Справа № 505/196/14-ц
Провадження по справі № 2/505/354/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2014 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді -
Фабіжевського С.А.

при секретарі -
Гончар О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Котовську Одеської області цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ПАТ «Державний
ощадний банк України» звернулося до
суду з цим позовом, до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
наполягаючи на стягненні в солідарному
порядку з останніх заборгованість за
кредитним договором в розмірі 8694 грн. 49
коп. та судові витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та наполягав на його
задоволені.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов заперечив у повному
обсязі, зауважив, що кредитний договір
з позивачем ОСОБА_1 не укладала, а тому і
договір поруки він також не міг
укласти.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, хоча про час та місце
слухання справи була повідомлена, чому
суд вважає за можливе розглянути справ
у її відсутності. Також, відповідач
ОСОБА_2 повідомив суду, що ОСОБА_1 з 2006
року офіційно на постійному місці
мешкання знаходиться в Ізраїлі, а том
укласти кредитний договір з позивачем
також не могла.

Вислухавши сторін та дослідивши
письмові докази у справі, суд приходить
до висновку, що в позові слід відмовити
у повному обсязі, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
наданий суду позивачем матеріалів, між
Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського міського
відділення №2823 ВАТ «Ощадбанк» та
ОСОБА_1, 06 грудня 2006 року укладено
договір про кредитний договір №444-н на
суму 50000 грн. строком до 06 грудня 2009
року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між Банком та
ОСОБА_1 06 грудня 2006 року укладено
договір застави майна. Предметом
договору є нерухоме майно, а саме
телевізор «LG», стінка - полу закриті
шафи - 2 шт., платтяна шафа, шафа для
посуду, м'який куточок - диван, крісла -2
шт., пуфик, столик; холодильник; кухня -
навісні шафи - 4 шт., стіл-тумба - 3 шт.,
мийка; музичний центр.

Крім того, 06 грудня 2006 року з ОСОБА_2
було укладено договір поруки № 444-н,
згідно до якого останній взяв на себе
зобов'язання відповідати перед банком
по зобов'язаннях ОСОБА_1

Однак, представлені відповідачем
ОСОБА_2 в судове засідання копія
паспортного документу, де візова
відмітка вказує, що ОСОБА_1 01 грудня 2006
року перетнула кордон Республіки
Ізраїль, а том не могла 06 грудня 2006 року
класти кредитний договір з позивачем.

Таким чином відповідачі не можуть
нести цивільно-правову
відповідальність за наслідками
неукладеного договору.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Оскільки він ОСОБА_1 не укладала та не
підписувала спірного кредитного
договору №444-н від 06 грудня 2006 року,
відповідно такий договір у
відповідності до ч.2 ст.1055 ЦК України є
нікчемним. Тобто цей договір не породив
між сторонами будь-яких
цивільно-правових правовідносин.
Відповідно підстав для задоволення
позову щодо ОСОБА_1 у суду не має.

Також не може бути задоволено позов у
частині вимог стосовно відповідача
ОСОБА_1, оскільки за загальним
положеннями ч.1 ст.559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання.
Відповідно поручитель не може нести
цивільно-правову відповідальності за
нікчемним кредитним договором.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України судові
витрати по справі суд покладає на
позивача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 203, 553, 559, 625, 626, 638, 639, 1055 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В позові публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеське
обласне управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С у д д я -
С.А.Фабіжевський