АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/8264/2014
інстанції: Калініченко О.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10липня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової
І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 14 травня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про захист
прав споживача, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з ФОП ОСОБА_4 на свою користь
матеріальну шкоду у розмірі 20 182,15 грн.,
моральну шкоду у розмірі 20 тис. грн. та
сплачений судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
працівниками СТО відповідача, всупереч
вимогам ЗУ «Про захист прав
споживачів», було прийнято замовлення
на виконання робіт щодо його
автомобіля та агрегатів, для виконання
яких у працівників не було ані досвіду,
ані навичок.

Зазначене, на думку позивача,
підтверджується як згодою працівників
із цим, так і здійсненням заміни на їх
розсуд з явним порушенням регламенту
даних робіт, про що жодним чином не було
донесено до відома позивача.

В результаті зазначених непрофесійних
дій позивачу нанесена майнова шкода,
яка становить: вартість ремонтних
робіт за наряд-замовленням від 4 липня
2013 року: АКПП, гідротрансформатор - 18
557,55 грн.; вартість ремонтних робіт за
наряд-замовленням №1360 від 31 травня 2013
року в частині: заміна масла АКПП і
фільтра, фільтр АКПП, масло - 920 грн.;
вартість ремонтних робіт за
наряд-замовленням №1543 від 18 червня 2013
року: комп'ютерна діагностика - 90 грн.;
вартість ремонтних робіт за актом від 3
серпня 2013 року: адаптація коробки
передач, технічне обслуговування,
концентрат для чистки інжектора - 451,40
грн.; вартість ремонтних робіт за актом
№АП-0004789 від 20 червня 2013 року:
комп'ютерна діагностика - 163,20 грн.; а
загалом - 20 182,15 грн.

Крім того, позивач посилався на те, що
відповідачем йому було заподіяно
значної моральної шкоди, яку він оцінює
в 20 тис. грн., та яка полягала в тому, що
внаслідок даної події протягом більше
місяця він фактично не мав змоги
користуватися автомобілем, оскільки
внаслідок постійних пошкоджень та
ремонтів автомобіль більшу частину
часу знаходився або у ремонті, або
простоював. У зв'язку із потребою
автомобіля для здійснення службових
обов'язків він був вимушений протягом
місяця зупинити трудову діяльність.

Також пошкодження автомобіля з вини
відповідача призвело до неприємних та
небезпечних наслідків, так як останній
неодноразово вимикався прямо під час
руху.

При цьому переговори із відповідачем
та звертання до неї із офіційним листом
теж призвели до моральних та
матеріальних зусиль, які також виникли
в його житті з вини відповідача.

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 14 травня 2014 року у
задоволенні вказаного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
позов задовольнити.

Апелянт, зокрема, посилається на ті
обставини, що судом безпідставно не
взято до уваги наявні в матеріалах
справи докази, які підтверджують
причинно-наслідковий зв'язок між
проведеними відповідачем роботами та
виявленими згодом їх недоліками. Також
судом не взято до уваги твердження
позивача про проведення ремонтних
робіт виключно у відповідача, що
унеможливлює виникнення недоліків
внаслідок ремонту на інших станціях
технічного обслуговування
автомобілів.

Таким чином, судом не взято до уваги
жоден з наданих позивачем доказів, що є
порушенням статей 57 та 64 ЦПК України та
призвело до ухвалення незаконного
рішення по суті спору.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та
його представник - ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримали та просили її
задовольнити з викладених у ній
підстав. Додатково пояснили, що
твердження представника відповідача
не відповідають дійсним обставинам
справи, а в матеріалах справи міститься
достатньо доказів, які підтверджують
винні дії відповідача.

Представник ФОП ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5
проти апеляційної скарги заперечував,
просив рішення Солом'янського
районного суду міста Києва від 14 травня
2014 року залишити без змін. Пояснив суду,
що сторона відповідача в порядку
досудового розгляду готова була
сприяти у вирішенні проблеми позивача
шляхом проведення спільного
дослідження, яке б могло дати відповідь
про причини виникнення порушень роботи
автомобіля. З урахуванням фактичних
обставин справи вважав рішення суду
першої інстанції законним та
обґрунтованим.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послуги, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

При розгляді справи судом встановлено,
що 28лютого 2013 року за наряд-замовленням
№548, 16 березня 2013 року за
наряд-замовленням №622 та 31травня 2013
року за наряд-замовленням №1360 на
станції технічного обслуговування по
АДРЕСА_1(на якій відповідач ФОП ОСОБА_4
здійснює підприємницьку діяльність з
технічного обслуговування та ремонту
автотранспортних засобів) було
проведено технічне обслуговування та
ремонт належного позивачу автомобіля
макри Subaru Forester (СубаруФорестер) 2.0,
реєстраційний НОМЕР_1.

Зокрема, 31 травня 2013 року було
здійснено заміну мастил та заміну
гальмівних дисків та колодок,
установку захисту та ремонт підкрилка,
які були виконані та оплачені 31 травня
2013 року за наряд-замовленням №1360.

18 червня 2013 року позивач знов звернувся
до цього ж СТО, де за наряд-замовленням
№1360 була здійснена комп'ютерна
діагностика АКПП та виявлена помилка в
роботі другої передачі.

20 червня 2013 року за актом №АП-0004789 на
СТО ТОВ «Богдан-Авто Поділ» (офіційна
СТО Subaru) комп'ютерна діагностика
автомобіля встановила наступні
пошкодження: невірний тиск другої
передачі, помилка електроклапана С,
подвійний рівень масла АКПП, індикатор
(висока корекція).

Позивач посилався на те, що ймовірними
причинами зазначених пошкоджень були
або порушення регламенту заміни масла
АКПП або використання марки масла не
відповідного типу.

За таких обставин ОСОБА_3звернувся до
ФОП ОСОБА_7 для проведення
кваліфікованого ремонту з усунення та
виправлення недоліків ремонтних робіт:
ремонту АКПП та гідротрансформатора за
наряд-замовленням №391 від 4серпня 2013
року. Стверджував також, що окрім того,
в процесі усунення недоліків ремонтних
робіт, здійснених відповідачем,
виявилися інші пошкодження.

Власник зобов'язаний користуватися
автомобілем згідно з його цільовим
призначенням та дотримуватися умов
(вимог, норм, правил), встановлених в
експлуатаційній документації, та з
метою запобігання негативним
наслідкам використання автомобіля
виконувати усі рекомендації виробника
(дистриб'ютора, продавця) щодо
дотримання вказаних у керівництві з
експлуатації періодичності та
регламенту технічного обслуговування
автомобіля та забезпечувати
проходження чергового технічного
обслуговування (ремонт) тільки на СТО
офіційної дилерської мережі Subaru, що
дозволяє відповідальним працівникам
СТО офіційної дилерської мережі
проводити технічний огляд і
діагностику автомобіля з метою
попередження та виявлення причин,
котрі можуть вплинути на виникнення
несправності автомобіля.

Так, під офіційною дилерською мережею
Subaru розуміють юридичних осіб, яким
дистриб'ютор надав статус дилера або
партнера Subaru, і які мають такий статус
на момент, зокрема, проведення у них
чергового технічного обслуговування
або ремонту автомобіля.

На СТО офіційної дилерської мережі Subaru,
які визначені в гарантійній книзі та
керівництві з експлуатації, усі
регламентні роботи при черговому
технічному обслуговуванні
здійснюються залежно від марки
автомобіля й відповідно до регламенту
обслуговування, зазначеного в
керівництві з експлуатації на
автомобіль, оформленого відповідно до
вимог дистриб'ютора.

Між тим, позивач не звернувся до СТО
офіційної дилерської мережі, а
звернувся до відповідача, яка не
позиціонувала себе як СТО офіційної
дилерської мережі і необхідну
достовірну інформацію про це та
кваліфікацію працівників і регламент
виконання ремонтних робіт не
приховувала, тому позивачем був
зроблений свідомий вибір на користь
даного СТО.

Після проведення 28 лютого 2013 року, 16
березня 2013 року та 31травня 2013 року
технічного обслуговування належного
позивачу автомобіля претензій щодо
виконаних робіт зі сторони останнього
не було.

Однак, через певний час позивач почав
стверджувати про вихід автомобіля з
ладу з вини працівників СТО
відповідача, вказуючи на їх не
кваліфікованість як на причини його
пошкодження.

Разом з тим, такі доводи позивача щодо
вини відповідача не знайшли свого
підтвердження належними та
допустимими доказами, як при розгляді
справи в суді першої інстанції так і
при апеляційному перегляді
оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що причинно-наслідковий зв'язок
між винними діями відповідача та
заподіянням шкоди позивачу є
недоведеними, про що вірно зазначено і
судом першої інстанції у рішенні.

Так, для встановлення причин виходу з
ладу агрегатів автомобіля
недостатніми є припущення сторони, на
яких не можуть ґрунтуватися висновки
суду, та логічний, на думку позивача,
умовивід.

Рахунки-замовлення (акти виконаних
робіт) ТОВ «Богдан-Авто Поділ» за
№АП-0004789 від 20 червня 2013 року, за
№АП-0005490 від 16 липня 2013 року та за
№АП-0005975 від 3серпня 2013 року відомостей
на підтвердження необхідного
причинно-наслідкового зв'язку не
містять та не можуть бути розцінені як
відповідне повне експертне
дослідження автомобіля, за відсутністю
якого категорично стверджувати, що
недоліки автомобіля виникли саме
внаслідок порушення
відповідачемрегламенту ремонтних
робіт автомобіля, а не позивачем правил
користування ним, неможливо.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що в присутності
відповідача чи його представників не
було проведено ні огляд автомобіля, ні
проведено дослідження для з'ясувань
причин поломки даного автомобіля.

Як пояснив у суді апеляційної
інстанції представник відповідача, на
момент судового розгляду справи
проведення дослідження чи експертизи
автомобіля є юридично необґрунтованим
та недоцільним у зв'язку із тривалим
проміжком часу між поломкою автомобіля
та судовим розглядом, а також з
урахуванням того, що позивачем
зазначений автомобіль експлуатувався.

Відповідно до ст.ст. 332, 344 ЦК України,
Закону України «Про захист прав
споживача» виконавець зобов'язаний
передати споживачеві роботу, яка за
якістю відповідає вимогам нормативних
документів, умовам договору, а також
інформації про роботу, що надається
виконавцем.

У разі виявлення недоліків у виконаній
роботі споживач має право вимагати
відшкодування завданих йому збитків з
усуненням недоліків виконаної роботи
своїми силами чи із залученням третьої
особи. Зазначені вимоги підлягають
задоволенню у разі виявлення недоліків
під час приймання виконаної роботи або
під час її виконання, а у разі
неможливості виявлення недоліків під
час приймання виконаної роботи -
протягом гарантійного чи іншого
терміну, встановленого договором, чи
протягом шести місяців з дня прийняття
виконаної роботи у разі відсутності
гарантійного чи іншого терміну,
встановленого договором.

Однак під час судового розгляду не були
встановлені недоліки виконаної роботи
та вина відповідача у виникненні та
якої саме несправності, оскільки не
було встановлено чи несправність
автомобіля виникла внаслідок
проведення технічного обслуговування
та ремонту на СТО, що не входить до
мережі спеціалізованих СТО офіційної
дилерської мережі Subaru, та є результатом
недбалих ремонтних робіт (або з
використанням неякісних
паливно-мастильних матеріалів і
експлуатаційних рідин, або таких, що не
відповідають вимогам дистриб'ютора); чи
з причин, які відносяться до класу
експлуатаційних (тобто через природне
зношення деталей, вузлів та агрегатів
автомобіля).

З огляду на зазначене слід дійти
висновку про правильність висновків
суду про відсутність правових підстав
для відшкодування відповідачем
позивачу заподіяної шкоди.

У зв'язку із викладеним відсутні і
підстави для відшкодування моральної
шкоди, про яку просив позивач. Така
шкода є недоведеною як в частині її
заподіяння так і в частині визначення
її розміру саме в 20 тис. грн.

Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, тобто
твердженнях, які самі по собі
потребують доведення.

Враховуючи, що у зв'язку з відсутністю
компетентного дослідження підстав
виникнення несправності позивачем в
підтвердження свого права на заявлені
вимоги до відповідача не надані докази,
суд дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Такий висновок відповідає фактичним
обставинам та наявним у матеріалах
справи доказам.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що судом безпідставно не взято до
уваги наявні в матеріалах справи
докази, які підтверджують
причинно-наслідковий зв'язок між
проведеними відповідачем роботами та
виявленими згодом їх недоліками, не
знайшли свого підтвердження при
апеляційному розгляді справи та не
беруться до уваги апеляційного суду з
огляду на відповідну правову оцінку
судом зібраних у справі доказів.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, не відносяться до підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Підстав до скасування рішення суду
передбачених статтею 309 ЦПК України при
апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене та у зв'язку із
тим, що суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
апеляційна скарга має бути відхилена
на підставі пункту першого частини 1
статті 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 14 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко