СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 300/397/14-ц
Провадження № 2/306/572/14
Рядок статзвіту № 29
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2014
м. Свалява

Свалявський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді:
Жиганської Н.М.

при секретарі: Дешко
В.В.

з участю:

позивачів:
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача:
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Свалява цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд із
позовом до ОСОБА_4 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,
посилаючись на те, що у 2008 році, за
погодженням з власницею будинку
АДРЕСА_1 Воловецького району,
Закарпатської області ОСОБА_5,
погодилися провести ремонт будинку,
який був недобудований.

Умовою проведення ремонту було
безтермінове проживання позивачів у
житловому будинку. На ремонт будинку
відповідачі витратили 15 834 грн. Пізніше
ОСОБА_5 передала будинок гр. ОСОБА_4

Ухвалою Воловецького районного суду
Закарпатської області від 13 листопада
2009 року по справі між сторонами
укладено мирову угоду, за якою
позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні
виплатити позивачам, в рахунок
погашення боргу за проведений ремонт в
будинку за адресою: АДРЕСА_2,
Воловецького району, Закарпатської
області, який здійснив ОСОБА_1, 3000 грн.
до 10.12.2009 року, 2000 грн. на день виселення.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за
умовами мирової угоди, залишаються
проживати у двох кімнатах до 01 квітня
2010 року. До вказаної дати, позивачі
також повинні були виселитися із
будинку.

Позивачі посилаються на те, що умови
мирової угоди відповідачами не
виконано, а тому просять суд винести
рішення, яким стягнути з відповідачів
20834,00 грн. майнової шкоди, завданої
ОСОБА_4 невиконанням умов мирової
угоди, визнаної ухвалою Воловецького
районного суду Закарпатської області
від 13 листопада 2009 року та додаткових
витрат, понесених на утримання будинку
в період з 13.11.2009 року по 03.03.2014 року та
моральної шкоди у розмірі 20834,00 грн.

В судовому засіданні позивачі
заявлені вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача заявлені
вимоги не визнав.

Заслухавши поясненння сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов до
задоволення не підлягає по слідуючим
мотивам.

Позивачі звернулися до суду за
захистом своїх прав, посилаючись на те,
що такі були порушені невиконанням
відповідчами умов мирової угоди. Крім
того, позивачі просять стягнути в їх
користь додаткові витрати, понесені
ними на утримання будинку в період з 13
листопада 2009 року по 03 березня 2014 року,
згідно доданих документів оцінки
витрат та завдану моральну шкоду.

Приймаючи рішення по кожній із
заявлених вимог, суд виходив із
наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України - кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України - здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається на
підтвердження своїх вимог і
заперечень.

Таким чином, суд захищає порушені,
оспорювані або невизнані права і лише у
спосіб, визначений законом.

Судом встановлено, що за умовами
мирової угоди, визнаної Воловецьким
районним судом Закарпатської області
від 13 листопада 2009 року позивачі набули
такі права:

- на отримання 5000 грн., в рахунок
погашення боргу за проведений ремонт
будинку;

- на проживання у двох кімнатах до 01
квітня 2010 року.

В судовому засіданні позивачі та
представник відповідача повідомили, що
у червні 2010 року, ОСОБА_4 перерахувала
поштовим переказом позивачам 5000
гривень, від отримання яких позивачі
відмовилися.

Дана обставина визнана сторонами в
судовому засіданні та доказуванню не
підлягає в силу ст.61 ЦПК України
(обставини, визнані сторонами та іншими
особами, не підлягають доказуванню).

Тобто, судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_4 порушила строк
виконання умов мирової угоди на два
місяці з 01 квітня до червня 2010 року на
суму 2000 гривень та на шість місяців з 10
грудня 2009 року по червень 2010 року - на
суму 2000 гривень.

Позивачами не підтверджено, що
порушенням строку виконання умов
мирової угоди їм заподіяно будь-яку
матеріальну або моральну шкоду.

Отже, в цій частині вимоги до
задоволення не підлягають.

Не підлягають до задоволення і вимоги
про стягнення додаткових витрат на
утримання будинку, в період з 13
листопада 2009 року до 03 березня 2014 року
по слідуючим мотивам.

Додані позивачами: дефектний акт,
зведений кошторисний розрахунок
вартості будівництва, локальний
кошторис на поточний ремонт житлового
будинку гр. ОСОБА_5 в АДРЕСА_1
Воловецького району, Закарпатської
області не підтверджують факту
виконання та оплати таких робіт,
поскільки дефектний акт, зведений
кошторисний розрахунок вартості
будівництва, локальний кошторис
являються кошторисними документами, а
не витратними, що визначають обсяг
робіт, повну кошторисну вартість
будівництва всіх об'єктів,
передбачених проектом або робочим
проектом, включаючи кошторисну
вартість будівельних і монтажних
робіт, витрати на придбання
устаткування, меблів та інвентарю, а
також усі супутні витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

При оцінці доказів, суд виходить із
вимог Закону щодо їх належності та
допустимості (ст. 58 ЦПК України -
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування;
ст. 59 ЦПК України - обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування).

Відповідно до ст. 64 ЦПК України -
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Позивачами до суду не надано жодного
витратного документу за період з 13
листопада 2009 року по 03 березня 2014 року.

Додані позивачами товарні чеки на
придбання будівельних матеріалів
датовані 2008 роком, тобто до 13 листопада
2009 року і не можуть бут прийняті до
уваги, як витрати після 13 листопада

2009 року.

Не підлягають до задоволення вимоги
про стягнення морільної шкоди по
слідуючим мотивам.

Відповідно до ст. 23 ЦК України - особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода - це втрати немайнового
характеру, внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб (Пункт 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.95 № 4).

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України - моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Позивачами в судовому засіданні не
доведено належними та допустимими
доказами факту заподіяння їм
моральної шкоди.

На підставі наведеного, у задоволенні
позову слід відмовити повністю.

Враховуючи, що позовні вимоги вялються
безпідставними, суд доходить висновку,
що у задоволені позову слід відмовити
по суті без вирішення питання
застосування строків позовної
давності за клопотанням представника
відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 15, 60, 64, 118, 119, 212 ЦПК
України, ст.ст. 23 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування
майнової шкоди у розмірі 20834,00 грн.,
завданої ОСОБА_4 невиконанням умов
мирової угоди, визнаної ухвалою
Воловецького районного суду
Закарпатської області від 13 листопада
2009 року та додаткових витрат, понесених
на утримання будинку в період з 13.11.2009
року по 03.03.2014 року та моральної шкоди у
розмірі 20834,00 грн. - відмовити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга на рішення
Свалявського районного суду подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Свалявський районний
суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
Н. М. Жиганська