Справа № 761/2594/14-ц
Провадження №4-с/761/54/2014
У Х В А Л А

іменем України

17 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Гриньковської Н.Ю.

при секретарі: Булах Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю
«Лаванда-Плюс», заінтересована особа:
Відділ державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві на незаконні дії
державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

24.01.2014 р. представник ТОВ «Лаванда-Плюс»
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва зі скаргою на
постанову старшого державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в
м.Києві Петрусенко Г.О. від 10.01.2014 р. про
відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання за виконавчим листом
№2610/11632/2012 від 12.12.2013 р.

Свою заяву обґрунтовує тим, що у січні
2014 р. до виконавчого органу було подано
на виконання виконавчий лист
Шевченківського районного суду м.Києва
№2610/11632/2012 від 12.12.2013 р. Проте,
постановою від 10.01.2014 р. у відкритті
виконавчого провадження було
відмовлено з посиланням на
невідповідність виконавчого документа
вимогам передбаченим ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження» та
п.3.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішень, оскільки
в ньому не зазначений індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника щодо
зазначення ідентифікаційного номера
боржника. При цьому, як стверджує
заявник, такі відомості неможливо
вказати, оскільки відповідач участі у
справі не приймав, а ця інформаціє є
конфіденційною, та не відома а ні
стягувачу, а ні суду, що видав
виконавчий лист.

У судове засідання заявник та
заінтересована особа не прибули. Від
представника ТОВ «Лаванда-Плюс»
надійшла заява про розгляд скарги без
участі представника, від ВДВС
Шевченківського РУЮ в м.Києві надійшло
письмове заперечення та клопотання
розглядати скаргу без участі
заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали
цивільної справи №2610/11632/2012, судом
установлено, наступне.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва у справі №2610/11632/2012 від
05.12.2012 р. задоволено позов ТОВ
«Лаванда-Плюс» та зобов'язано
відповідача ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту ним земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
знесення належного йому гаражу
протягом одного місяця з дня набрання
рішенням суду законної сили і за
власний рахунок привести вказану
земельну ділянку у придатний до
використання стан.

Згідно розписки у справі, 12.12.2013 р.
представник позивача отримала
виконавчий лист по справі №2610/11632/2012, в
якому зазначено про те, що рішення
набуло законної сили 11.12.2013 р.

Разом з тим, постановою державного
виконавця органу державної виконавчої
служби Шевченківського РУЮ в м.Києві
Петрусенко Г.О. від 10.01.2014 р. було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження за вищезазначеним
виконавчим листом з посиланням на
невідповідність виконавчого документа
вимогам передбаченим ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження» та
п.3.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішень, а саме,
відсутністю ідентифікаційного номера
боржника.

Так, згідно приписів ч.1 ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно п.3.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 №512/5,
виконавчий документ має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
зазначеним у ст.18 вищевказаного Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.18
вказаного Закону у виконавчому
документі, зокрема, зазначаються: повне
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) стягувача і боржника, їх
місце проживання чи перебування, а
також інші дані, якщо вони відомі суду
чи іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача, ідентифікаційні
номери фізичних осіб стягувача та
боржника (реєстраційний номер
облікової картки платника податків),
або код ЄДРПОУ щодо юридичних осіб,
тощо. При цьому, для фізичних осіб
реєстраційний номер облікової картки
платника податків не зазначається у
виконавчому документі, якщо особа є
іноземцем та законодавством країни, на
території якої проживає фізична особа,
встановлено інші форми обліку або якщо
особа відмовилась його мати через свої
релігійні переконання, про що є
відповідна відмітка у паспорті особи.

З виконавчого листа №2610/11632/2012,
виданого Шевченківським районним
судом м.Києва 12.12.2013 р. убачається, що
реєстраційний номер облікової картки
платника податків ОСОБА_2 (боржника) не
зазначено.

Водночас, з матеріалів справи судом
установлено, що на запит суду до
Міністерства доходів і зборів України
було отримано відповідь про те, що
фізичну особу ОСОБА_2 неможливо
ідентифікувати. Вказана відповідь
надійшла 17.09.2013 р.

Отже, судом установлено, що відповідач
в судове засідання під час розгляду
справи №2610/11632/2012 не з'являвся. Позивач
не володіє інформацією про особисті
дані відповідача. На офіційний запит
суду Міністерство доходів і зборів
України, яке компетентно в наданні
інформації про реєстраційні номери
облікових карток платників податків,
повідомило про відсутність такої
інформації.

Водночас, згідно п.3 ч.2 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець з метою захисту
інтересів стягувача наділений
повноваженнями одержувати безоплатно
від органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Таким чином, з урахуванням того, що
судові рішення, які набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Рішення суду, як
найважливіший акт правосуддя
покликане забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини та здійснення
проголошеного Основним Законом
України принципу верховенства права.
Узв'язку з цим, невиконання рішення
суду лише з підстав неможливості
зазначити у виконавчому документів
ідентифікуючі ознаки боржника
(відповідача у справі), коли стороною
позивача здійснено всі можливі заходи
для встановлення цих даних, не може
бути належною підставою для відмови у
прийнятті виконавчого листа до
виконання.

Відповідно до статті 383 ЦПК, частини
першої статті 12, частини четвертої
статті 82 Закону України «Про виконавче
провадження», сторони виконавчого
провадження мають право на оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК
України, якщо вважають, що порушено їх
права чи свободи.

Відповідно до положень ч.1 ст.387 ЦПК
України, у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

З огляду на викладене, постанову
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ в м.Києві
Петрусенко Г.О. від 10.01.2014 р. про відмову
у прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання за
виконавчим листом №2610/11632/2012 не можна
визнати обґрунтованою і вона підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 294, 386, 387 ЦПК
України, ст. 18, 25 Закону України «Про
виконавче провадження»; суд, -

у х в а л и в:

Скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Лаванда-Плюс» -
задовольнити.

Постанову старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м.Києві
Петрусенко Г.О. від 10.01.2014 р. про відмову
у прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання за
виконавчим листом №2610/11632/2012 від 12.12.2013
р. - визнати неправомірною.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м.Києві
прийняти до виконання виконавчий
документ, виданий Шевченківським
районним судом м.Києва 12 грудня 2013 року
у справі №2610/11632/2012 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Лаванда-Плюс» до
ОСОБА_2 про повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя