Провадження № 6/161/521/14
У Х В А Л А

11 липня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області у складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Довжик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця Другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції Ярошенка Д.А., про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець
Другого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Ярошенко Д.А. звернувся суд з
поданням про тимчасове обмеження
виїзду за межі України ОСОБА_2 Подання
мотивує тим, що на виконанні у ДВ ВДВС
Луцького МУЮ перебуває виконавчий лист
№2-5554 виданий 29.10.2009 року Луцьким
міськрайонним судом, про стягнення із
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн.
щомісячно, починаючи з 26.06.2009 року і до
досягнення дитиною повноліття. Вказує,
що добровільно рішення суду не
виконується, а борг становить 25286,67 грн.,
на виклики державного виконавця
боржник не з'являвся. Зазначає, що за
боржником рахується нерухоме майно та
останній злісно ухилявся від виконання
суду протягом 6-ти років, просить
обмежити право ОСОБА_2 у виїзду за межі
України.

Старший державний виконавець
Ярошенко Д.А. у судове засідання не
з'явився, подав на адресу суду заяву,
якою просив подання задовольнити, а
його розгляд провести за його
відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши
подані матеріали, приходить до
висновку, що подання не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника- фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Зокрема,
коли він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього за
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи) - до виконання
зобов'язання (п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного
Закону).

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених у порядку,
передбаченому ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК
України, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

До матеріалів подання долучено
копію виконавчого листа у справі №
0308/18209/12, копію постанови про відкриття
виконавчого провадження від 26.10.2011 року
та довідку-розрахунок заборгованості,
відповіді на запит із ДПС України,
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, копії викликів та відповідь із
ДП «Автоскладальний завод № 1».

Водночас, вказані матеріали не
містять доказів та будь-яких даних на
підтвердження факту свідомого
ухилення боржником від виконання своїх
зобов'язань, наявність у боржника
наміру виїжджати за межі України.

Так, державним виконавцем не
надано суду відомостей про отримання
боржником копії постанови про
відкриття провадження у справі, котра у
відповідності до ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження»
надсилається рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Таким
чином, суд немає можливості визначити
чи було відомо боржнику про відкриття
виконавчого провадження, та про
покладення на нього обов'язку у
добровільному порядку виконати
рішення суду, а також чи ухиляється
останній від виконання своїх
зобов'язань. Окрім того, державним
виконавцем подано копію виконавчого
документу виданого за рішенням суду
від 03.12.2012 року, водночас із подання
вбачається, що виконавче провадження
відкрито за виконавчим документом
виданим 2009 року.

Враховуючи вищевикладене, відсутні
підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, на
підставі ст. 33 Конституції України, ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця старшого державного
виконавця Другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції Ярошенка Д.А., про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги в п'ятиденний строк
з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного
судуПрисяжнюк Л.М.