АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7186/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Якименко Л. Г. Доповідач -
Черненкова Л.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів - Дерев`янка
О.Г., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 11 червня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну» про стягнення
боргу та зобов'язання виконати мирову
угоду, -

В С Т А Н О
В И Л А:

24 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом, за яким
просив суд стягнути з публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну» (далі: ПАТ «ДМЗ
імені Комінтерну») на свою користь 402
786,57 грн. боргу (сума заборгованості з
урахуванням індексу інфляції за період
з січня 2013 року по лютий 2014 року - 389 113,95
грн. + 3% річних від простроченої суми
заборгованості за 437 днів в розмірі 13
672,62 грн.), строк сплати якого настав за
мировою угодою від 08 грудня 2005 року по
справі № Б15/197/01, затвердженою ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 10 січня 2006 року по справі №
Б15/197/01 та зобов'язати відповідача
виконати у відношенні нього, як
спадкоємця нового кредитора, умови
зазначеної мирової угоди. В
обґрунтуванні своїх позовних вимог
посилався на те, що він є спадкоємцем
майнових прав, що належали ОСОБА_3 на
підставі угоди № 8 про уступку права
вимоги від 06 травня 2008 року, укладеної
між нею та АКБ «Прем'єрбанк», а саме:
майнового права вимоги до ПАТ
«Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну» зі сплати
заборгованості в сумі 3 806 645,28 грн.
відповідно до умов мирової угоди від 08
грудня 2005 року, укладеної між
кредиторами ВАТ «Дніпропетровський
металургійний завод ім. Комінтерну» та
ВАТ «Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну», затвердженої
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 10 січня
2006 року у справі №Б15/197/01. За умовами
зазначеної мирової угоди ВАТ
«Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну» зобов'язався
виплачувати первісному кредитору АКБ
«Прем'єрбанк», починаючи з 10 січня 2013
року (день набрання чинності
зазначеної угоди) щорічно рівними
частками відповідні суми боргу.
Позивач зазначає, що він, як
спадкоємець за заповітом нового
кредитора відповідача - ОСОБА_3, набув у
встановленому законом порядку право
вимоги до ПАТ «Дніпропетровський
металургійний завод ім. Комінтерну»
щодо погашення на протязі 2013- 2022 років
суми в розмірі 3 806 645,28 гривень. На дату
звернення до суду з даним позовом сума,
яку мав виплатити йому відповідач,
складає 380 664,00 грн. Оскільки відповідач
свого обов'язку не виконав та взагалі
не має наміру сплачувати зазначену
заборгованість, що, зокрема,
підтверджується його листом № 25-11/02 від
25 листопада 2009 року, тому позивач
просив суд задовольнити його позов.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 червня 2014 року ухвалено: позов ОСОБА_2
- задовольнити частково; зобов'язати
ПАТ «ДМЗ імені Комінтерну» виконати у
відношенні ОСОБА_2, як спадкоємця
кредитора, умови Мирової угоди від
08.12.2005 року, затвердженої Ухвалою
Господарського суду Дніпропетровської
області від 10.01.2006 року; стягнути з ПАТ
«ДМЗ імені Комінтерну» на користь
ОСОБА_2 заборгованість за 2013 рік за
умовами Мирової угоди від 08.12.2005 року,
затвердженої Ухвалою Господарського
суду Дніпропетровської області від
10.01.2006 року, в сумі 380 664 гривні 00
копійок; в іншій частині позову -
відмовити; стягнути з ПАТ «ДМЗ імені
Комінтерну» 3 654 гривні 00 копійок
судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДМЗ імені
Комінтерну» просить рішення суду
скасувати і винести нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_2 просить в задоволенні
апеляційної скарги відповідача
відмовити повністю, рішення суду -
залишити без змін, посилаючись на те, що
доводи апелянта є необґрунтованими.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 10 січня
2006 року у справі Б15/197/01 було
затверджено мирову угоду від 08 грудня
2005 року, укладену між кредиторами ВАТ
«Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну» та ВАТ
«Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну»,
правонаступником якого є ПАТ
«Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну». Зазначена ухвала
набрала законної сили 10 січня 2006 року.
Відповідно до п.п.4.2., 4.3 вищевказаної
мирової угоди відповідач зобов'язався
повністю задовольнити вимоги
первісного кредитору - АКБ
«Прем'єрбанк» в сумі 3 806 645,28 грн.
протягом 10 років, починаючи проводити
виплати через 7 років з дня набрання
чинності мирової угоди, тобто з 10 січня
2013 року, щорічно рівними частками у
грошовій формі, а саме: з 2013 по 2021 р.р. -
по 380 664,00 грн. щорічно та 380669,2 грн. у 2022
році. 06 травня 2008 року між АКБ
«Прем'єрбанк» та ОСОБА_3 укладено угоду
№8 про уступку права вимоги. Відповідно
до умов зазначеної угоди первісний
кредитор - АКБ «Прем'єрбанк» уступив, а
новий кредитор - ОСОБА_3 прийняла на
себе право вимоги, належне АКБ
«Прем'єрбанк», і стала кредитором за
вищевказаною мировою угодою від 08
грудня 2005 року. Листом ліквідатора АКБ
«Прем'єрбанк» Голембовської Л.С. № 01/60
від 18 лютого 2009 року було повідомлено
відповідача щодо укладання угоди про
уступку права вимоги від 06 травня 2008
року та направлено її копію. Згідно із
заповітом серії ВРС №013674 від 13 квітня
2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
ОСОБА_3 заповіла позивачу належне їй на
праві власності на підставі угоди № 8
про уступку права вимоги від 06 травня
2008 року майнове право вимоги до ВАТ
«Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну» зі сплати
заборгованості в сумі 3 806 645,28 грн.
відповідно до умов мирової угоди від 08
грудня 2005 року, укладеної між
кредиторами ВАТ «Дніпропетровський
металургійний завод ім. Комінтерну» та
ВАТ «Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну», затвердженої
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 10 січня
2006 року у справі Б15/197/01. ОСОБА_3 померла
28 червня 2012 року, актовий запис №594 від
02.07.2012 року. Позивач ОСОБА_2 прийняв
спадщину, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом серії BTM №352206 від 14 вересня
2013 року, виданим приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_6,
зареєстрованого у реєстрі за № 1379.
Листом від 01 липня 2013 року позивач
повідомив відповідача про те, що він є
спадкоємцем майнових прав, які
належали ОСОБА_3 на підставі угоди № 8
про уступку права вимоги від 06 травня
2008 року. Як вбачається з повідомлення
ПАТ «Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну» № 1700 від 02 липня
2013 року, відповідач отримав
зазначеного листа та повідомив про
намір виконати вимоги мирової угоди,
затвердженої ухвалою господарського
суду Дніпропетровської області від 10
січня 2006 року у справі Б15/197/01. На вимогу
юридичного відділу ПАТ
«Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну» 24 вересня 2013 року
ОСОБА_2 направлено на адресу
відповідача копію свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 14 вересня
2013 року. Також 03 грудня 2013 року позивач
направив на адресу відповідача листа,
який було отримано останнім 04.12.2013 року,
з проханням повідомити про те, коли
буде здійснено розрахунок з ним, як з
кредитором ПАТ «Дніпропетровський
металургійний завод ім. Комінтерну»,
відповідно до умов мирової угоди. До
теперішнього часу вказаних зобов'язань
відповідач не виконує, що не
заперечувалось в судовому засіданні
його представником.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що згідно з п. 1.2. угоди №
8 про уступку права вимоги від 06 травня
2008 року, укладеною між АКБ
«Прем'єрбанк» та спадкодавцем ОСОБА_3,
остання, як новий кредитор, одержала
право замість первісного кредитора
вимагати від боржника сплати грошової
суми відповідно до умов мирової угоди
від 08 грудня 2005 року, затвердженої
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 10 січня
2006 року у справі Б15/197/01 у розмірі 3 806 645,
28 грн. За умовами п.1.3 угоди до ОСОБА_3
перейшли всі права АКБ «Прем'єрбанк»,
передбачені зазначеною мировою угодою,
тобто новий кредитор є
правонаступником первісного кредитора
у зобов'язанні. Оскільки ОСОБА_2 є
спадкоємцем нового кредитора - ОСОБА_3
та згідно зі свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом серії BTM №352206 від
14 вересня 2013 року спадщина, на яку воно
видане, складається з майнового права
вимоги до ВАТ «Дніпропетровський
металургійний завод ім. Комінтерну»,
яке належало спадкодавцю на підставі
вищевказаної угоди, тому суд вважає, що
вимоги позивача про зобов'язання
відповідача виконати у відношенні
нього умови мирової угоди від 08 грудня
2005 року обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. Згідно з п.п. 4.3
мирової угоди від 08 грудня 2005 року,
затвердженої ухвалою господарського
суду Дніпропетровської області від 10
січня 2006 року у справі Б15/197/01, перший
платіж в рахунок погашення визнаної
господарським судом заборгованості
перед первісним кредитором - АКБ
«Прем'єрбанк» в сумі 3 806 645,28 гривень
повинно бути здійснено у 2013 році у
розмірі 380 664,00 грн. З огляду на те, що
відповідач свої зобов'язання не
виконує, суд вважає за необхідне
стягнути з ПАТ «Дніпропетровський
металургійний завод ім. Комінтерну» на
користь ОСОБА_2 заборгованість за 2013
рік за умовами зазначеної мирової
угоди в сумі 380 664,00 грн. Суд не приймає
до уваги доводи представника
відповідача стосовно того, що зі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 14 вересня 2013 року не
вбачається з чого саме складається
спадкове майно померлої ОСОБА_3,
спадкоємцем якого є ОСОБА_2, оскільки
вони спростовуються текстом цього
свідоцтва. Крім того, зазначене
свідоцтво не оскаржене відповідачем у
встановленому законом порядку. Доводи
ПАТ «Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну» про ненадання
позивачем доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні та
непредставлення акту прийому-передачі
векселя № 8588 від 29 вересня 2000
року, а також відомостей про сплату
новим кредитором ціни договору (за
угодою № 8 від 06 травня 2008 р.) були
перевірені судом в ході розгляду
справи та ОСОБА_2 представлені
зазначені документи. Посилання
представника відповідача на те, що
оскільки сторонами мирової угоди від 08
грудня 2005 року є ВАТ
«Дніпропетровський металургійний
завод ім. Комінтерну» та комітет
кредиторів, то зміни в даний договір
повинні бути внесені тільки за згодою
останніх та за рішенням суду, є
безпідставними виходячи з наступного.
Відповідно до п. 6 мирової угоди від 08
грудня 2005 року заміна окремих
кредиторів, які мають право на
задоволення своїх вимог згідно з цією
угодою, іншими особами здійснюється на
підставах, передбачених чинним
законодавством (правонаступництво,
відступлення права вимоги та інше). Як
вбачається, боржник та комітет
кредиторів передбачили вищезазначеним
пунктом договору можливість заміни
кредитора у зобов'язанні за правочином
відступлення права вимоги та на
підставі правонаступництва, що
узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК
України. Стосовно вимог позивача щодо
стягнення суми боргу з урахуванням
індексу інфляції за період з січня 2013
року по лютий 2014 року та трьох
відсотків річних від простроченої суми
заборгованості за 437 днів (з дати
початку розрахунків - 10 січня 2013 року по
дату пред'явлення позову - 24 березня 2014
року), суд вважає їх необґрунтованими з
огляду на наступне. Строк, виплати
першого платежу в розмірі 380 664,00 грн. за
мировою угодою від 08 грудня 2005 року
спливає саме 10 січня 2014 року, а тому
зазначені вимоги не підлягають
задоволенню.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку судова колегія вважає, що судом
першої інстанції досліджено обставини
справи повно, зібраним доказам дана
належна оцінка.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добровільності, розумності та
справедливості.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Судова колегія встановила і це
підтверджується матеріалами справи, що
відповідач є боржником перед
кредитором АКБ «Прем'єрбанк» на суму 3
806 645,28 гривень, що встановлено та
підтверджено судовим рішенням, яке має
законну силу, а саме: ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.01.2006 року (а.с.17-26).

Відповідач зобов'язався сплачувати
кредитору борг протягом 10 років з дати
початку розрахунків з 2013 року по 2022 рік
кожен рік по 380 664 грн., а в останній 2022
рік суму у розмірі 380 669,28 грн. (а.с. 24), що
підтверджується мировою угодою від 08
грудня 2005 року, укладеною між боржником
в особі керуючого санацією А.Ю. Вулих та
кредиторами в особі голови комітету
кредиторів С.І. Токарєва, яка
затверджена з 10.01.2006 року ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.01.2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок:
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином відступлення права вимоги;
правонаступництва; виконання обов'язку
боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем);
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора
у зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до п. 6 мирової угоди від 08
грудня 2005 року заміна окремих
кредиторів, які мають право на
задоволення своїх вимог згідно з цією
угодою, іншими особами здійснюється на
підставах, передбачених чинним
законодавством (правонаступництво,
відступлення права вимоги та інше).

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що у зобов'язальних
правовідносинах відповідача як
боржника мала місце заміна кредитора
АКБ «Прем'єрбанк» у відповідності до
вимог закону, що підтверджено угодою №
8 про уступку права вимоги від 06 травня
2008 року, відповідно до умов якої
первісний кредитор - АКБ «Прем'єрбанк»
уступив, а новий кредитор - ОСОБА_3
прийняла на себе право вимоги, належне
АКБ «Прем'єрбанк», і стала кредитором
за вищевказаною мировою угодою від 08
грудня 2005 року, про що відповідач
належним чином був повідомлений 18
лютого 2009 року (а.с.8-9,31) та свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом від
14 вересня 2013 року, згідно якого
позивачу належить майнове право вимоги
до відповідача щодо зазначеного
грошового зобов'язання (а.с.30).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ч. 1 ст. 525 цього
Кодексу).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, -
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що
виконання зобов'язань за мировою
угодою нерозривно пов'язано з особою
кредитора, а відповідно до ст. 515 ЦКУ
заміна кредитора в таких зобов'язаннях
не допускається, судова колегія вважає
неспроможними бо вони суперечать
вимогам закону та спростовуються
матеріалами справи, оскільки сторони
за умовами мирової угоди обумовили
заміну кредитора.

Доводи апелянта свідчать про ухилення
відповідача від виконання грошового
зобов'язання.

Сторони за мировою угодою від 08 грудня
2005 року домовились за обоюдним
рішенням вирішити виниклу між ними
проблему з повернення грошових коштів
наданих кредитором відповідачу, що є
волевиявленням відповідача, у зв'язку з
чим ці правовідносини є договірними і
відповідають вимогам статей 11,509 ЦК
України.

Згідно ч.2 статті 509 ЦК України, -
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК
України, - підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: 1) договори та інші правочини.

Домовленість сторін, яка виражена в
мировій угоді від 08 грудня 2005 року,
затвердженою судовим рішенням, яке має
законну силу, не спростована
відповідачем. Наявна між сторонами
угода не оспорювалась відповідачем.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що рішення суду
постановлено у відповідності з
вимогами закону та не має підстав для
його скасування, і доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровський металургійний
завод імені Комінтерну» - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Л.А. Черненкова

Судді
М.Ю. Петешенкова

О.Г. Дерев’янко