Справа № 337-6747-13ц
Провадження № 2-337-6062014р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук
І.Г.

при секретарі Латій
В.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_6,
треті особи: Служба у справах дітей
відділ по Хортицькому району
Запорізької міської ради, Служба у
справах дітей відділ по
Орджонікідзевському району
Запорізької міської ради, ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
визнання спадкового майна спільною
сумісною власністю, визнання права
власності на майно як на частку в
спільній сумісній власності,
виключення майна із спадкового майна

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
інтересах якої діє ОСОБА_6 у якому
вказала, що з метою створення сім'ї, з 2004
року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року вона
проживала однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з ОСОБА_7, вела з ним спільне
господарство та мала спільний сімейний
бюджет, у шлюбі між собою, або в
будь-якому іншому зареєстрованому
шлюбі не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_7 помер, після його смерті
залишилася спадщина: квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2; квартира, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3. Квартири були набуті
під час проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. Загальна вартість
спадкового майна становить 1122787 грн., в
тому числі: квартира за адресою:
АДРЕСА_1 вартістю 460024 грн., або 41/100
спадкового майна; квартира що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
вартістю 257734 грн., або 23/100 спадкового
майна; квартира що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3 вартістю 405029 грн., або
36/100 спадкового майна. Позивач вважає,
що 1/2 частини всього нерухомого майна,
що залишилася після смерті ОСОБА_7,
належить їй на праві власності, як на
частину у праві спільної сумісної
власності, та на підставі ст. 1264 ЦК
України, вважає себе спадкоємцем
четвертої черги. Просить суд
встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_7 та ОСОБА_3 понад п'яти
років. Визнати за ОСОБА_3 спадкоємцем
четвертої черги за законом на спадщину,
що відкрилася після смерті ОСОБА_7
Визнати спільною сумісною власністю
нерухоме майно, що залишилося після
смерті ОСОБА_7, а саме: квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2; квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3. Визнати за ОСОБА_3
право власності на 41/100 частку в
спільній сумісній власності, та
виділити їй в натурі квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
визнати за ОСОБА_3 право власності на
9/100 часток в спільній сумісній
власності та виділити їй в натурі
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3. Виключити зі складу спадщини:
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та 9/100 часток квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився надав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Треті особи: Служба у справах дітей
відділ по Хортицькому району
Запорізької міської ради, Служба у
справах дітей відділ по
Орджонікідзевському району
Запорізької міської ради, у судове
засідання не з'явилися надали заяви про
розгляд справи за їх відсутності.

У судових засіданнях позивач ОСОБА_3
підтримала позовні вимоги та пояснила,
що вона познайомилася з ОСОБА_7 коли
прийшла працювати головним
бухгалтером на підприємство де він
працював директором і працювала там з
1998 року по 2006 рік. З ОСОБА_7 у неї був
укладений договір купівлі продажу
однієї з квартир за адресою: АДРЕСА_1,
для того щоб перейти на більш вигідні
умови банківського кредиту. Грошей від
угоди не отримувала, всі гроші пішли на
погашення заборгованості банку.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала
частково, не заперечувала факт
проживання однією сім'єю, вказала, що
квартира за адресою: АДРЕСА_2 була
придбана за її гроші які отримані від
продажу іншої квартири. Просить суд
залишити їй квартиру.

Представник відповідача ОСОБА_6 у
судових засіданнях позов не визнав,
пояснив, що ОСОБА_3 знаходилася у
трудових відносинах з ОСОБА_7,
працювала на його підприємстві
бухгалтером і виступала поручителем за
кредитними договорами. Квартири були
придбані за кредитні кошти банку.
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 спільне господарство
не вели, ОСОБА_3 сама продала ОСОБА_7
свою квартиру і отримала гроші. Вважає,
що позивач не надала доказів сумісного
проживання однією сім'єю.

Представник третьої особи ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» у судовому
засіданні пояснив, що квартири
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 знаходяться у іпотеці у банку,
договори укладені з ОСОБА_7, поручитель
ОСОБА_3, та за договорами існує
заборгованість.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8
пояснив, що з ОСОБА_7 він був знайомий з
1985 року вони були друзями. ОСОБА_7 з
ОСОБА_3 почали проживати разом десь з 2003
року, працювали разом. Свідок приїжджав
до них в гості. Усі дні народження і
свята святкували разом. Вони проживали
АДРЕСА_1, разом купували речі, у них були
автомобілі, останнім часом їздили на
автомобілі марки «Фіат». ОСОБА_7 був
забезпеченою людиною мав свій бізнес
який вів разом з ОСОБА_3

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9
пояснила, що ОСОБА_7 і ОСОБА_3 вона знає з
2007 року коли вони купували квартири,
працювала у них прибиральницею, кожен
тиждень прибирала та бачила, що вони
разом приїздили, коли ОСОБА_7 хворів то
ОСОБА_3 була постійно з ним, у них була
сімя, часто у них бували гості.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, свідків,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Відповідно до
ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Встановлено, що відповідно до копії
договору купівлі-продажу від 28.05.2008
року ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_3 квартиру,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Договір посвідчено приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_10 та
зареєстрований у реєстрі за № 4107.
Відповідно до п. 2.1 договору, ОСОБА_3
отримала від ОСОБА_7 грошову суму
вартості квартири у розмірі 606250 грн. до
підписання договору(а.с.79-81).

Згідно до копії договору іпотеки № PML
від 28.05.2008 року, посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_10
та зареєстрованого у реєстрі за № 4111,
квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 передана ОСОБА_7 в іпотеку ЗАТ
«ОТП Банк» та на неї накладена заборона
відчуження(а.с.132-138).

Відповідно до копії договору
купівлі-продажу від 14.12.2007 року ОСОБА_7
придбав квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2. Договір посвідчено
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_10
та зареєстрований у реєстрі за №
8679(а.с.82-83).

Згідно до копії договору іпотеки № ML
від 14.12.2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_10
та зареєстрованого у реєстрі за № 6883,
квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, передана ОСОБА_7 в іпотеку ЗАТ
«ОТП Банк» та на неї накладена заборона
відчуження(а.с.139-144).

Згідно до копії договору доручення №461
від 21.02.2008 року, ТОВ «АРМАСС»
зобов'язувалося здійснити від імені та
за рахунок ОСОБА_7 юридичні дії що
спрямовані на організацію будівництва
та отримання у власність частини
об'єкта будівництва -
багатоповерхового житлового будинку
АДРЕСА_3. Згідно до копії акту здачі
приймання квартири від 17.04.2008 року, ТОВ
«АРМАСС» передало ОСОБА_7 квартиру, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_3.
Відповідно до копії рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради №31517 від 22.07.2008 року,
вирішено оформити право власності на
квартиру, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_3 за ОСОБА_7

Відповідно до копії звітів про оцінку
майна, висновку про ринкову вартість
об'єкта оцінки, квартира за адресою:
АДРЕСА_1 оцінена в 460024 грн., квартира що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
оцінена в 257734 грн., квартира що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3
оцінена в 405029 грн.(а.с.125-127).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_7,
свідоцтво про смерть НОМЕР_1, актовий
запис №2667 від 12.05.2013 року(а.с.78).

Що стосується позовних вимог в частині
встановлення факту проживання однією
сім'єю, суд виходить з наступного.

Відповідно до чч.1, 2 ст.3 СК України,
сім'я є первинним та основним осередком
суспільства. Сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Оцінюючи стан відносин між ОСОБА_7 і
ОСОБА_3, суд вважає, що вказані особи
проживали однією сім'єю, про що
свідчать встановлені обставини справи,
а саме: тривале та постійне спільне
проживання за однією адресою, спільне
вирішення побутових питань, спільне
планування майбутнього (купівлі
автомобілю), відсутність у обох з них у
зазначений період часу інших сімей, з
якими б вони постійно проживали. Факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_7 і
ОСОБА_3 підтверджений у судовому
засіданні поясненнями свідків ОСОБА_8
та ОСОБА_9 Також підтверджується
наданими суду копіями фотографій
починаючи з 2004 року(а.с.128-130), копією
договору про надання послуг з опалення
та постачання гарячої води від 27.08.2009
року(а.с.157) копією договору про
централізоване спостереження за
системами тривожної сигналізації від
01.04.2008 року(а.с.158), копією акту про
виконання робіт та збереження пломб
від 13.09.2010 року(а.с.160), рахунками та
квитанціями про сплату житлово
комунальних послуг а.с. 159, 161-162). Також
даний факт не оспорювався
відповідачкою ОСОБА_2 Суду не надано
будь-яких письмових договорів між
ОСОБА_7 і ОСОБА_3 щодо поділу майна,
набутого ними за час спільного
проживання.

Таким чином суд вважає, що у цій частині
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

При застосуванні ст.74 СК України, що
регулює поділ майна осіб, які
проживають у фактичних шлюбних
відносинах, зазначається у п.20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007р. №11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

Судом встановлено та документально
підтверджено придбання у період
проживання однією сім'єю ОСОБА_7 і
ОСОБА_3 об'єктів нерухомості, а саме
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, яка відповідно до договору
іпотеки, передана ОСОБА_7 в іпотеку ЗАТ
«ОТП Банк», правонаступником якого
виступає ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
та на яку накладена заборона
відчуження, та квартира, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_3.

Враховуючи наведене, суд дійшов до
висновку, що дані квартири слід вважати
спільною сумісною власністю, на які
поширюються положення ч.1 ст.70 СК
України, згідно яких у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 370 ЦК України, у разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Згідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Таким чином суд вважає, що за
позивачкою ОСОБА_3 необхідно визнати
право власності на 12 частину квартири
АДРЕСА_3.

Що стосується квартири, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2, то позовних вимог
щодо визнання права власності,
позивачем не висувалося.

Твердження відповідачки ОСОБА_2 про те,
що квартира за адресою: АДРЕСА_2 була
придбана за її гроші які отримані від
продажу іншої квартири, суд не приймає
до уваги так як дані твердження не
підтверджені належними та допустимими
доказами.

Посилання у судовому засіданні
відповідачки ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_3
придбала також квартиру АДРЕСА_7 і вона
повинна бути розділена, суд не приймає
до уваги, так як будь яких позовних
вимог щодо даної квартири не
заявлялося.

Що стосується позовних вимог щодо
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

З огляду на досліджені документи, суд
не вважає дану квартиру як така, що
набута ОСОБА_7 і ОСОБА_3 за час спільного
проживання, так як відповідно до копії
договору купівлі-продажу від 28.05.2008
року ОСОБА_3 сама продала свою квартиру
і отримала від ОСОБА_7 грошову суму
вартості квартири у розмірі 606250 грн. до
підписання договору, і в подальшому
квартира передана ОСОБА_7 в іпотеку ЗАТ
«ОТП Банк», та на неї накладена
заборона відчуження.

Що стосується позовних вимог про
визнання ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої
черги за законом на спадщину.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина.

Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Зважаючи на те, що судом встановлено
факт проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем
ОСОБА_7 однією сім'єю не менш як п'ять
років до часу відкриття спадщини, то
суд не вважає за необхідне
підтверджувати у судовому порядку
положення прямої норми закону, що також
не вимагається діючим цивільним
законодавством України.

Керуючись ст.10, 11, 57, 60, 88 ЦПК України, ст.
370, 372, 1261, 1264 ЦК України, ст.3, 60, 70, 74 СК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_7(ІНФОРМАЦІЯ_2) та
ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_3) понад п'ять років.

Визнати за ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_3) право
власності на 12 частину квартири
АДРЕСА_3.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів.

Суддя:
І.Г.Кучерук