Справа 206/4432/14-ц
Провадження 2-о/206/479/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2014 р. Самарський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді
Кушнірчук Р.О.,

народні засідателі:
Чурбакова М.М.,

Чернишова Л.М.,

при секретарі
Гайдук Ю.А.,

за участю прокурора
Спесивцев А.В.,

за участю адвоката ОСОБА_2,

представника заявника,
лікаря-психіатра Бутенко Н.В.

розглянувши у відкритому виїзному
судовому засіданні у
м.Дніпропетровську цивільну справу
окремого провадження за заявою
Комунального закладу
«Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної Ради,
заінтересована особа - ОСОБА_4, про
надання особі психіатричної допомоги в
примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2014 року заявник звернувся до
суду із заявою про госпіталізацію гр.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що
09.07.2014р. о 20 год. 10 хв. гр. ОСОБА_4 була
госпіталізована до психіатричного
стаціонару.

За думкою комісії лікарів, хвора є
безпорадною і не може самостійно
задовольнити свої життєві потреби,
лікування можливе лише у стаціонарних
умовах.

У судовому засіданні представник
заявника підтримав вимоги, прокурор -
не заперечує, задовольнити, адвокат - на
розсуд суду.

Гр. ОСОБА_4 письмової поінформованої
згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ»
ДОР не давала, що стало підставою для
звернення до суду із даною заявою.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
заявника, заінтересованої особи, думку
прокурора, показання свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, суд вважає, що в задоволенні
заяви слід відмовити за наступних
підстав.

В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №
1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу»
особа, яка страждає на психічний
розлад, може бути госпіталізована до
психіатричного закладу без її
усвідомленої згоди або без згоди її
законного представника, якщо її
обстеження або лікування можливі лише
в стаціонарних умовах, та при
встановленні в особи тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого
вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри
вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для неї чи
оточуючих, або неспроможна самостійно
задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність.

У судовому засіданні було
встановлено, що 09.07.2014р. о 20 год. 10 хв.
гр. ОСОБА_4 була госпіталізована до КЗ
«Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної Ради.

При обстеженні її психічного стану в
КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила,
що хвора збуджена, тривожна,
негативістична. Відмовляється від
бесіди, інструкції не виконує.
Висловлює маячні ідеї отруєння, збитку,
відмовляється від їжі.

Гр. ОСОБА_4 було поставлено попередній
діагноз - маячний розлад органічного
походження.

Представник психіатричного закладу
підтвердив обставини щодо поведінки та
діагнозу захворювання та зазначив, що
ій необхідно пройти курс лікування у
стаціонарних умовах.

ОСОБА_4, в судовому засіданні
заперечувала проти госпіталізації,
вважаючи її непотрібною, а себе -
здоровою, вважає, що не має
необхідності у її примусовому
лікуванні. Оскільки проживає разом із
сином та невісткою, які про неї
піклуються.

Представник психіатричного закладу
підтвердив обставини щодо поведінки та
діагнозу захворювання ОСОБА_4, та
зазначив, що їй необхідно пройти курс
лікування у стаціонарних умовах.

Однак згідно приписів ст. 14 Закону
України «Про психіатричну допомогу»,
наявність в особи психічного
захворювання чи психічного розладу не
може слугувати підставою для
госпіталізації в примусовому порядку.
Єдиними підставами для госпіталізації
особи є вчинення нею чи виявлення
реальних намірів вчинити дії, що
являють собою безпосередню небезпеку
для неї чи оточуючих, або
неспроможність самостійно
задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність.

В судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження такі твердження
заявника, а навпаки спростовані
дослідженими в судовому засіданні
доказами. Зокрема, було встановлено, що
ОСОБА_4, самостійно може задовольняти
свої основні життєві потреби на рівні,
який забезпечує її життєдіяльність, не
виявляє агресію. Син та невістка будуть
піклуватись про неї, надавати їй ліки, а
тому підстав для її примусової
госпіталізації не має.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
14, 16 Закону України від 22.02.2000 р. № 1489-ІІІ
«Про психіатричну допомогу», ст.ст. 4- 8,
10, 11, 18, 57 - 60, 130, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви Комунального
закладу «Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної Ради,
заінтересована особа - ОСОБА_4, про
надання особі психіатричної допомоги в
примусовому порядку, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя
Р.О. Кушнірчук

Народні засідателі:
М.М. Чурбакова

М.Л. Чернишова