Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В.,
Колодійчука В.М.,

Нагорняка В.А.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» до ОСОБА_3 про
відшкодування збитків, за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» на рішення
Алчевського міського суду Луганської
області від 25 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області
від 25 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» (далі - ТОВ
«ЛЕО») звернулось до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що за
результатами перевірки, проведеної 29
січня 2013 року його представниками з
метою обстеження приладу обліку,
електроустановок та електропроводки, у
квартирі АДРЕСА_1, особовий рахунок в
якій відкрито на ім'я ОСОБА_3, виявлено
самовільне підключення електричної
проводки до електричної мережі, яка не
належить енергопостачальнику. За даним
фактом складено акт від 29 січня 2013 року
та нараховані збитки в розмірі 9 139 грн.
12 коп. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 не
відшкодовує завдані збитки у
добровільному порядку. Ураховуючи
викладене, ТОВ «ЛЕО» просило
задовольнити їх позовні вимоги і
стягнути з ОСОБА_3 9 139 грн. 12 коп. у
рахунок відшкодування збитків.

Рішенням Алчевського міського суду
Луганської області від 25 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційнгого суду Луганської області
від 25 лютого 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ЛЕО» просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, і ухвалити нове
рішення про задоволення їх позову в
повному обсязі.

Касаційна скарга заявника підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції про відмову ТОВ
«ЛЕО» у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції погодився з
висновками місцевого суду, що
позивачем не доведено належними
доказами наявності підстав для
стягнення збитків, заподіяних
безобліковим використанням
електричної енергії з боку
відповідача; складений акт про
порушення не може бути належним
доказом на підтвердження факту
безоблікового використання
електричної енергії ОСОБА_3, оскільки
двоє із трьох осіб, що його підписали,
відмовилися підтвердити це в судовому
засіданні.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд, у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК
України, має право скасувати рішення
суду першої інстанції і ухвалити
рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням установленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду було зумовлено
поважними причинами.

Установлено, що на ім'я ОСОБА_3 відкрито
особовий рахунок по сплаті за
використану електричну енергію за
адресою: АДРЕСА_1

Постачання електроенергії до квартири
АДРЕСА_1 здійснює ТОВ «ЛЕО».

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, статтями
24 - 27 Закону України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від
26 липня 1999 року № 1357 (далі -
Правила) та методикою визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
затвердженою постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 04 травня 2006 року № 562.
Постачання фізичним особам
електроенергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією.

Підключення електроенергії за заявою
наймача (власника квартири) і відкриття
особового рахунку слід вважати
фактичним укладенням договору на
умовах, передбачених Закону України
«Про електроенергетику» та Правилами.

Таким чином, судами встановлено, що у
сторін виникли договірні
правовідносини.

Виходячи з положень статей 6, 626 - 631, 526 ЦК
України укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами відповідно до його умов,
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Споживач електроенергії несе
відповідальність згідно з
законодавством за порушення умов
договору та Правил (ч. 4 ст. 26 Закону
України «Про електроенергетику»).

Установлено, що внаслідок перевірки,
проведеної 29 січня 2013 року
представниками ТОВ «ЛЕО», у квартирі
АДРЕСА_1, особовий рахунок в якій
відкрито на ім'я ОСОБА_3, виявлено
самовільне підключення електричної
проводки до електричної мережі, яка не
належить енергопостачальнику, зокрема
підключення «фазного» дроту поза
приладом обліку з точкою підключення в
розподільчій коробці для живлення
струмоприймачів. При підключенні
навантаження і відключенні «фазного»
запобіжника, електроенергія
споживається, але лічильником не
враховується, що є розкраданням
електричної енергії та порушенням
пунктів 9, 42 Правил.

Пунктом 48 Правил визначено перелік
порушень, за які споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством, в тому числі за
розкрадання електричної енергії у разі
споживання електричної енергії без
приладів обліку.

Порядок складання актів про порушення
споживачем правил користування
електричною енергією передбачений п. 53
Правил, згідно з яким у разі виявлення
представником енергопостачальника
порушення споживачем правил
користування електричною енергією, у
тому числі фактів розкрадання
електричної енергії, складається акт,
який підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним. Якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Установлено, що акт про порушення від 29
січня 2013 року підписаний трьома
представниками ТОВ «ЛЕО», а відповідач
ОСОБА_3 від підпису відмовився.

Вирішуючи спір і не приймаючи акт про
порушення від 29 січня 2013 року
як доказ вини ОСОБА_3 у безобліковому
споживанні електроенергії, суд
апеляційної інстанції всупереч
вимогам статей 212, 303 ЦПК України не
звернув уваги і не надав оцінки, що
вказаний акт є дійсним, в установленому
законом порядку не оскаржений, тому він
є належним доказом у розумінні ст. 58 ЦПК
України; зазначаючи, що акт не є
належним доказом, оскільки, хоча його й
підписали три представника, однак двоє
не виявили бажання підтвердити це в
суді, оскільки не працюють у
відповідача, суд апеляційної інстанції
залишив поза увагою, що саме по собі
звільнення осіб, які підписали акт, і
відмова їх від дачі пояснень в суді, не
спростовує факт використання
відповідачем електроенергії поза
приладом обліку, що і тягне за собою
встановлену законом відповідальність.

Отже, суд апеляційної інстанції не
з'ясував всі обставини у справі, не
дослідив докази та не надав їм оцінки.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до
неправильного вирішення спору і ці
порушення допущені судом апеляційної
інстанції при розгляді справи, ухвала
суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 25 лютого 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
О.В.
Кафідова

В.М. Колодійчук

В.А. Нагорняк

І.М. Фаловська