Провадження №2/761/4324/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Кравець
Д.І.,

при секретарі:
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Шевченківської районної в
місті Києві державної адміністрації,
треті особи: Комунальне підприємство
«Керуюча дирекція Шевченківського
району», Київська міська державна
адміністрація, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
припинення права власності та визнання
права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва із позовом до
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації, треті особи:
Комунальне підприємство «Керуюча
дирекція Шевченківського району»,
Київська міська державна
адміністрація, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
припинення права власності та визнання
права власності на нерухоме майно. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1 (надалі -
АДРЕСА_1) на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом від 17
серпня 2012 року.

Разом з тим, розпорядженнями Київської
міської державної адміністрації № 422
від 26 лютого 1998 року «Про заходи щодо
реконструкції мікрорайонів житлової
забудови перехідного періоду
індустріального домобудування» та від
07 серпня 2000 року № 1352 «Про заходи щодо
прискорення реконструкції житлового
будинку АДРЕСА_1» було розпочато
реконструкцію зазначеного будинку.

В зв'язку з обмеженим фінансуванням
проекту реконструкція була поділена на
етапи. На даний час виконані роботи по
реконструкції 6 та 5 під'їздів будинку.

Розпорядженням Шевченківської
районної у м. Києві держадміністрації
від 11 березня 2010 року № 171 були
затверджені акти про прийняття в
експлуатацію після реконструкції
державною приймальною комісією
закінченого будівництвом об'єкта, а
саме: шостого під'їзду вищевказаного
будинку.

При цьому, відповідно до розпорядження
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації № 1704 від 12
вересня 2005 року були внесені зміни у
розпорядження Шевченківської районної
у м. Києві державної адміністрації № 331
від 01 березня 2005 року «Про надання
житлової площі громадянам після
реконструкції шостого під'їзду будинку
АДРЕСА_1», яким чоловіку позивача
ОСОБА_4 була надана однокімнатна
АДРЕСА_3, площею 20,64/46,84 кв.м., на третьому
поверсі зазначеного будинку (надалі -
АДРЕСА_3). Дана квартира була надана
йому замість АДРЕСА_1, яка належала йому
на праві власності. При цьому, у
вищезазначеному розпорядженням № 1704
від 12 вересня 2005 року Комунальному
підприємству «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» запропоновано
анулювати реєстрацію права власності
ОСОБА_4 на АДРЕСА_1, а Головному
управлінню житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації видати ОСОБА_4 свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_3.

Однак, незважаючи на те, що після здачі
будинку в експлуатацію з 2006 року вона
та її чоловік, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
фактично проживали у квартирі АДРЕСА_3,
через неузгодженість дій місцевої
влади та реєстраційної служби вони так
і не змогли вирішити питання про
реалізацію свого права власності на
квартиру. Крім того, до 2013 року право
власності на квартиру АДРЕСА_3 за
документами належало взагалі третім
особам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і лише рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 04 грудня 2013 року було
припинено право власності на дану
квартиру.

На підставі зазначеного та посилаючись
на положення ст.ст. 316, 328, 331, 347
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) позивач просив визнати за ним
право власності на квартиру АДРЕСА_3 та
припинити право власності на АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву, в якій просить
справу розглядати у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі

Представник відповідача та треті особи
в судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Представники
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації та
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція Шевченківського району», а
також ОСОБА_2, котра також є
представником ОСОБА_3, надали до суду
заяви, в яких просять справу розглядати
за їх відсутності та задовольнити
позов.

Київська міська державна
адміністрація про причини неявки
представника суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що ОСОБА_4 був власником
48/100 частин квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 44,6 м2, житловою площею 29,7 м2.

Разом з тим, розпорядженнями Київської
міської державної адміністрації № 422
від 26 лютого 1998 року «Про заходи щодо
реконструкції мікрорайонів житлової
забудови перехідного періоду
індустріального домобудування» та від
07 серпня 2000 року № 1352 «Про заходи щодо
прискорення реконструкції житлового
будинку АДРЕСА_1» було розпочато
реконструкцію зазначеного будинку та
відселення у встановленому законом
порядку мешканців даного житлового
будинку (а.с. 15, 18-19).

Відповідно до розпорядження
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації № 1704 від 12
вересня 2005 року «Про внесення змін у
розпорядження Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації № 331 від 01 березня 2005
року «Про надання житлової площі
громадянам після реконструкції
шостого під'їзду будинку АДРЕСА_1»»
ОСОБА_4 була надана однокімнатна
АДРЕСА_3, площею 20,64/46,84 м2, на третьому
поверсі будинку АДРЕСА_1, для
постійного проживання з метою
відселення з будинку реконструкції
(а.с. 6, 21). При цьому, відповідно до п. 3
даного розпорядження звернуто
прохання до Комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
та Головного управління житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації, відповідно,
враховуючи згоду ОСОБА_4 на переселення
в квартиру АДРЕСА_3, яка йому надається
на праві власності, анулювати
реєстрацію права власності на раніше
займане житлове приміщення, а саме,
одну кімнату площею 14,4/21,3 м2, в
загальній квартирі № 44 та видати
свідоцтво про право власності на жиле
приміщення - квартиру АДРЕСА_3, після
передачі ОСОБА_4 правовстановлюючих
документів на раніше займану житлову
площу.

22 березня 2010 року Шевченківською
районною у м. Києві державною
адміністрацією прийнято розпорядження
№ 171 «Про затвердження акту державної
приймальної комісії від 17 грудня 2009
року про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта
«Реконструкція 6-го під'їзду житлового
будинку АДРЕСА_1» та, серед іншого,
зазначено, що внаслідок реконструкції
в 6-му під'їзді будинку утворено
1-кімнатну квартиру АДРЕСА_3 замість
АДРЕСА_4 (а.с. 20).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 17)
та відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом, спадкоємцем його
майна є позивач по справі - ОСОБА_1 (
а.с.10).

Так, на підставі вказаного свідоцтва
про право на спадщину за позивачем
зареєстровано право власності на 48/100
частки АДРЕСА_1 (а.с. 9).

При цьому, звертаючись з позовом до
суду позивач зазначає, що через
неузгодженість дій місцевої влади та
реєстраційної служби ОСОБА_4, за час
свого життя, не зміг вирішити питання
про реалізацію свого права власності
на квартиру АДРЕСА_3.

При цьому, 27 лютого 2014 року КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» за
замовленням позивача було виготовлено
технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3
(а.с. 22-23). Проте, звернувшись до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно для державної
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_3 позивачу було відмовлено у
цьому, оскільки позивач має право на
спадщину за законом лише на АДРЕСА_1
(а.с. 16).

Разом з тим, положеннями ст. 1218 ЦК
України визначено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, відповідно до ст.ст. 316, 329 ЦК
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Також, приписами ч. 2 ст. 331 ЦК України
встановлено, що право власності на
новостворене майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

На підставі зазначеного, суд вважає, що
після смерті ОСОБА_4 його право на
набуття у власність квартири АДРЕСА_3
не припинило існувати і перейшло до
складу спадщини, яку прийняла його
дружина ОСОБА_1 Крім того, право
позивача на набуття у власність
квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування
після смерті свого чоловіка є похідним
від його нереалізованого права на
набуття у власність даної квартири на
підставі розпорядження Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації № 1704 від 12 вересня 2005
року «Про внесення змін у
розпорядження Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації № 331 від 01 березня 2005
року «Про надання житлової площі
громадянам після реконструкції
шостого під'їзду будинку АДРЕСА_1».

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 346
ЦК України право власності
припиняється у разі відмови власника
від права власності.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 347 ЦК України особа
може відмовитися від права власності
на майно, заявивши про це або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності. У разі відмови від
права власності на майно, права на яке
підлягають державній реєстрації, право
власності на нього припиняється з
моменту внесення за заявою власника
відповідного запису до державного
реєстру.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини, на які посилався позивач як
на підставу для задоволення позову,
знайшли своє підтвердження у судовому
засіданні, суд прийшов до висновку, що
позов ОСОБА_1 до Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації, треті особи: Комунальне
підприємство «Керуюча дирекція
Шевченківського району», Київська
міська державна адміністрація, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про припинення права власності
та визнання права власності на
нерухоме майно, підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
316, 329, 331, 346, 347, 1218 ЦК України та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 169, 174, 179, 208,
209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1 на
48/100 частки квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 44,6 м2, житловою площею 29,7 м2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 47,5
м2, житловою площею 20,8 м2.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасували, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С у д д я: