Справа № 333/3625/14-ц
провадження № 2/333/1774/14
Комунарський районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Стоматова
Е.Г., при секретарі Кабановій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Райффайзенбанк
Аваль», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Запорізької обласної дирекції,
третя особа: приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання недійсним
іпотечного договору, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання недійсним іпотечного
договору. Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що на підставі рішення
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 21 квітня 2011 року по
справі № 2-52/11 позивачу належить
квартира АДРЕСА_1. Рішення набуло
чинності 07.11.2011 року. Рішенням
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 20 червня 2012 року по
справі № 2-4747/2011, яке набуло чинності
30.07.2012 року, було задоволено позов
ОСОБА_1 про усунення перешкод у
здійсненні прав власника квартири
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з
квартири АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_1 у
зазначену квартиру. Під час розгляду
зазначених вище цивільних справ
позивачу стало відомо про те, що
належна йому квартира обтяжена
іпотекою. Звернення позивача до банку,
з приводу виключення з єдиного
Державного реєстру іпотек запису про
обтяження нерухомого майна іпотекою
було залишено без задоволення та з
посиланням на ст.23 закону України «Про
іпотеку» повідомлено, що іпотека є
дійсною для нього, як для особи, до якої
перейшло право власності на квартиру.
Позивач вважає, що оскільки на час
укладання спірного іпотечного
договору він, як спадкоємець, був
законним власником квартири, яка була
передана в іпотеку, він нікому не
надавав згоди на передачу належного
йому майна в іпотеку. Тобто, квартира
на момент укладення спірного
іпотечного договору не могла бути
предметом іпотеки по даному іпотечному
договору, що є підставою для визнання
його недійсним, крім того, він, як
власник та зацікавлена особа має право
вимагати застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину до
договору іпотеки, який був укладений
щодо нерухомого майна, власником якого
Позивач до суду не з'явився, його
представник ОСОБА_5 звернулася до суду
з заявою про розгляд справи у їх з
позивачем відсутність, на позовних
вимогах наполягає та не заперечує
проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час і місце розгляду
справи був неодноразово повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
Представники відповідачів ПАТ
«Райффайзенбанк Аваль», ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Запорізької обласної дирекції у судове
засідання не з'явилися, про час і місце
розгляду справи були неодноразово
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не повідомили.
Третя особа приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи був неодноразово повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
відповідачів та третьої особи на
підставі наявних у ній доказів, та на
підставі ст.224 ЦПК України ухвалити
Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності на підставі
рішення Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 21 квітня 2011 року по
справі № 2-52/11 належить квартира
АДРЕСА_1. (а.с.13)

Відповідно до витягу серія ЕАУ № 393015
про реєстрацію права власності від
10.04.2014 року власником квартири АДРЕСА_1
є ОСОБА_1 (а.с.16)

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи; правила про іпотеку
землі та інші окремі види застав
встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст.576 ЦК України предметом
застави може бути будь-яке майно
(зокрема річ, цінні папери, майнові
права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.583 ЦК України
заставодавцем може бути власник речі
або особа, якій належить майнове право,
а також особа, якій власник речі або
особа, якій належить майнове право,
передали річ або майнове право з правом
їх застави.

Частиною 1 ст.236 ЦК Українизазначено, що
нікчемний правочин або правочин
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про
іпотеку», предметом іпотеки можуть
бути один або декілька об'єктів
нерухомого майна за таких умов:
нерухоме майно належить іпотекодавцю
на праві власності.

Відповідно до витягу серія ЕЕА №423851,
договір іпотеки №014/17-44/1017-37/01 був
укладений між іпотекодавцем - ОСОБА_2 та
іпотекодержателем - ВАТ
«Райффайзенбанк Аваль» посвідчений
10.12.2007 року та зареєстрований в реєстрі
за №37609 приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4. (а.с.16-17)

Тобто, ОСОБА_1 не був стороною цього
договору, згоди на передачу її у
забезпечення кредитних зобов'язань
ОСОБА_2 не надавав.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
повинен суперечити цьому кодексу,
іншим актам цивільного законодавства,
що є обовязковою умовою чинності
правочину.

За змістом ч.1 ст.215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною вимог, які
встановлені в тому числі ч.1 ст.203
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.216 ЦК України,
вимога про застосування наслідків
недійсності правочину може бути
пред'явлена будь-якою заінтересованою
особою.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

У разі не дійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Власникові, відповідно до ст.317 ЦК
України, належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону. Діяльність власника може бути
обмежена чи припинена або власника
може бути зобов'язано допустити до
користування його майном інших осіб
лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України позивач,
як власник нерухомого майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпоряджання своїм майном.

Наявність іпотеки стосовно належної
позивачу квартири не дає можливості
йому, як власнику, у повній мірі
використовувати свої права йодо неї.

Враховуючи викладене, позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.ст.203,215,216,236,316,317,319,321,358,386,387,391,575,576,583Ц
К України, ст.5 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст.10,11,88,209,214- 215,218,224-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір іпотеки №
014/17-44/1017-37/01, який був укладений між
іпотекодавцем - ОСОБА_2 та
іпотекодержателем - ВАТ
«Райффайзенбанк Аваль», посвідчений
10.12.2007 року та зареєстрований в реєстрі
за №37609 приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та застосувати наслідки
недійсного правочину.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Е.Г. Стоматов