У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Крачківської сільської ради
Маньківського району Черкаської
області про визнання права власності
на майно за набувальною давністю; за
зустрічним позовом Крачківської
сільської ради Маньківського району
Черкаської області до ОСОБА_4, треті
особи: прокуратура Манківського району
Черкаської області, Манківська районна
державна адміністрація Черкаської
області, управління культури
Черкаської обласної державної
адміністрації, відділ Держземагенства
у Маньківському Черкаської області,
про визнання права власності за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Маньківського районного суду
Черкаської області від 15 листопада 2013
року та рішення апеляційного суду
Черкаської області від 12 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, у якому
просив визнати за ним право власності
на нерухоме майно в порядку
набувальної давності, мотивуючи свої
вимоги тим, що 13 лютого 2002 року отримав
свідоцтво про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
СВАТ «Іваньки», правонаступником якого
згодом стало ТОВ «Крачківське». На
реалізацію майнового права та
ліквідацію заборгованості по
заробітній платі у листопаді 2002 року
від правонаступника СВАТ «Іваньки»
йому фактично було передано: будівлю
будинку для пасіки (колишня школа) та
дві інші будівлі (як будівельні
матеріали) колишньої школи та
бджолосім'ї по АДРЕСА_1. У квітні 2006 року
він звернувся в органи БТІ із заявою
про проведення технічного обстеження
вищеуказаного нерухомого майна з метою
проведення державної реєстрації своїх
прав, оплатив послуги, але до цього часу
його замовлення не виконується. На
засіданні сесії Крачківської
сільської ради 17 травня 2013 року він
дізнався, що деякі посадові особи
Крачківської сільської ради не
визнають (оспорюють) його майнові
права. Також йому стало відомо, що 18
лютого 2011 року виконавчим комітетом
Крачківської сільської ради було
прийнято рішення, яке стосується цього
нерухомого майна та не було скасовано,
не дивлячись на його лист від 11 квітня
2011 року про його незаконність.

У липні 2013 року Крачківська сільська
рада Маньківського району Черкаської
області звернулася до суду із
зустрічним позовом, у якому просила
уповноважити Маньківський відділ ЧОО
БТІ провести технічне обстеження
нежитлових будівель і споруд по
АДРЕСА_1 з виготовленням технічного
паспорту, визнати за Краківською
сільською радою право власності на
вказані житлові будівлі і споруди.

В обґрунтування свого позову
зазначала, що 18 лютого 2011 року
Крачківською сільською радою прийнято
рішення № 12 «Про безхазяйне нерухоме
майно». Вказаним рішенням було
вирішено вважати Крачківську Земську
школу (пам'ятку архітектури з усіма
будівлями на її території, що
розташована по АДРЕСА_1) - безхазяйним
нерухомим майном. Одночасно, цим же
рішенням доручено сільському голові
після спливу одного року з дня взяття
на облік безхазяйного нерухомого майна
органом Черкаського обласного бюро
технічної інвентаризації звернутися
до суду з метою передачі у власність
територіальної громади будівель
Земської школи. За заявою Крачківської
сільської ради вказане майно було
взято на облік в Маньківському відділі
КП ЧОО БТІ, про що здійснено публікацію
в газеті «Маньківські новини» від 15
квітня 2011 року. Після спливу одного
року з дати здійснення публікації
власника майна не було знайдено. У
зв'язку із станом майна та необхідністю
його утримання як для забезпечення
життєвих потреб громадян
територіальної громади с. Крачківка
Маньківського району Черкаської
області, так і у зв'язку з тим, що
будівлі Земської школи є пам'яткою
архітектури, виникла необхідність у
передачі майна до комунальної
власності.

Рішенням Маньківського районного суду
Черкаської області від 15
листопада 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов
Крачківської сільської ради
Маньківського району Черкаської
області задоволено. Уповноважено
Маньківський відділ ЧОО БТІ провести
технічне обстеження нежитлових
будівель і споруд по АДРЕСА_1 з
виготовленням технічного паспорту.
Визнано за Крачківською сільською
радою право власності на нежитлові
будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 12 березня 2014 року
рішення місцевого суду в частині
вирішення зустрічного позову
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні
зустрічного позову Крачківської
сільської ради Маньківського району
Черкаської області відмовлено. В решті
рішення місцевого суду залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення в частині
відмови у задоволенні його позову та
ухвалити в цій частині нове рішення про
задоволення позову.

В частині вирішення зустрічного позову
Крачківської сільської ради
Маньківського району Черкаської
області судові рішення ОСОБА_4 не
оскаржуються, а тому перегляду в
касаційному порядку в цій частині не
підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов ОСОБА_4 не
підлягає задоволенню, керуючись при
цьому нормами ст. ст. 335, 344 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Маньківського районного суду
Черкаської області від 15
листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 12 березня 2014 року в частині
вирішення позову ОСОБА_4 залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник