Справа № 2/487/1429/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

07.07.2014 року Заводський районний суд
м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Агєєвої
Л.І.

при секретарі Ткаченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договорами позики,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики в
сумі 103000 грн., а також сплаченого
судового збору в сумі 1030,00 грн.

В процесу розгляду справи позивачка
уточнила свої позовні вимоги і
остаточно просила стягнути з
відповідача заборгованість за
договором про надання грошової позики
в сумі 152309,91 грн., а також сплачений
судовий збір у сумі 1525,00 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причину неявки суду не
повідомив, про день і час розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

З відома та за згодою позивача суд
ухвалив розглядати справу відповідно
до вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року
між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений договір б/н про
надання грошової позики. Позика була
надана відповідачу у сумі 103000 грн., що
еквівалентно 13000 доларів США.
Відповідач зобов'язався повернути суму
боргу до 31 січня 2014 року.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання
належним чином не виконав, внаслідок
чого утворилася заборгованість станом
на 20.05.2014 року в сумі 152309,91, що
еквівалентно 13000 доларів США.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
відповідачем належним чином
відповідно до умов договору, а
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

За вимогами ст. 1047 ЦК України для
договору позики на зазначену суму
передбачена обов'язкова письмова
форма. Підтвердженням укладення
договору позики та його умов може бути
надана розписка позичальника, яка
посвідчує факт передачі йому
позикодавцем визначеної грошової суми
або визначеної кількості речей.

У відповідності до ст. 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі, що
були йому передані позикодавцем), у
строк та порядку передбаченими
договором.

На теперішній час умови договору
позики від 17 грудня 2013 року
відповідачем не виконано, про що
свідчить оригінал розписки, наданий
позивачем до суду.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача
підлягає стягненню сплачений останнім
судовий збір в сумі 1525,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 209, 212-215, 217, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованість за договором
позики від 17.12.2013 року у сумі 152309,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір у сумі 1525,00 грн.

Рішення набуває законної сили
протягом 10 днів.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
місцевий суд в порядку ст. 294 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

СУДДЯ: Л. І. АГЄЄВА