АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1728/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 43 Суходольський
О.М. Доповідач в апеляційній інстанції
Пальонний В. С. РІШЕННЯ
08 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПальонного В.
С.суддівЄльцова В. О. , Карпенко О. В. при
секретаріАнкудінові О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 22 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
протиправним та встановлення заборони
користування частиною земельної
ділянки та надвірними спорудами,-

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про визнання протиправним та
встановлення заборони користування
частиною земельної ділянки та
надвірними спорудами.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що він є власником житлового
будинку з надвірними спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1 та земельної
ділянки площею 0,2497 га, що знаходиться
за вказаною адресою.

В будинку разом з ним зареєстровані та
проживають відповідачі, які без його
згоди користуються нежитловими
приміщеннями та частиною земельної
ділянки площею 0,04 га.

Вважаючи, що відповідачі порушують
його права, як власника земельної
ділянки та господарських споруд,
просив суд визнати такі дії
відповідачів протиправними і
заборонити їм користуватися земельною
ділянкою та господарськими спорудами,
розташованими по АДРЕСА_1.

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 22 травня 2014 року
позов задоволено: визнано протиправним
користування ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7
частиною земельної ділянки площею 0,04
га та господарськими спорудами, що
розташовані по АДРЕСА_1, які належать
ОСОБА_9 на праві приватної власності,
заборонено ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7
користуватись земельною ділянкою
площею 0,04 га та господарськими
спорудами, а саме літ. Б сарай-літня
кухня літ. Б, В сарай літ. В, погріб літ.
Д, водоколонка №4, що розташовані по
АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові
витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 подали апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи, просять його скасувати та
ухвалити у справі нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_9 повністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які
підтримали апеляційну скаргу,
представника ОСОБА_9, який заперечував
проти її задоволення, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
виходив з того, що позивач ОСОБА_9 є
власником будинковолодіння та
земельної ділянки, розташованих по
АДРЕСА_1, відповідачі, як члени його
сім'ї, мають право користуватися житлом
в належному йому будинку, але
користування ними господарськими
спорудами та земельною ділянкою
порушує його право власності.

Проте, повністю погодитись з таким
висновком суду не можна, оскільки суд
дійшов його з порушенням норм
матеріального права.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
роз'яснено, що члени сім'ї власника
житла, які проживають разом із ним,
мають право користування цим житлом
відповідно до закону (особистий
сервітут, частина перша статті 405 ЦК).
Суди повинні мати на увазі, що таким
законом не може бути ЖК УРСР, а
застосуванню підлягають норми,
передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням
зазначеного суди повинні виходити з
того, що стосовно права членів сім'ї
власника житлового приміщення на
користування ним підлягають
застосуванню положення статті 405 ЦК.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням в обсязі, визначеному
власником.

Суд правильно послався на вказані
норми ЦК, але не врахував, що сторони у
даній справі проживають у житловому
будинку садибного типу, який
складається з житлового будинку літ.
А-І, сараю - літньої кухні літ. Б, сараю
літ. В, вбиральні літ Г, погріба літ. Д,
огорожі та водоколонки №4.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 ЦК, до складу
садиби належать не лише житловий
будинок і земельна ділянка, на якій він
розташований, а й
господарсько-побутові будівлі (які
забезпечують власника необхідними для
проживання засобами благоустрою,
наприклад, сарай, гараж, санвузол та ін.)
та комунікації (водопостачання, очисні
споруди тощо), а також багаторічні
насадження. Тому садибу можна
визначити як певний цілісний майновий
комплекс, покликаний забезпечувати
житлові інтереси громадян та ведення
ними побутово-господарської
діяльності.

Системний аналіз вказаних норм
Цивільного кодексу України дає
підстави вважати, що право
користування житлом у належному
позивачеві житловому будинку, яке
відповідачі мають як члени його сім'ї і
яке не заперечується позивачем,
включає в себе і право користування
ними господарськими будівлями та
земельною ділянкою, на якій вони
розташовані.

Суд залишив поза увагою зазначені
вимоги закону та безпідставно
заборонив відповідачам користуватись
господарськими спорудами, які разом з
житловим будинком складають єдиний
комплекс і забезпечують необхідні
умови проживання.

В той же час, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачі використовують
частину належної позивачеві земельної
ділянки, яка не зайнята житловим
будинком та господарськими спорудами,
для ведення особистого селянського
господарства - вирощування
сільськогосподарських культур.

Відповідно до положень Земельного
кодексу України право користування
земельною ділянкою виникає лише з
передбачених законом підстав.

Оскільки відповідачі такого права не
набули, то висновок суду про
неправомірність такого використання
ними земельної ділянки є правильним.

З огляду на викладене рішення суду
підлягає скасуванню в частині
задоволення позовних вимог про
визнання протиправним користування
ОСОБА_6, ОСОБА_7та ОСОБА_8 господарськими
спорудами в домоволодінні по АДРЕСА_1,
належному на праві приватної власності
ОСОБА_9, та заборони їм користуватися
цими приміщеннями з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
ст.ст. 381, 405 ЦК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 22 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
протиправним та встановлення заборони
користування частиною земельної
ділянки та надвірними спорудами
скасувати в частині визнання
протиправним користування
відповідачам господарськими спорудами
в домоволодінні по АДРЕСА_1 та заборони
користуватися ними сараєм - літньою
кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В»,
погребом літ. «Д», водоколонкою №4.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_9 про
визнання протиправним та заборону
користуватися ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
господарськими спорудами в
домоволодінні по АДРЕСА_1 відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий :

Судді :