Справа № 201/6661/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

25 червня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Перша дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеною позовною заявою. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати ОСОБА_2, після смерті
якого відкрилася спадщина у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1. У встановлений
законом строк позивач звернулася до
Першої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Державним
нотаріусом було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з відсутністю у позивача
правовстановлюючих документів на
домоволодіння. Тому позивач просить
суд визнати за нею право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
матері.

В судове засідання позивач не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, позовні вимоги підтримала в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін і постановити
заочне рішення суду за правилами ст.
169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов
до висновку, що заявлені позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Як встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданого відділом
державної реєстрації смерті
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції /а.с.12/. Після смерті
ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1.

У встановлений законом строк 02
листопада 2013 року позивач звернулася
до Першої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за законом /а.с.18/.
Листом державного нотаріуса Першої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину в зв'язку з
відсутністю у спадкоємця
правовстановлюючого документа на
вказане домоволодіння /а.с.21/.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини, тобто на
момент смерті спадкодавця, і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може подати позов про визнання
права власності, якщо це право
оспорюється чи не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документів, які б посвідчували його
право власності.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем
ОСОБА_2 за законом, але в зв'язку з
відсутністю у неї правовстановлюючих
документів на домоволодіння вона
позбавлена права на отримання
свідоцтва про право на спадщину в
нотаріальній конторі, а тому суд вважає
за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Перша дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Перша дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
на домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О. Демидова