провадження № 2/756/1304/14
УХВАЛА

23 січня 2014 року суддя
Оболонського районного суду м. Києва
Маринченко М.М., розглянувши заяву ПАТ
Комерційний банк «Приватбанк» про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ПАТ Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ «Комерційний банк
«Приватбанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1, в якому просить
стягнути з нього заборгованість за
кредитним договором від 15 грудня 2010
року у розмірі 15919 грн. 01 коп.

Одночасно з позовною заявою позивач
подав заяву про забезпечення позову, в
якій просить суд накласти арешт в межах
суми заборгованості за кредитом на
грошові кошти, рухоме та нерухоме майно
відповідача шляхом заборони будь-яким
особам укладати угоди стосовно цього
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження, посилаючись на те, що
відповідач може вчинити дії по
приховуванню наявного у нього майна
від банку, передати майно третім
особам, тим самим створивши перешкоди у
виконанні рішення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до абз.1 п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Вид забезпечення позову, який просить
застосувати позивач не співмірний із
заявленими позовними вимогами.
Будь-які дані про те, яке саме майно на
праві власності належить відповідачу,
відсутні.

Крім того, позивачем не надано суду
будь-яких доказів, які б підтверджували
намір відповідача відчужити належне
йому на праві власності майно з метою
уникнення виконання можливого рішення
суду про стягнення заборгованості.

Оскільки на даній стадії розгляду
справи відсутні підстави вважати, що
невжиття заходів забезпечення позову,
які просить застосувати позивач, може
зробити неможливим чи утруднити
виконання рішення суду, а також у
зв'язку з не співмірністю вказаного
виду забезпечення позову заявленим
позовним вимогам, у задоволенні заяви
про забезпечення позову слід
відмовити.

Керуючись ст. 151,152, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ПАТ
Комерційний банк «Приватбанк» про
забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко