Справа №
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014 р.

смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької
області у складі: головуючого судді
Нагорного А.О., при секретарі судового
засідання Сафоновій І.О., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до КП «ВРВКГ «Райводоканал» про
визнання наказу про накладення
дисциплінарного стягнення незаконним
та його скасування,

ВCТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до КП «ВРВКГ «Райводоканал», у
якому просить суд визнати наказ №7-к
від 16.01.2014 р. «Про покарання» незаконним
та його скасувати, так як дисциплінарне
стягнення накладено за невиконання
функціональних обов'язків, які не
передбачені її посадовою особою.

Позивач ОСОБА_3 вважає, що прийняття
зазначеного наказу призвело до того, що
її незаконно притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, чим
грубо порушено її трудові права.
Вирішити дане питання у позасудовому
порядку вона не має змоги, так як з
керівництвом підприємства постійно
виникають суперечки, які призводять до
конфлікту, що й стало підставою для
звернення до суду з вказаною позовною
заявою.

Присутні у судовому засіданні позивач
та її представник позовні вимоги
підтримали повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив
у задоволенні позову відмовити, так як
ОСОБА_3 не провела розрахунків лімітів
по водопостачанню, чим не виконала
пункти 2.1, 2.6, 2.8, 2.11 посадової інструкції
спеціаліста відділу реалізації та
порушили Правила внутрішнього
трудового розпорядку. Тому наказ є
законним. Представник відповідача
заявив, що ОСОБА_3 повинна була
виконувати все, що вимагає керівництво
підприємства.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, повно і
всебічно з'ясувавши обставини, на які
посилається ОСОБА_3 як на підставу
своїх вимог, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.147 КЗпП України,
за порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана, звільнення.

Згідно ст.147-1 КЗпП України,
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

В статті 149 КЗпП України зазначено, що
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення.

При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Згідно ст. 150 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення може бути
оскаржене працівником у порядку,
встановленому чинним законодавством
(глава XV КЗпП України).

Звичайний порядок оскарження
дисциплінарного стягнення передбачає
звернення працівника із заявою до
комісії по трудових спорах, як це
передбачено ст.ст.221, 225 КЗпП України.
Разом з тим, відповідно до ст.124
Конституції України працівник може
звернутись безпосередньо до суду з
позовом про оскарження
дисциплінарного стягнення. В цьому
випадку оскаржується безпосередньо
дисциплінарне стягнення, яке може бути
визнане судом недійсним (незаконним).

Вина, як одна з ознак порушення
трудової дисципліни, є цілком
необхідною для притягнення працівника
до дисциплінарної відповідальності. У
законодавстві про працю не
розкривається зміст категорії вини, не
визначаються її види. У відповідних
випадках орган, який розглядає
трудовий спір, може застосовувати за
аналогією норми інших галузей
вітчизняного права.

Підставою для притягнення працівника
до дисциплінарної відповідальності є
порушення трудової дисципліни. Закон
не вимагає, щоб таке порушення
обов'язково призводило до будь-яких
шкідливих наслідків. Для притягнення
працівника до дисциплінарної
відповідальності досить, щоб був
зафіксований сам факт порушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на
підставі наказу №43-к від 23.05.2012 р.
прийнята в КП «Веселівське РВКГ
«Райводоканал» на посаду спеціаліста
відділу реалізації структурного
підрозділу служба збуту, на якій працює
до теперішнього часу.

Наказом директора КП «ВРВКГ«
Райводоканал» від 16.01.2014 р. №7-к «Про
покарання», ОСОБА_3 оголошено догану за
невиконання нею пунктів 2.1, 2.6, 2.8, 2.11
посадових обов'язків, передбачених
посадовою інструкцією спеціаліста
відділу реалізації та порушення
«Правил внутрішнього трудового
розпорядку».

Крім того, позивачці наказано
виконувати посадові обов'язки,
передбачені посадовою інструкцією,
затвердженою директором КП «ВРВКГ
«Райводоканал» 2012 року та з якою
ОСОБА_3 ознайомлена під особистий
підпис 23.05.2012 р.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
визначено, що при розгляді справ про
накладення дисциплінарних стягнень за
порушення трудової дисципліни судам
необхідно з'ясовувати, в чому конкретно
проявилося порушення, чи додержані
власником або уповноваженим ним
органом передбачені статтями 147-1-149
КЗпП України правила і порядок
застосування дисциплінарного
стягнення, зокрема, чи не закінчився
встановлений для цього строк, чи
враховані обставини, за яких вчинено
проступок тощо.

У судовому засіданні допитаний свідок
голова профспілкого комітету ОСОБА_4
заявив, що накладення дисциплінарного
стягнення є незаконним, так як на
позивачці накладено дисциплінарне
стягнення за невиконання
функціональних обов'язків, які не
передбачені її посадовою інструкцією
позивачки.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 надав суду пояснення про те, що
він працює інженером на підприємстві і
після того, як ОСОБА_3 відмовилася
проводити розрахунки лімітів по
водопостачанню він доповів директору
підприємства у письмовій формі. Свідок
ОСОБА_5 вважає, що позивачка своєю
відмовою провести розрахунки лімітів
водопостачання, порушила вимоги
пунктів 2.1, 2.6, 2.8, 2.11 посадової
інструкції спеціаліста відділу
реалізації та Правила внутрішнього
трудового розпорядку. Наказ про
накладення дисциплінарного стягнення
є законним.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснила, що вона працює на
підприємстві техніком-технологом. У її
посадових інструкціях не передбачено
проведення розрахунків лімітів
водопостачання, але коли споживачі
зверталися до підприємства з питань
переукладення договорів, то виконання
розрахунків лімітів по зазначених
заявах доручалося їй. На підтвердження
свідок ОСОБА_6 надала суду свої
посадові інструкції та копії заяв
споживачів на укладення договорів.

У судовому засіданні були вивчені
посадові інструкції спеціаліста
відділу реалізації ОСОБА_3 і
встановлено, що обов'язок проведення
розрахунків лімітів водопостачання на
неї у пунктам 2.1, 2.6, 2.8, 2.11 не покладений.

Крім того, у пункті п.5.1 мова йде про
відповідальність не тільки
спеціаліста відділу реалізації, а й про
начальника відділу реалізації.

Підсумовуючи зазначене вище, суд
вважає, що відповідачем не доведено
невиконання позивачем покладених на
неї посадових обов'язків, оскільки це
не підтверджуються належними та
допустимими доказами щодо дійсної
наявності зазначених у наказі
порушень.

Таким чином, проаналізувавши зазначені
обставини по справі у їх сукупності,
суд приходить до висновку, що у КП
«ВРВКГ «Райводоканал» підстав для
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності та
видання наказу №7-к від 16.01.2014 р. у
відповідача не було, наказ є незаконним
і підлягає скасуванню.

Оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору, а його позовні вимоги
задоволені, тому у відповідності до ч.3
ст.88 ЦПК України, яка передбачає, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог, тобто з КП «ВРВКГ «Райводоканал»
на користь держави судовий збір в сумі
243,60 грн.

На підставі ст.ст.147-150, 233 КЗпП України,
керуючись ст.ст.4, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 214 -215,
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до КП «ВРВКГ
«Райводоканал» про визнання наказу
№7-к від 16.01.2014 р. «Про покарання»
незаконним та його скасування -
задовольнити.

Наказ КП «ВРВКГ «Райводоканал» №7-к від
16.01.2014 р. «Про покарання», яким
спеціалісту відділу реалізації КП
«ВРВКГ «Райводоканал» ОСОБА_3
оголошено догану - визнати незаконним
та скасувати його.

Стягнути з КП «ВРВКГ «Райводоканал» на
користь держави судовий збір в сумі 243,60
грн.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Веселівський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області

А.О. Нагорний

03.07.2014