АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3091/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53, 55 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретарі Журавель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до приватного підприємства «Медіт-Сервіс», директора підприємства Діского Сергія Вікторовича про визнання дій незаконними, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу; представника ПП «Медіт-Сервіс» - Пузир М.В., директора ПП «Медіт-Сервіс» - Діского С.В., які просили апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 у жовтні 2014 року звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до приватного підприємства «Медіт-Сервіс», директора підприємства Діского Сергія Вікторовича про визнання дій незаконними, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні, посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що з 01 травня 2012 року працював у відповідача на посаді механіка по випуску автомобілів і 07 серпня 2014 року був звільнений із вказаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Позивач зазначає, що в день звільнення, в порушення вимог ст. .116 КЗПП України, з ним не було проведеного повного розрахунку, оскільки не була виплачена в повному обсязі компенсація за невикористану відпустку.

Так як він перебував у трудових відносинах з відповідачем з 01 травня 2012 року по 07 серпня 2014 року ( 2 роки 3 місяці 7 днів ), то мав право на щорічну відпустку із збереженням на її період місця роботи і заробітної плати.

В період роботи, вказує ОСОБА_6, відпустка йому не надавалася і заяву про її надання він не писав, а тому відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Незважаючи на цю норму права, при звільненні йому не була виплачена грошова компенсація за невикористану відпустку.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_6 звернувся за їх захистом до Придніпровського районного суду м. Черкаси та просив постановити судове рішення, яким стягнути із ПП «Медіт-Сервіс» на його користь грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 01 травня 2012 року по 07 серпня 2014 року, визнати дії директора ПП «Медіт-Сервіс» Діского С.В. щодо ненадання йому відпустки за час роботи та не проведення з ним повного розрахунку при звільненні протиправними; рішення суду допустити до негайного виконання; постановити окрему ухвалу щодо ненадання щорічної відпустки і не проведення повного розрахунку при звільненні та направити її до прокуратури м. Черкаси для вжиття відповідних заходів щодо усунення причин та умов.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2014 року позов ОСОБА_6 - задоволено повністю.

Стягнуто з ПП «Медіт-Сервіс» на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 607 грн. 94 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6І , посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, збільшивши розмір грошової компенсації за невикористану відпустку на суму 1512 грн. 64 коп., а також визнати протиправними дії директора підприємства «Медіт-Сервіс» Діского С.В. щодо ненадання йому щорічної відпустки за час роботи та не проведення з ним повного розрахунку при звільненні.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга, подана ОСОБА_6, підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти і відповідні їм правовідносини, постановив рішення із додержанням вимог матеріального та процесуального закону, яке ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Є безпідставними посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на допущені підприємством порушення в розрахунку належної позивачеві компенсації за невикористану відпустку, оскільки такі посилання апелянта спростовуються наявними матеріалами справи.

Як вбачається із них, відповідно до наказу № 31 від 01 травня 2012 року ОСОБА_6 був прийнятий на посаду механіка по випуску автобусів ПП «Медіт-Сервіс» з 01 травня 2012 року. Відповідно до наказу № 50 від 07 серпня 2014 року ОСОБА_6 був звільнений з посади механіка випуску автобусів ПП «Медіт-Сервіс» з 07 серпня 2014 року за власним бажанням /ст. 38 КЗПП України/.

Відповідно до розрахунку компенсації за невикористану відпустку за період з 01 травня 2012 року по 07 серпня 2014 року, наданого ПП «Медіт-Сервіс», загальна сума грошової компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_6 становить 1945,08 грн. Згідно даних розрахунково-платіжної відомості/а.с.25/ за серпень 2014 року ОСОБА_6 було нараховано та виплачено частково компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1128 грн. 99 коп.

Врахувавши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність стягнення на користь позивача тієї суми компенсації, яка була ОСОБА_6 нарахована, але не виплачена, а саме 607 грн.94 коп. При цьому, як вбачається із наявних матеріалів справи, ОСОБА_6 із даною сумою недоплаченої йому компенсації був повністю згідний.

Також є необгрунтованими посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно не збільшив розмір грошової компенсації за невикористану відпустку на суму 1512 грн. 64 коп., оскільки, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, яка зобов»язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ОСОБА_6 на адресу суду не було надано будь-яких об»єктивних, переконливих доказів, які б заслуговували на увагу і надавали можливість суду збільшити розмір грошової компенсації за невикористану відпустку, а також ті, які б спростовували наданий підприємством »Медіт-Сервіс» розрахунок.

Крім того, є безпідставними посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що поза увагою суду першої інстанції залишилося вирішення питання щодо визнання неправомірними дій директора підприємства »Медіт-Сервіс» Діского С.В. щодо ненадання позивачеві відпустки за час роботи та непроведення із ним повного розрахунку при звільненні, оскільки, стягуючи на користь ОСОБА_6 недоплачену суму грошової компенсації за невикористану відпустку в сумі 607 грн.94 коп., суд першої інстанції фактично визнав, що дії директора підприємства не ґрунтувалися на вимогах ст. 116 КЗПП України, яка наголошує на тому, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до приватного підприємства «Медіт-Сервіс», директора підприємства Діского Сергія Вікторовича про визнання дій незаконними, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :