АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/3647/14-ц 22-ц/774/1379/К/14
Справа № 212/3647/14-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц7741379К14
Категорія № 26 (ІІІ)
Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Митрофанової Л.В.

при секретарі: Булах К.А.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

представника відповідача Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» - Мордвінкіна
Сергія В’ячеславовича ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 28 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» ( надалі - ПАТ
«Кривбасзалізрудком») про
відшкодування моральної шкоди.
Посилаючись на те, що під час
виконання трудових обов'язків у 2009
році та повторно у 2013 році із ним
стався нещасний випадок, в результаті
якого він отримав виробничі травми.
Висновком МСЕК від 04 вересня 2013 року
йому встановлено 70% втрати
професійної працездатності. Вважаючи
відповідача винним у тому, що на
підприємстві не створено безпечні
умови праці, позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
моральну шкоду в сумі 243600 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 28 квітня 2014 року
позов ОСОБА_2 до ПАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ
«Кривбасзалізрудком» на користь
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 50 000 грн., а також - на
користь держави 243,60 грн. судового
збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
«Кривбасзалізрудком» ставить питання
про скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, а також неповне з'ясування
обставин справи.

Вважає, що судом не взято до уваги
роботу позивача на інших
підприємствах у шкідливих умовах
праці.

Судом не взято до уваги, що позивач
порушив Інструкцію з охорони праці та
нещасні випадки сталися з вини
потерпілого.

Вважають, що розмір моральної шкоди,
стягнутий судом першої інстанції, не
відповідає засадам розумності,
виваженості і справедливості.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно копії
трудової книжки позивач ОСОБА_2
працював кріпильником 3 розряду з 01.07.2002
року по 21.11.2003 року , гірником очисного
забою з 21.11.2003 року по 04.10.2013 року на ш.
«Гвардійська» ПАТ «Криворізький
залізорудний комбінат».

17 квітня 2009 року під час виконання
трудових обов'язків із позивачем
ОСОБА_2 стався нещасний випадок на
виробництві, внаслідок якого він був
травмований і отримав травму у
вигляді закритого крайового зламу
кістки лівої ступні.

За фактом нещасного випадку було
складено акт № 5 за формою Н-1 про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом від 21 квітня 2009 року, а
також акт розслідування нещасного
випадку. (а.с12-14).

За висновком МСЕК від 08 липня 2009 року
ОСОБА_2 встановлено втрату професійної
працездатності - 5%, з повторним оглядом
01 серпня 2010 року.

Вдруге, під час виконання трудових
обов'язків із позивачем ОСОБА_2 06
травня 2013 року стався нещасний випадок,
внаслідок якого його було травмовано,
він отримав закритий злам обох кісток
правої гомілки. Закритий злам правої
малогомілкової кістки зі зміщенням
уламків. Обширну гематому правої
гомілки і правої ступені.

За фактом нещасного випадку з ОСОБА_2
проведене розслідування та складений
акт за формою Н-1 № 14-23 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом від
13 травня 2013 року.( а.с.15-22)

За висновком МСЕК від 04 вересня 2013 року
ОСОБА_2 встановлено втрату професійної
працездатності - 65 % по трудовому
каліцтву від 06.05.2013 року з 02 вересня 2013
року по 1 вересня 2014 року та 2 група
інвалідності , а також втрата
професійної працездатності в розмірі 5
% по трудовому каліцтву від 17 квітня 2009
року з повторним оглядом 01 вересня 2014
року , а всього сукупний відсоток
втрати професійної працездатності 70% (
а.с.28,29).

На підставі встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов висновку про
відшкодування позивачу, у зв'язку з
отриманими ним каліцтвом на
виробництві, моральної шкоди
відповідачем.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України
передбачено відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику у разі
порушення його законних прав, що
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз'яснено, що відповідно до
статті 237-1 КЗпП України за наявності
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин, зокрема: виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах, яке призвело до його
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків, які вимагають від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя, обов'язок по
відшкодуванню моральної (немайнової)
шкоди покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Як убачається з акту форми Н-1 № 14-23 про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом від 13 травня 2013 року
особами, які допустили порушення вимог
законодавства про охорону праці, є
сам потерпілий ОСОБА_2 та гірничий
майстер ОСОБА_6, який не забезпечив
дотримання підлеглим правил та норм з
охорони праці. (а.с17).

Статтею 153 КЗпП України, передбачено
обов'язок власника або уповноваженого
ним органу створити на робочому місці
умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці.

Доводи ПАТ «Кривбасзалізрудком» про
відсутність обов'язку підприємства
відшкодовувати моральну шкоду завдану
позивачу з тих підстав, що потерпілий
сам винен у трудовому каліцтві,
колегія суддів не приймає до уваги.
Вина потерпілого у виробничій травмі
може бути підставою лише для
зменшення розміру відшкодування. У
матеріалах справи відсутні відомості,
що потерпілий не діяв навмисно, щоб
завдати собі ушкодження здоров'ю.

Отже, враховуючи викладене й те, що
право на відшкодування моральної шкоди
у зв'язку з ушкодженням здоров'я ОСОБА_2
пов'язано з виконанням трудових
обов'язків виникло у позивача вперше з
17.04.2009 року та з 04 вересня 2013 року, тобто
з моменту встановлення йому стійкої
втрати професійної працездатності (а.с.
28), питання про відшкодування
працівнику такої шкоди слід вирішувати
на загальних підставах, передбачених
нормами КЗпП України та Закону України
«Про охорону праці».

Щодо доводів апеляційної скарги про
пропуск позивачем строку позовної
давності за захистом порушених прав
слід зазначити наступне. Відповідно до
ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу
застосовуються до трудових відносин,
якщо вони не врегульовані іншими
актами законодавства. Таким чином,
виходячи з положень п.3 ч.1 ст.268 ЦК
України позовна давність не
поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Також, спростовуються й доводи
відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком»
щодо відсутності підстав
відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди,
оскільки факт заподіяння такої шкоди, у
зв'язку з отриманим ним трудовим
каліцтвом, встановлений в судовому
засіданні. Позивач переніс моральні
страждання у зв'язку із отриманими
виробничими травмами, переносить
фізичні страждання, проходив тривалий
курс лікування, у молодому віці 31 рік
став інвалідом ІІ групи, позбавлений
нормальних життєвих зв'язків, що
вимагає додаткових зусиль для
організації його життя, звільнений з
роботи у зв'язку із отриманим трудовим
каліцтвом.

Однак, колегія суддів вважає, що
розмір моральної шкоди визначений
судом без повного урахування
роз'яснень п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р., з
подальшими змінами, " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди",
відповідно до якого, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, характер отриманого
позивачем професійного захворювання,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів,
розмір моральної шкоди визначений
судом першої інстанції з урахуванням
відсотку втрати професійної
працездатності , який згідно висновків
МСЕК становить 70 % за обома трудовими
каліцтвами, та ІІ Група інвалідності, з
урахуванням конкретних обставин по
справі, характеру отриманих позивачем
травм і пов'язаних із ним фізичних і
моральних страждань, з урахуванням
істотності вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
звільнення його із виробництва у
зв'язку із трудовим каліцтвом,
необхідності проходити медикаментозне
лікування, але ж є завищеним, тому
рішення суду в частині визначеного
судом розгляду моральної шкоди
підлягає зміні та зменшенню з 50000 грн.
до 45 000 грн. , відповідно до положень п.3
ч.1 ст.309 ЦПК України, а апеляційна
скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК
України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 28 квітня 2014 року в
частині визначеного розміру моральної
шкоди, стягнутої з Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» на користь
ОСОБА_2 змінити , зменшивши його з 50
000 грн. до 45 000грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: