Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарях - Дмитренко Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи
свої вимоги посиланням на те, що
спільне життя не склалося, у зв'язку з
відсутністю взаєморозуміння, спільних
інтересів, різними поглядами на
стосунки та відносини в сім'ї.

До початку судового засідання сторони
звернулися до суду із заяви про розгляд
справи без їх участі. Позивач в поданій
заяві підтримав позовні вимоги, а
відповідач позовні вимоги визнала в
повному обсязі, після розірвання шлюбу
просила залишити їй призвіще «ОСОБА_2».

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши подані докази, встановив
наступне.

01.03.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
Відділі реєстрації актів
громадянського стану Шевченківського
району м. Києва було зареєстровано
шлюб, про що зроблено відповідний
актовий запис № 142 та видано свідоцтво
про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Тривалий час сторони не підтримують
сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть
спільного господарства, проживають
окремо один від одного.

Майнових спорів, а також спорів щодо
утримання і виховання дитини ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не мають.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Сімейного кодексу України.

За визначенням ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Позивач та відповідач мають різні
погляди на сімейне життя, втратили один
до одного почуття любові та
взаємоповаги, що призвело до
фактичного відчуження один від одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб
розривається, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

З урахуванням встановлених обставин
справи, визнання позову відповідачем,
та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК
України, суд приходить до висновку про
те, що дана сім'я тривалий час носить
формальний характер, вжиття заходів
щодо збереження сім'ї не може дати
позитивного результату, буде
суперечити інтересам сторін, впливати
на їх психоемоційний стан, тому підстав
для збереження надалі міцної та
здорової сім'ї не вбачається.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112,
115 СК України та керуючись ст. ст. 3 - 14, 60,
61, 169, 130, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Шлюб зареєстрований у Відділі
реєстрації актів громадянського стану
Шевченківського району м. Києва 01
березня 1997 року (актовий запис № 142) між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати та вважати
його припиненим з дня набрання
рішенням суду законної сили.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2
призвіще «ОСОБА_2».

Рішення суду після набрання ним
законної сили на правити до Відділу
реєстрації актів цивільного стану
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян для
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб, відповідно до вимог ч. 2
ст. 115 СК України.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Васильченко