Ухвала

іменем україни

09 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Колодійчука
В.М.,

суддів: Кафідової О.В.,
Коротуна В.М.,

Попович О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» Харківської
філії, Дзержинського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, арбітражний
керуючий Онищенко Костянтин
Сергійович, про визнання прилюдних
торгів такими, що не відбулися,
визнання недійсним протоколу
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, акта державного виконавця, за
касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 12 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») звернулося до суду із
указаним позовом, в обґрунтування
якого зазначило, що 24 квітня 2008 року між
Публічним акціонерним товариством
«ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»),
правонаступником якого є ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_3,
було укладено договір про надання
кредитної лінії, за умовами якого
останній отримав від банку грошові
кошти в сумі 113 000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 6,49 % річних.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором
заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 17
листопада 2011 року з останнього на
користь ПАТ «ОТП Банк» була
стягнута заборгованість за кредитним
договором у сумі 1 051 116 грн 32 коп.

У процесі виконавчого провадження було
виявлено майно боржника: двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка 24 квітня 2013 року
була реалізована на прилюдних торгах,
проведених Приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
Харківською філією, незважаючи на те,
що ухвалою Джержинського районного
суду м. Харкова від 19 квітня 2013 року
зупинено реалізацію арештованого
майна та заборонено Дзержинському ВДВС
Харківського МУЮ вчиняти будь-які дії,
спрямовані на реалізацію зазначеної
квартири.

Враховуючи наведене, позивач просив
визнати прилюдні торги, проведені 25
квітня 2013 року Приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
Харківською філією з реалізації
арештованого майна - двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, такими, що не
відбулися, та незаконними дії
державного виконавця Дзержинського
ВДВС Харківського МУЮ з видачі акта про
проведення прилюдних торгів.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 06 вересня 2013 року позовні
вимоги задоволені.

Визнано прилюдні торги, проведені 25
квітня 2013 року Приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
Харківською філією з реалізації
арештованого майна - двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, такими, що не
відбулися.

Визнано незаконними дії державного
виконавця Дзержинського ВДВС
Харківського МУЮ з видачі акта про
проведення торгів від 24 квітня 2013 року
з реалізації двокімнатної квартири
АДРЕСА_1.

Поновлено за ОСОБА_3 право власності на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 12 лютого
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» просить
скасувати рішення апеляційного суду
Харківської області від 12 лютого
2014 року, рішення суду першої інстанції
залишити в силі, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 24 квітня 2008 року
між ПАТ «ОТП Банк» правонаступником
якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та
ОСОБА_3 було укладено договір про
надання кредитної лінії, за умовами
якого останній отримав від банку
грошові кошти в сумі 113 000 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 6,49 % річних.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором
заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 17
листопада 2011 року з останнього на
користь ПАТ «ОТП Банк» була стягнута
заборгованість за кредитним договором
у сумі 1 051 116 грн 32 коп.

У процесі виконавчого провадження було
виявлено майно боржника: двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка 24 квітня 2013 року
була реалізована на прилюдних торгах,
проведених приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
Харківською філією.

Задовольняючи позовні вимоги у повному
обсязі, суд першої інстанції виходив з
того, що при проведенні прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна
не були виконані вимоги Закону України
«Про іпотеку», Положення про порядок
проведення аукціонів (публічних
торгів) з реалізації заставленого
майна, затвердженого Кабінетом
Міністрів України від 22 грудня
1997 року та ухвали Дзержинського
районного суду м. Харкова від 19 квітня
2013 року, згідно з якою зупинено
реалізацію спірного арештованого
майна та заборонено Дзержинському ВДВС
Харківського МУЮ вчиняти будь-які дії,
спрямовані на реалізацію зазначеної
квартири.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що позивачем
обрано неналежний спосіб захисту
порушеного права, оскільки відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі - продажу, а тому така
угода може визнаватися недійсною на
підставі цивільного законодавства
України про недійсність правочину.

Проте з такими висновками судів першої
та апеляційної інстанцій погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Суди, розглядаючи справу, не врахували
наступного.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього Закону.

При цьому рішення суду або виконавчий
напис нотаріуса про звернення
стягнення на двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, відсутні, прилюдні торги
відбулися з реалізації арештованого
нерухомого майна, а тому їх організація
та проведення здійснюються відповідно
до Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, а посилання на Закон України
«Про іпотеку» є помилковим.

Враховуючи, що суди на зазначене не
звернули уваги, не встановили фактичні
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, не
визначилися з характером спірних
правовідносин та правовою нормою, яка
підлягає застосуванню до них, судові
рішення не відповідають вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338
ЦПК України є підставою для їх
скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338,
345 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» задовольнити
частково.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 06 вересня 2013 року та
рішення апеляційного суду Харківської
області від 12 лютого 2014 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.М.
Колодійчук

Судді:

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

О.В. Попович

І.М. Фаловська