Справа № 523/6409/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Суворовський
районний суд міста Одеси в

складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа
Житлово-будівельний кооператив
«Ленінський - 22» про визнання права
власності у порядку спадкування за
законом ,

Установив :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся
з позовом до ОСОБА_3 (далі - Відповідач),
третя особа Житлово-будівельний
кооператив «Ленінський - 22» про
визнання права власності у порядку
спадкування за наступних обставин.

ОСОБА_4 (надалі - «Спадкодавець»)
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить
свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1
видане 06.02.2011 року Київським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, яка складається з нерухомого
майна, а саме квартири АДРЕСА_1, що
складається з двох житлових кімнат,
житловою площею 31,4 кв. м. корисною
площею 44,24 кв. м., загальною площею 45,14
кв. м., земельної ділянки та вкладів в
Ощадному банку колишнього УРСР.

Спадкоємцями першої черги після
померлої ОСОБА_4 є її син - Позивач пол.
справі та чоловік померлої -
Відповідач по справі.

Позивачем до Четвертої Одеської
державної нотаріальної контори було
подано заяву про прийняття спадщини,
зазначену заяву було направлено за
місцем відкриття спадщини до Першої
Одеської державної нотаріальної
контори. Відповідач, в свою чергу
відмовився від прийняття у спадщину -
квартири під АДРЕСА_1, на користь
Позивача, про що свідчить заява
Відповідача до нотаріальної контори.

Однак, державним нотаріусом Першої
Одеської державної нотаріальної
контори Оліянчук С.С. у видачі
свідоцтва про право на спадщину було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, зокрема на квартиру
номером АДРЕСА_1 та земельну ділянку.

За життя, ОСОБА_4 була членом
Житлово-будівельного кооперативу
«Ленінський - 22» з 1971 року та отримала
зазначену квартиру. Пайовий внесок
ОСОБА_4 виплатила у повному обсязі ще у
1986 році на свідчить довідка ЖБК
«Ленінський - 22» № 17 від 12 грудня 2013
року.

Позивач, який є спадкоємцем
першої черги за законом, фактично
проживає та зареєстрований в
зазначеній квартирі з 22 грудня 1982 року,
тобто більше тридцяти років, та є
основним квартиронаймачем.

За викладених обставин Позивач
просить визнати за ним право власності
на спадкове майно померлої матері, а
саме : на квартиру АДРЕСА_1, що
складається з д житлових кімнат,
житловою площею 31,4 кв. м. корисною
площею 44,24 кв. загальною площею 45,14 кв. м.

Відповідач позов визнає. Сторони
надали суду заяви про розгляд справи за
їх відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про задоволення
позову.

Встановлено, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво
про смерть серія НОМЕР_1 видане 06 лютого
2011 року Київським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції
(а.с.4).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, яка складається з нерухомого
майна, а саме квартири АДРЕСА_1, що
складається з двох житлових кімнат,
житловою площею 31,4 кв. м. корисною
площею 44,24 кв. м., загальною площею 45,14
кв. м., земельної ділянки та вкладів в
Ощадному банку колишнього УРСР.

Згідно свідоцтву про народження
серії НОМЕР_2 від 25 травня 1961 року
Позивач є сином ОСОБА_4 (а.с.7).

Позивач, який є спадкоємцем
першої черги за законом, фактично
проживає та зареєстрований в
зазначеній квартирі з 22 грудня 1982 року
та є основним квартиронаймачем, що
підтверджується випискою з домової
книги про склад сім'ї та реєстрації,
виданою 24 жовтня 2013 за № 815 (а.с.5).

Відповідно до довідки
Житлово-будівельного кооперативу
«Ленінський-22» від 12 грудня 2013 року № 17
ОСОБА_4 є членом кооперативу з 1971 року і
їй належить квартира АДРЕСА_1, що
складається з двох житлових кімнат,
житловою площею 31,4 кв. м. корисною
площею 44,24 кв. м., загальною площею 45,14
кв. м. Пайовий внесок за квартиру
ОСОБА_4 виплачено у 1986 році (а.с.6).

Згідно виписки з домової книги
про склад сім'ї та реєстрації, виданої
12 грудня 2013 за № 963 з вказаної квартири
ОСОБА_4 була виписана 28 грудня 1990 року,
після чого особистий рахунок на
квартиру був переоформлений на
Позивача (а.с.43).

З довідки від 02 червня 2011 року № 896
видно, що ОСОБА_4 з 23 вересня 1992 року та
по день смерті проживала та була
прописана за місцем проживання свого
чоловіка за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.31).

Вказана квартира належить
Відповідачу по справі (а.с.32).

Згідно свідоцтва про укладання шлюбу
серії НОМЕР_3 від 07 липня 1990 року ОСОБА_4
та Відповідач по справі уклали шлюб
(а.с.8).

Листом від 04 квітня 2014 року за №
вих..758/02-14 Перша Одеська державна
нотаріальна контора сповістила
Позивача про неможливість видати йому
свідоцтво про право на спадщину за
законом на частку у вказаній квартирі у
зв'язку з тим, що відсутні
правовстановлюючі документи, та
необхідність звернення до суду з метою
визнання права власності у порядку
спадкування за законом (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 Відповідач
надав до нотаріальної контори заяву
про те, що він відмовляється від
оформлення спадщини на квартиру на
користь Позивача (а.с.50).

Відповідно до п.п.4.15, 4.18, 4.20 гл. 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яка
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві,
якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації, нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
державного реєстру прав власності.

Згідно вимог ст.1268, 1297, 1299
Цивільного кодексу України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно статті 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №
7 від 30 травня 2008 року свідоцтво про
право на спадщину видається письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством. За наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформлеї може звернутися до суду за
правилами позовного провадження.

Відповідно до вказаної Постанови
Пленуму Верховного Суду, у разі смерті
члена житлово- будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу,
члена садівницького товариства, яким
до дня смерті не були внесені повністю
пайові внески, до складу спадщини
входять частина внесеного паю та інші
суми, які підлягають поверненню, а не
квартира, дача, гараж, садовий будинок.
Частка пайового внеску, що належала
померлому, входить до складу спадщини
на загальних підставах. Якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, то до складу спадщини
включається відповідно квартира, дача,
гараж, садовий будинок, інші будівлі та
споруди.

Відповідно до Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» підсудність
справ про спадкування визначається за
правилами ст. 109 ЦПК. Позови щодо права
спадкування за загальними правилами
підсудності подаються до суду за
місцем проживання (знаходження)
відповідача за винятком позовів щодо
нерухомого спадкового майна, які
подаються до суду за місцезнаходженням
цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної ї
частини, тому, оскільки спадкове майно
знаходиться у Суворовському районі м.
Одеси вважається за доцільне подання
позову до Суворовського районного суду
м. Одеси.

Таким чином, оскільки пайовий
внесок за квартиру, яка належала
померлій ОСОБА_4 був сплачений у
повному обсязі, однак право власності
спадкодавця не було зареєстровано у
відповідності до вимог чинного
законодавства, суд вважає за необхідне
визнати право власності за Позивачем.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 16,1216,1218,1220,328,392 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» № 7 від 30
травня 2008 року ст..ст10,11, 58, 60, 107, 109, 158-169,
179, 208-218,224-228 256 ЦПК України, суд

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя
особа Житлово-будівельний кооператив
«Ленінський - 22» про визнання права
власності у порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на спадкове майно за законом,
померлої, 05 лютого 2011 року, ОСОБА_4, на
нерухоме майно,а саме : квартиру
АДРЕСА_1, що складається з двох
житлових кімнат, житловою площею 31,4 кв.
м. корисною площею 44,24 кв. м., загальною
площею 45,14 кв. м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в 10
денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя -