РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/19628/13-ц

пр. № 2/759/1185/14

24 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Макаренко В.В.,

при секретарі
Копчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за первісною позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про повне або часткове
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, -

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2013 року до Святошинського
районного суду м.Києва надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення пені за прострочення
аліментів, яким просить стягнути з
ОСОБА_2 на свою користь пеню за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 30067, 33грн., мотивуючи позовну
заяву тим, що ОСОБА_1, з 14 червня 1997 року
до 22 грудня 2009 року перебувала в шлюбі з
ОСОБА_2. Від цього шлюбу у сторін є син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач
добровільно грошей на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не дає, аліменти не
сплачує. Відповідно до рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 07 грудня 2009 року у справі № 2-6837
вирішено стягнути з ОСОБА_2, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
з усіх видів заробітку щомісячно, але
не менше 30% від прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 09 листопада 2009 року і до
досягнення дитиною повноліття. На
підставі рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 07 грудня 2009
року у справі № 2-6837, 24.12.2009 року виданий
виконавчий лист на підставі якого
29.01.2010 року головним державним
виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження (ВП
№ 17270157), в зв'язку з наведеними
обставинами просила задовольнити
позовні вимоги.

Не визнаючи вимоги первісного
позову про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів, 25.03.2014
року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну
заяву до ОСОБА_1 про повне або часткове
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, якою просить звільнити
його від сплати заборгованості по
аліментам в розмірі 5739,76 грн. на
утримання сина ОСОБА_3 повністю або
частково, яка виникла в період з 10.10.2011
року по 06.03.2013 року в період перебування
ОСОБА_2 в декретній відпустці по
догляду за дитиною - ОСОБА_4 Зустрічна
позовна заява обґрунтована тим, що
ОСОБА_2 має дитину від другого шлюбу,
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з
10.10.2011 року по 06.03.2013 року перебував у
декретній відпустці по догляду за
сином, ОСОБА_4. В зв'язку із перебуванням
в період з 10.10.2011 року по 06.03.2013 року в
декретній відпустці по догляду за
дитиною, сином ОСОБА_4 виникла
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання дитини від першого шлюбу,
ОСОБА_3 в розмірі 5739,76 (п'ять тисяч
сімсот тридцять дев'ять гривень
сімдесят шість копійок). В період з
07.03.2013 року по 02.09.2013 року ОСОБА_2 був
непрацюючим, в даний проміжок часу
виникла заборгованість по аліментам в
розмірі 2107, 74 (дві тисячі сто сім
гривень сімдесят чотири копійки).
Зазначений розмір заборгованості
виник не з вини ОСОБА_2, в зв'язку
викладеним останній не погоджується з
позовними вимогами ОСОБА_1, просить
задовольнити зустрічну позовну заяву в
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 вимоги первісного позову
підтримав та просив їх задовольнити в
повному обсязі, в задовлені
зустрічного просив відмовити.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином,
причини неявки в судове засідання не
повідомив.

Суд, керуючись положеннями ст. ст.
169, 224 ЦПК України, вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідачів, на підставі наявних в
справі доказів, ухваливши по справі
заочне рішення за згодою позивача.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Вислухавши пояснення представника
ОСОБА_1, оцінивши в сукупності надані в
судовому засіданні докази, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення первісної позовної заяви
та про чатскове задоволення зустрічної
позовної заяви за наступних підстав.

Батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.ст.182, 184 СК України,
роз'яснень, що містяться в п.п. 17, 23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів ", при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, інші обставини, що
мають істотне значення. Розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК
України, тобто не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Судом встановлено, що 14.06.1997 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Відділом реєстрації
актів громадського стану Мінського
району м.Києва зареєстровано шлюб,
актовий запис №685 (а.с. 5 - копія
свідоцтва про шлюб).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7 - копія свідоцтва про
народження).

22.12.2009 року Відділом реєстрації актів
цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції у м.Києві
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано,
про що в Книзі розірвань шлюбів
зроблено актовий запис № 1074 (а.с. 6 -
копія свідоцтва про розірвання шлюбу).

Відповідно до рішення Оболонського
районного суду м.Києві від 07.12.2009 року у
справі №2-6837 з ОСОБА_2 стягнено на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ?
частини з усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 09.11.2009
року і до досягнення дитиною
повноліття.

На підставі зазначеного рішення видано
виконавчий лист №2-6837 від 2009 року
(а.с. 11-12 - копія виконавчого листа).
29.01.2010 року ВДВС Святошинського РУЮ в м.
Києві винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №17270157 по
стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліментів починаючи з 09.11.2009 року (а.с 13 -
копія постанови).

Загальна сума заборгованості по
аліментам ОСОБА_2 за період з 10.10.2011 по
27.12.2012 становить 1008,94 грн., згідно
розрахунку ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві від 10.10.2013 року становить 10 827 грн.
93 коп. (а. с. - 14 копія розрахунку).

Відповідно до довідки ТОВ «Еколь
Логістікс», ОСОБА_2 працював у ТОВ
«Комора-С» з 05.02.2002 до 26.12.2012. У період з
10.10.2011 до дати звільнення, тобто до
26.12.2012 він перебував у відпустці для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку (а.с. 46 - копія довідки).
26.12.2012 року Наказом №243/2-к звільнено
ОСОБА_2 з посади начальника складського
господарства ТОВ «Комора-С» (а.с. 47 -
копія наказу).

На запит суду від 05.05.2014 року надіслано
відповідь з ТОВ «Укртехнофудз» 20.05.2014
року, в якій повідомлено, що ОСОБА_2 з
02.09.2013 року по теперішній час працює в
ТОВ «Укртехнофудз» на посаді
менеджера відділу постачання (а.с. 60 -
копія відповіді). Дана обставина також
підтверджується записами в трудовій
книжці ОСОБА_2 (а.с. 67-70 - копія трудової
книжки).

10.11.2011 року ТОВ «Комора-С» видано наказ
№176-к щодо надання ОСОБА_2 відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 10.10.2011 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 72 - копія наказу).

07.11.2013 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м.Києві Московенко С.М.
винесено постанову про звернення
стягнення на заробітну плату ОСОБА_2,
відповідно до якої проводиться
стягнення 50% з усіх видів заробітку
(доходу): 25% поточні платежі та 25%
рахунок погашення заборгованості, яка
станом на 30.09.2013р. становить 8210, 50 грн., а
30.09.2013 р. Головному бухгалтеру
(ТОВ «УкрТехноФудз») нарахувати
заборгованість згідно заробітній
платі боржника, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 75 0 копія постанови).

07.05.2014 року Відділом державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в м.Києві
видано довідку ОСОБА_1 про неотримання
аліментів, згідно матеріалів
виконавчого провадження, відомості про
сплату аліментів з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 за період з 07.11.2013 року по 07.05.2014
року у виконавчому провадженні
відсутні (а.с. 77 - оригінал довідки).

Таким чином, ОСОБА_2 в період з 10.10.2011
року по 06.03.2013 року перебував у
декретній відпустці, беручи до уваги
правову позицію викладену в п.19 Судовою
платою у цивільних справах Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ («Справи, що виникають із
сімейних правовідносин»), п.22 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.2006 року №3 «Про застосування судом
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їхньої сплати у
вигляді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цією особи. На платника
аліментів не може покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахунком аліментів банками.

Встановлено, що згідно рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 07.12.2009 року справа № 2-6837 ОСОБА_2
зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, в
силу вимог ст. 199 СК України, і цей
обов'язок не припинений станом на день
звернення до суду.

Судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України
(ч. 2 ст. 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»).

В порушення вказаної законодавчої
норми, ОСОБА_2 з 07.03.2010 року не сплачує
аліменти за судовим рішенням, що
набрало законної сили.

Розрахунок пені за прострочення
сплати аліментів, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_2 з березня 2013 року по
вересень 2013 року, виглядає наступним
чином:

грудень 2012р. 5 днів: 359,10/10*5; січень 2013р:
363,00/100*31; лютий 2013 року: 363,00/100*28; березень
2013р.: 292,74/100*31=90,75; квітень 2013р.:
363,00/100*30=108,90; травень 2013р.: 363,00/100*31=112,53;
червень 2013р.: 363,00/100*30=108,90; липень
2013р.:363,00/100*31=112,53; серпень
2013р.:363,00/100*31=112,53; вересень
2013р.:363,00/100*30=108,90., всього 1008, 94 грн.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Вимога позивачів про стягнення
неустойки ґрунтується на положеннях СК
України.

Неустойка - є формою відповідальності
за невиконання боржником зобов'язань.
Враховуючи невиконання зобов'язань по
сплаті аліментів з вини ОСОБА_2 з 27.12.2012
року по 02.09.2013 року, ОСОБА_2 повинен
нести за це відповідальність.

З огляду на зазначене вище з ОСОБА_2
підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1 заборгованість по сплаті
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3 пеня за
прострочення сплати аліментів з 27.12.2012
року по 02.09.2013 року в розмірі 1008,94 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності та співставленні,
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також їх достатності і взаємному
зв'зку, суд приходить до висновку про
часткове задоволення первісної
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів та про часкове задоволення
зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про повне або часткове
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам.

Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, з
ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір
у розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 11, 17, 57 - 60, 88, 179, 208,
209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. ст. 196, 198,
201 СК України; Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів»за № 3 від 15 травня
2006р., суд,

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1)
пеню за прострочення сплати аліментів
в період з 27.12.2012 року по 02.09.2013 року в
розмірі 1008,94 грн. та судові витрати в
розмірі 229,40 грн., а всього 1238 (одна
тисяча двісті тридцять вісім) грн. 34
коп.

В іншій частині заявлених вимог
відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про повне або часткове
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1)
від сплати заборгованості по аліментам
на утримання сина ОСОБА_3, яка виникла в
період 10.10.2011 по 27.12.2012 року.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Святошинський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків
або після розгляду справи в
апеляційному порядку Апеляційним
судом м. Києва, якщо воно не буде
скасоване.

СУДДЯ: