У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 14 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 05 червня

2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
визнання договору іпотеки дійсним,
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі −? ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 11 вересня
2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, згідно з умовами
якого останній отримав кредит у
розмірі 12 360 доларів зі сплатою 20,04 %
річних строком до 11 вересня

2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором

11 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_2
укладено договір іпотеки, відповідно
до умов якого останній надав в іпотеку
банку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1.
Зазначений договір нотаріально
посвідчено не було, оскільки
відповідач ухилявся від такої дії.

Відповідач належним чином свої
зобов'язання щодо погашення кредиту не
виконав, у зв'язку з чим станом на 06
грудня 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 52 418,11 доларів
США, що еквівалентно 418 977 грн 95 коп.

ПАТ КБ «ПриватБанк» просив визнати
договір іпотеки від 11 вересня 2008 року
дійсним та на рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1
з наданням прав банку щодо реалізації
іпотечного майна.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області

від 14 лютого 2014 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 05 червня 2014 року, у позові
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Відмовляючи у задоволенні позову
банку, суди обґрунтовано дійшли
висновку про відмову у визнання
договору іпотеки дійсним, оскільки
відповідно до вимог закону він не був
посвідчений нотаріально, а тому не
підлягають і задоволенню вимоги
позивача щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення. Доказів
ухилення відповідача від
нотаріального посвідчення договору
іпотеки банком не надано. Доводи
касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«ПриватБанк» у відкритті касаційного
провадження за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
визнання договору іпотеки дійсним,
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік