Провадження № 2-во/522/176/14
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про
виправлення описок у судовому рішенні

14.07.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, заяву позивача
ОСОБА_1 про виправлення описок у
судовому рішенні від 26.11.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2013 року Приморським районним судом
м. Одеси було винесено рішення по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та
моральної шкоди, яким вимоги позивача
було задоволено в повному обсязі.

Вищевказане судове рішення набрало
законної сили 09.12.2013 року.

08.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із письмовою заявою про
виправлення описки у вищевказаному
судовому рішенні, вказуючи на те, що в
його резолютивній частині не вказано
ідентифікаційний номер відповідача, що
унеможливлює звернення рішення до
виконання.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд внести зміни до
резолютивної частини рішення від 26.11.2013
року.

До судового засідання сторони не
з'явилися, їх неявка не є перешкодою для
розгляду заяви.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено,
що у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом не
здійснюється.

Вивчивши матеріали справи в межах
заявленої вимоги та норми діючого
законодавства України, суд вважає, що
заява про виправлення описок у
судовому рішенні не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 219 ЦПК України,
суд може з власної ініціативи або за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Рішення суду першої інстанції має
властивість незмінності, тобто суд,
який постановив рішення (проголосив),
за загальним правилом не може сам
скасувати або змінювати своє рішення
(ч. 2 ст. 218 ЦПК України).

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, серед іншого, з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.

Також, заявником не доведено, а судом не
встановлено, що у заявника є труднощі
щодо виконання рішення суду або йому
було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, у задоволенні заяви позивача
ОСОБА_1 про виправлення описок у
судовому рішенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 60, 208-210, 219, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про виправлення
описок у судовому рішенні Приморського
районного суду м. Одеси від 26.11.2013 року -
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м. Одеси
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:

О.С.Турецький

14.07.2014