Номер провадження: 22-ц/785/6284/14
Головуючий у першій інстанції Мазун І.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 15 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_4, Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» про визнання
припиненими правовідношення за
договором поруки,-

встановила:

Позивач звернувся до відповідачів із
позовом про визнання припиненими
правовідношення за договором поруки №
156463 від 08 листопада 2007 року. (а. с. 3-4)

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що 08.11.2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0,
відповідно до умов якого ОСОБА_3
отримала кредит в розмірі 80 000 доларів
США, зі сплатою 13,4% річних за ануїтетною
схемою погашення кредиту, а саме шляхом
сплати щомісячно 1 215 доларів США, з
терміном повернення не пізніше 08.11.2017
року.

В забезпечення виконання зобов'язань
08.11.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 був укладений договір поруки №
156463.

Додатковою угодою № 1 від 16.02.2009 року до
кредитного договору були внесені зміни
умов кредитного договору, в результаті
чого обсяг відповідальності
поручителя збільшився. Кінцевий термін
кредиту був відстрочений до 08.11.2027 року.
Додатковою угодою № 1 від 16.02.2009 року до
договору поруки поручитель надав свою
згоду на зміни умов кредитного
договору.

Позивач вважає, що у зв'язку з передачею
АТ «УкрСиббанк» права вимоги, за
кредитним договором № 0 від 08.11.2007
року до ПАТ «Дельта Банк»,
правовідносини за договором поруки №
156463 від 08.11.2007 року між ОСОБА_2 та АТ
«УкрСиббанк» припинилися на підставі
ч.1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 15 травня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.
(а. с. 211-213)

В апеляційній скарзі апелянт просить
судове рішення скасувати, ухвалити
нове, яким задовольнити позов у повному
обсязі, посилаючись на його
необґрунтованість, неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. (а. с. 219-220)

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги
представника ОСОБА_2 з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 08 листопада 2007
року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», було укладено кредитний
договір № 0, відповідно до умов
якого Банк надав позичальнику на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
в сумі 80 000 доларів США, а ОСОБА_3
отримала, та зобов'язалася повернути у
строк до 08 листопада лютого 2017 року
грошові кошти та сплатити проценти за
користування кредитом у розмірі 13,4 %
річних, за ануїтетною схемою погашення
кредиту, а саме шляхом сплати щомісячно
1 215 доларів США. (а. с. 5-9)

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором № 0 від 08 листопада 2007
року між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 був
укладений іпотечний договір, за яким
вони передали в іпотеку банку
трьохкімнатну квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11-12).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_2 08.11.2007 року було укладено
договір поруки № 156463 (а. с. 13).

Додатковою угодою № 1 від 16.02.2009 року до
кредитного договору № 0 від 08.11.2007
року були внесені зміни умов
кредитного договору, в результаті чого
обсяг відповідальності поручителя
збільшився. Кінцевий термін кредиту
був відстрочений до 08.11.2027 року.
Додатковою угодою № 1 від 16.02.2009 року до
договору поруки № 156463 від 08.11.2007 року
поручитель надав свою згоду на зміни
умов кредитного договору. (а. с. 10, 14)

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами між ПАТ «УкрСиббанк» у
якості Продавця на користь ПАТ «Дельта
Банк» у якості Покупця, відповідно до п.
2.1. якого, в порядку, обсязі та на умовах,
визначених цим договором, ПАТ
«УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитами, внаслідок чого ПАТ «Дельта
Банк» змінює ПАТ «УкрСиббанк» як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов'язаннях. Згідно п. 2.2.
внаслідок передачі ПАТ «УкрСиббанк»
ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до
боржників, ПАТ «Дельта Банк»
переходить (відступається) право
вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами. (а. с. 47-50)

Відповідно п. 1.3. та 1.4. договору поруки
№ 156463, поручитель відповідає перед
Банком у тому ж об'ємі, що і позичальник.
Позичальник і поручитель відповідають
як солідарні боржники, що означає нічим
не обумовлене і абсолютне право
кредитора вимагати виконання
зобов'язань як від позичальника та
поручителя як разом, так і від кожного
окремо. Крім того, поручителі
відповідають перед позивачем всім
належним їм на праві власності майном
та грошовими коштами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч.1 ст. 610 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За правилами ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ч.1 ст. 553 ЦК України
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає, що
поручитель несе відповідальність у
тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу, процентів,
неустойки, відшкодування збитків за
прострочення виконання основного
зобов'язання боржником,
регламентується по суті не обсяг
відповідальності поручителя, а обсяг
його зобов'язання перед кредитором за
договором поруки. З моменту порушення
умов основного договору боржником
обсяг зобов'язання поручителя і обсяг
зобов'язання боржника перед кредитором
за загальним правилом є рівними.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
правовідношення між ОСОБА_2 та ПАТ
«УкрСиббанк» не припинено, а змінено
внаслідок заміни кредитора з ПАТ
«УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», у
зв'язку з передачею права вимоги за
кредитним договором № 0 від 08.11.2007
року ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514, 516 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом. Отже, за
кредитним договором № 0 від 08.11.2007
року ПАТ «Дельта Банк» має ті ж самі
права, які мав ПАТ «УкрСиббанк» до
моменту переуступлення права вимоги.
Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Порука одночасно є способом
забезпечення зобов'язань, вона має
зобов'язальний і договірний характер,
тому на правовідносини поруки
поширюють свою дію загальні положення
про зобов'язання та про договори
(Розділи I та II Книги п'ятої ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим
заходом майнового характеру,
спрямованим на забезпечення виконання
основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що
встановлює зобов'язальні
правовідносини між особою, яка
забезпечує виконання зобов'язання
боржника та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.

Тобто, закон пов'язує припинення
договору поруки зі зміною основного
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови, що
така зміна призведе до збільшення
обсягу відповідальності поручителя, а
не із зміною будь-яких умов основного
договору.

Зміна договору - це трансформація
будь-якої або декількох умов, які
складають зміст договору.

Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна або
розірвання договору вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Вказаною нормою закону не передбачено
припинення договору поруки у зв'язку із
відступленням первісним кредитором
права вимоги на користь нового
кредитора.

На даний час виконання основного
зобов'язання не припинилося, оскільки
борг за кредитним договором не
погашений.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 15 травня 2014 року ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права підстав для його
скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 15 травня 2014 року - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.