Справа № 222/739/14-ц
Провадження № 4-с/222/13/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Володарський
районний суд Донецької області в
складі:

судді Доценко
С.І.,

при секретарі: Павловій
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Володарське
скаргу ОСОБА_1 на постанову
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області від 28.04.2014
року,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі
скаргою на постанову державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського МУЮ Донецької області
від 28.04.2014 року і просить суд
скасувати постанову державного
виконавця Гаврилової Г.О. від 28.04.2014
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження про стягнення
з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судових витрат в сумі 3442 гривні і
зобов*язанні відкрити виконавче
провадження.

Обґрунтовуючи вимоги, заявник у
скарзі зазначив, що йому державним
виконавцем Жовтневого відділу ДВС було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження по примусовому стягненні
з боржника ОСОБА_2 на його користь
судових витрат в сумі 3442 гривні, згідно
виконавчого листа по справі № 222/1738/13-ц,
виданого 11.03.2014 року на підставі
рішення Володарського районного суду
Донецької області від 25.02.2014 року, так
як виконавчий документ не відповідає
вимогам ч.3 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме у
виконавчому документі не зазначено
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника.

ОСОБА_1 в судове засіданні не
з*явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Державний виконавець Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Гаврилова Г.О. в судове
засідання не з*явився, однак надала
суду заперечення, в якому зазначила, що
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження щодо
примусового стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 3442
гривні винесена законно, оскільки
виконавчий документ не відповідав
вимогам ч.3 ст. 18 Закону України «про
виконавче провадження», так як у
виконавчому документі не було
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника. Тому
просить суд скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Дослідивши матеріали скарги, суд
вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно виконавчого листа з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнуті судові витрати
в сумі 3442 гривні. У відомостях про
особу боржника не зазначено
ідентифікаційний код.

Відповідно до постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
28.04.2014 року державним виконавцем
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби встановлено, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам ч.3 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», так як не
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника,на
підставі чого відмовлено в прийнятті
до провадження виконавчого документу
та відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 22/1738/13-ц, виданого 11.03.2014 року
Володарським районним судом про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судових витрат в сумі 3442 гривні.

Із матеріалів цивільної справи №
222/1738/13-ц вбачається, що відповідач по
справі ОСОБА_2 в судові засідання не
з*являвся, а тому суд бу позбавлений
можливості отримати від нього
інформацію щодо індивідуального
ідентифікаційного номеру. Суду згоди
на отримання такою інформації ОСОБА_2
також не надавав.

Вирішуючи питання щодо законності
постанови державного виконавця про
відмову у відкритті провадження, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції
України і ч.1 ст. 302 ЦК України не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року №
2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого
збирання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди державою, органами
місцевого самоврядування, юридичними
або фізичними особами є втручанням в її
особисте та сімейне життя, таке
втручання допускається винятково у
випадках, визначених законом, і лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа
встановлені частиною першою ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», якою передбачено, що
потрібно зазначати індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника
(фізичної особи), а пунктом 6 частини
першої ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі невідповідності змісту
виконавчого листа вимогам ст. 18 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 3 частини 3
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право, з метою захисту інтересів
стягувача, одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні
для проведення виконавчих дій
пояснення, довідки та іншу інформацію,
у тому числі й конфіденційну.

Враховуючи, що інформація щодо
ідентифікаційного номеру боржника є
конфіденційною, а відповідач ОСОБА_2 до
суду не з*явився і не надав свого
дозволу на отримання цієї інформації,
стягнув ач ОСОБА_1 був позбавлений
можливості отримати конфіденційні
дані відносно особи боржника, тому ці
відомості не були зазначені судом у
виконавчому листі.

На підставі викладеного рішення
державного виконавця, про відмову у
відкритті виконавчого провадження по
виконавчому листу № 222/1738/13-ц, виданого
11.03.2014 року Володарським районним судом
Донецької області щодо стягнення з
боржника ОСОБА_2 на користь стягувача
ОСОБА_1 судових витрат в сумі 3442 гривні
з причини не зазначення у виконавчому
документі індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника є
незаконним, а тому постанову
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області Гаврилової
Г.О. про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 28.04.2014 року
про стягнення з боржника ОСОБА_2 на
користь стягувача ОСОБА_1 судових
витрат в сумі 3442 гривні слід скасувати.

Така правова позиція грунтується на
правовій позиції Верховного суду
України викладеній у справі № 6-45цс14.

Суд вважає, що вимоги скаржника про
зобов*язання державного виконавця
відкрити виконавче провадження
виходять за межі повноважені суду, а
тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 386, 385, 387 ЦПК України, ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області від 28.04.2014
року - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольского міського управління
юстиції Донецької області Гаврилової
Г.О. про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 28.04.2014 року
про стягнення з боржника ОСОБА_2 на
користь стягувача ОСОБА_1 судових
витрат в сумі 3442 гривні.

В решті заявлених вимог відмовити.

На ухвалу може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом п*яти
днів з дня проголошення.

Суддя С.І. Доценко