Справа № 500/2315/14-ц
Провадження № 2/500/1586/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса
О.О.

при секретарі - Ботнар А.О.,

за участю сторін: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дубей Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про встановлення факту та
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом, який уточнив яким просив,
встановити факт проживання однією
сім`єю ОСОБА_4 з ОСОБА_5, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з
01 вересня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
та визнати за ОСОБА_4 право власності на
55/624 частин житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що належали померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, мотивуючи тим, що
нотаріальною конторою йому відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом у зв'язку із тим, що
згідно статті 1264 Цивільного кодексу
України, позивачу необхідно було
надати доказ на право спадкування за
законом, як особі, яка проживала зі
спадкодавцем однією сім`єю не менше, як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської
міської ради Одеської області в
судовому засіданні пояснив, що не
заперечує проти задоволення позову, в
зв'язку із тим, що не вбачає підстав для
відмови у задоволенні позовних вимог.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_6 пояснила, що
спадкодавицю ОСОБА_5 добре знає,
оскільки остання товаришувала з її
матір'ю. Також пояснила, що ОСОБА_5
попросила позивача ОСОБА_4 переїхати
жити до неї та доглядати її. З вересня
2004 року позивач ОСОБА_4 став проживати
разом із спадкодавцем ОСОБА_5 Вони вели
спільне господарство, як сина та мати,
зробили в квартирі ремонт, обробляли
прибудинкову земельну ділянку. ОСОБА_5
перед смертю хворіла та ОСОБА_4 її
доглядав. Позивач ОСОБА_4 після смерті
ОСОБА_5 поховав її.

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що
ОСОБА_5 знає з дитинства, вона жила по
сусідству. З вересня 2004 року ОСОБА_4
переїхав жити до ОСОБА_5 та вони
проживали разом, як мати та син. ОСОБА_4
доглядав за нею, вони вели спільне
господарство та після смерті ОСОБА_5
позивач ОСОБА_4 поховав її.

Вислухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належали
55/624 часток житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
14.04.2009 року за № 3-1705, виданого
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори, що
також підтверджено довідкою наданою КП
«Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 19.05.2014 року за № 571.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 01.06.2010 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 55/624
часток житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1

За життя спадкодавець заповіту не
залишала, що підтверджено листом надам
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори від
30.04.2014 року за № 999/01-16, згідно якого
після смерті ОСОБА_5 померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 заяви від її спадкоємців
до контори не надходили з дня смерті
спадкова справа не заведена. Свідоцтва
про право на спадщину не видавались.

Відповідно до ст.1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Спадкоємців першої, другої, третьої
черги після смерті ОСОБА_5 не має.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім`єю не менше як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно роз'яснень, викладених в п.21
постанови Пленуму Верховного суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування», до
спадкоємців четвертої черги належать
не лише жінка (чоловік), які проживали
однією сім'єю зі спадкодавцем без
шлюбу, таке право можуть мати також
інші особи, якщо вони спільно проживали
зі спадкодавцем, були пов'язані
спільним побутом, мали взаємні права та
обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха,
пасинки, падчерки, інші особи, які взяли
до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Пунктом 3.22 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 року №296/5,
передбачено, що у разі відсутності у
паспорті спадкоємця відмітки про
реєстрацію його місця проживання із
спадкодавцем, доказом постійного
проживання з ним можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування, проте що
спадкоємець на день смерті спадкодавця
проживав разом із цим спадкодавцем.

Факт того, що позивач ОСОБА_4 проживав
однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_5
більше п'яти років, вели спільне
господарство, мали взаємні права та
обов'язки щодо ведення господарства,
підтверджено поясненнями свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також актом
складеним директором комунального
підприємства «Житсервіс-2» від 24.12.2013
року.

Письмовою відповіддю наданою
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори від
19.03.2014 року за № 630/01-16, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку
із тим, що згідно статті 1264 Цивільного

кодексу України, позивачу
необхідно було надати доказ на право
спадкування за законом, як особі, яка
проживала зі спадкодавцем однією
сім`єю не менше, як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Вислухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222,
1261, 1268, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про встановлення
факту та визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім`єю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_5,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою:
АДРЕСА_1 з 01вересня 2004 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку
спадкування за законом право власності
на 55/624 частин житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що належали померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.О. Бурнусус