Справа № 630/496/14-ц РІШЕННЯ
10 липня 2014 року м.Люботин
Люботинський міський суд Харківської
області у складі головуючого Зінченка
О.В., за участю секретаря судового
засідання Медяник А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Люботин цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Люботинської міської ради Харківської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в
якому просить визнати за ним право
власності на житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
складається з житлового будинку літ.
«А-1», загальною площею 25,2 кв.м,
житловою площею 12,2 кв.м, з сіньми літ.
«а», житлового будинку літ. «Б-1»
загальною площею 59,0 кв.м, житловою
площею 39,8 кв.м, з сіньми літ. «б» та
ґанком літ. «б1» та з надвірними
будівлями і спорудами в порядку
спадкування за законом в 1/4 частині
після смерті батька позивача, ОСОБА_2 та
в 3/4 частинах після смерті його
матері, ОСОБА_3, яка померла
Позов обґрунтований тим, що після
смерті матері ОСОБА_3 позивач не може
отримати право на спадщину в
нотаріальній конторі, у зв'язку з тим,
що право власності на житловий будинок
«Б-1» не зареєстровано. Враховуючи, що
позивач не має змоги самостійно
реалізувати своє право на спадкування,
він звернувся до суду.
Представник позивача подав заяву, в
якій позов підтримав, просив
розглянути справу без його участі.
Представник відповідача, Люботинської
міської ради Харківської області, в
судове засідання не з'явився, подав
заяву, в якій просив розглядати справу
Під час судового розгляду судом
встановлено наступне.
ОСОБА_2 є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 19.06.1968 р.,
посвідченого Другою нотаріальною
конторою Харківського району 19.06.1968 р.
за реєстровим № 1140 (а.с 5).
Даний факт підтверджується
інформацією КП "Люботинське БТІ" б/н від
02.12.2013р. ( а.с. 4).
Відповідно до рішення виконавчого
комітету Люботинського міської ради
депутатів трудящих від 28.11.1968 р. номер
будинку АДРЕСА_1 замінено на АДРЕСА_1
Рішенням виконавчого комітету
Люботинської ради депутатів трудящих
№ 28 від 12.12.1968 р. (а.с.6) ОСОБА_2 дозволено
побудувати нове домоволодіння на
ділянці за вищевказаною адресою зі
знесенням старого будинку.

В 1972 році ОСОБА_2 спільно зі своєю
дружиною ОСОБА_3 був побудований
житловий будинок літ. "Б-1", який в бюро
технічної інвентаризації не
зареєстровано та згідно інструкції від
08.01.2013 р. вказаний будинок не значиться
самочинно збудованим.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Будівництво житлового будинку «Б-1»
було завершено у 1972 році.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди у той час
регулювалася Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженою
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966 року.

Зазначений нормативний акт передбачав
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації.

Не була встановлена така умова набуття
права власності на житловий будинок і в
главі 10 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на
час завершення будівництва.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС України, яка
діяла на час завершення будівництва,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Шлюбні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
підтверджуються свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про те, що житловий будинок
з надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1, були здобуті ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 під час перебування у
зареєстрованому шлюбі, а тому є такими,
що належать їм на праві спільної
сумісної власності. У відповідності до
ст. 28 КпШС УРСР у спільній сумісний
власності майна подружжя їх частки
визначаються рівними. Отже кожному з
подружжя має належати по 1/2 частині
спірного домоволодіння.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається з 1/2 частини житлового
будинку АДРЕСА_1

Згідно з положеннями ст. ст. 548, 549, 554 ЦК
УРСР для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Для
прийняття спадщини необхідне
волевиявлення спадкоємця і здійснення
ним певних дій. Спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Згідно інформації Державного
нотаріального архіву Харківської
області № 1950/01-21 від 08.07.2014 р. (а.с. 39)
після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3, заяви про прийняття
спадщини чи відмову від спадщини ніхто
не подавав.

Відповідно до інформаційних довідок зі
спадкового реєстру № 37788797, 37788726 від
04.07.2014 р. (а.с. 40-41) після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4., відкриті
спадкові справи та заповіти від його
імені відсутні.

Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р.)
у першу чергу право на спадкування за
законом зокрема мають діти спадкодавця
та той з подружжя, який його пережив.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняли
його дружина ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1,
оскільки були зареєстровані та
проживали зі спадкодавцем за однією
адресою, що підтверджується копією
будинкової книги (а.с. 9-15), після смерті
ОСОБА_2 залишились там проживати та
утримувати будинок, доглядали за
присадибною ділянкою.

Однак ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 право
власності на спадкове майно не
зареєстрували.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 (а.с. 32).

Згідно інформації Державного
нотаріального архіву Харківської
області № 1950/01-21 від 08.07.2014 р., після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.,
заяви про прийняття спадщини чи
відмову від спадщини ніхто не подавав.

Відповідно до інформаційних довідок зі
спадкового реєстру № 37788917, 37788959 від
04.07.2014 р. (а.с. 42-44) після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., відкриті
спадкові справи та заповіти від її
імені відсутні.

Спадщину після ОСОБА_3 прийняв позивач
по справі ОСОБА_1, оскільки проживав зі
спадкодавцем за однією адресою, що
підтверджується копією будинкової
книги, після смерті утримував будинок,
доглядав за присадибною ділянкою.

Родинні стосунки між спадкодавцями та
позивачем підтверджуються свідоцтвом
народження ОСОБА_1, виданого
Люботинським міським бюро ЗАГС
Харківської області від 09 серпня 1961
року (а.с. 16), згідно якого батьками
позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виходячи з викладеного, а також
враховуючи, що судом встановлено факт
набуття права власності на житловий
будинок спадкодавцями ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, позивач є таким, що прийняв
спадщину, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст.208, 209, 213-215, 223, 294, 296 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Люботинської міської
ради Харківської області про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/4 частину житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який складається з житлового
будинку літ. «А-1» загальною площею 25,2
кв.м, житловою площею 12,2 кв.м, з сіньми
літ. «а», житлового будинку літ. «Б-1»
загальною площею 59,0 кв.м, житловою
площею 39,8 кв.м, з сіньми літ. «б» та
ґанком літ. «б1» та з надвірними
будівлями і спорудами в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 3/4 частини житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який складається з житлового
будинку літ. «А-1» загальною площею 25,2
кв.м, житловою площею 12,2 кв.м, з сіньми
літ. «а», житлового будинку літ. «Б-1»
загальною площею 59,0 кв.м, житловою
площею 39,8 кв.м, з сіньми літ. «б» та
ґанком літ. «б1» та з надвірними
будівлями і спорудами в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Люботинський міський суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О.В. Зінченко