховика
про настання страхового випадку у
строк, який дає страховику можливість
дослідити обставини справи та дійти
висновку про визнання його страховим
випадком чи відмову в цьому. Сам факт
порушення страхувальником визначеного
договором страхування строку подання
документів, що стосуються страхового
випадку, за наявності факту
своєчасного повідомлення страховика
про настання страхового випадку не
може бути підставою для відмови від
здійснення страхової виплати.

Судовою колегією встановлено, що 23
жовтня 2009 року між ЗАТ «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна»
(правонаступником якого є позивач), та
ОСОБА_4 укладено договір страхування
засобів наземного транспорту,
цивільної відповідальності водія та
пасажирів від нещасних випадків, поліс
№670598650, згідно до умов якого було
застраховано автомобіль марки «HONDA CRV»,
державний номер НОМЕР_1.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, відповідно до полісу №ВС/9098535
від 02 лютого 2010 р., була застрахована у
Приватному акціонерному товаристві
«Страхова компанія «КАШТАН», ліміт
відповідальності Страховика за
зазначеним полісом складає 25500,00
(двадцять п'ять тисяч п'ятсот) гривень.

24 квітня 2010 року відбулася
дорожньо-транспортна пригода у зв'язку
з зіткненням автомобілів марки «HONDA CRV»,
державний номер НОМЕР_1, під
управлінням водія ОСОБА_5, та
автомобілем марки «Chery», державний
номер НОМЕР_2, під управлінням водія
ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі
отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_5 визвала страховика. Позивач в
відповідності до ст. 60 ЦПК України не
надав доказів, що ОСОБА_3 в
відповідності до умов договору
страхування повідомила страховика про
настання страхового випадку.
Відповідно журналу реєстрації подій,
які можна віднести до страхових
випадків, наданих апелянтом,
відповідачка не повідомляла його про
настання страхового випадку.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 17 червня 2010 року
винною у вчиненні зазначеної вище
дорожньо-транспортної пригоди було
визнано ОСОБА_3, яку було притягнуто до
адміністративної відповідальності на
підставі ст. 124 КпАП України.

Згідно відповіді з адресного бюро
ГУМВС України в Одеській області
ОСОБА_3 змінила прізвище на
«Петрусенко».

ЗАТ «Акціонерна СК «ІНГО Україна»
визнала подію, що мала місце 24 квітня 2010
року у м. Одесі, із застрахованим
автомобілем марки «HONDA CRV», державний
номер НОМЕР_1, страховим випадком та 01
червня 2010 року нею було здійснено
виплату страхового відшкодування у
розмірі 55427,00 гривень, згідно платіжних
доручень № № 4539, 4540.

ЗАТ «Акціонерна СК «ІНГО Україна»
сплатила суму у розмірі 600,00 (шістсот)
гривень за оплату послуг спеціаліста,
яким було складено звіт по визначенню
вартості матеріального збитку.

Суд першої інстанції стягуючи на
користь позивача матеріальну шкоду з
ПрАТ СК «Каштан» виходив з того, що на
момент дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, відповідно до полісу №ВС/9098535,
була застрахована з лімітом
відповідальності 25500,00 гривень.

Але суд першої інстанції розглядаючи
справу не звернув уваги, що позивач не
надав доказів про те, що відповідачка
повідомила свого страховика про
настання страхового випадку. На
підставі викладеного судова колегія
вважає, що посилання позивача на те , що
відповідачка повідомила свого
страховика про дорожньо-транспортну
пригоду, є недоведеними . Також
вирішуючи спір судова колегія звертає
увагу, що апелянт надав докази,
відповідно до яких відповідачка не
повідомила його про страховий випадок.
В зв'язку з викладеним страховик не мав
можливості дослідити обставини справи
та дійти висновку про визнання його
страховим випадком чи відмову в цьому.
На підставі викладеного в
відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК
України у страховика є право
відмовитися від здійснення страхової
виплати.

На підставі викладеного судова колегія
вважає, що позивні вимоги про стягнення
матеріальної шкоди та судових витрат з
ПрАТ СК «Каштан» задоволенню не
підлягають.

Довід апеляційної скарги про те, що
рішення підлягає скасуванню з
закриттям провадження по справі у
зв'язку з порушенням підвідомчості
розгляду справі, оскільки вона
підлягає розгляду в порядку
господарського судочинства,
спростовується приписами ст. 15,16 ч.2 п.8
ЦК України та ст. 109 ЦПК України .

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції, виносячи рішення
про стягнення збитків з апелянта,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права , що є підставою
для зміни рішення суду першої
інстанції .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. п.
1,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія «Каштан» - задовольнити
частково.

Заочне рішення Приморського
районного суду міста Одеси від 15
жовтня 2013 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення
в наступній редакції : « Стягнути на
користь Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» в особі філії
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» у м. Одесі з ОСОБА_3
матеріальну шкоду у розмірі 31037,00
(тридцять одна тисяча тридцять сім)
гривень та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 310, 37 гривень.

В решті позивні вимоги залишити без
задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.О. Суворов

І.А. Артеменко

П.М. Черевко