Номер провадження 2/754/1796/14
Справа №754/505/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2014 року Деснянський
районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

при секретарі
Скребньовій А.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПРИВАБАНК» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Служба у справах дітей Деснянської
районної у м.Києві державної
адміністрації про виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся
в суд з позовом про виселення зі
зняттям з реєстраційного обліку
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
посилаючись на те що 16.11.2007р. з
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №K2S4GI. В зв'язку
з порушенням кредитних зобов'язань
Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 04.10.2013р. звернуто стягнення
на квартиру АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_2 у рахунок погашення
заборгованості в розмірі 336544,78грн.
шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені
ОСОБА_2 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, з можливістю здійснення ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки. В спірній квартирі
зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, їм було направлено вимогу про
виселення з квартири. Однак в місячний
строк не звільнили квартиру, тому
вимушені звернутись з даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив
задовольнити та виселити зі зняттям з
реєстраційного обліку відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без надання іншого
жилого приміщення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов підтримав, просив задовольнити,
зазначивши, що ОСОБА_4 його син, який
постійно проживає разом з ним за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, про день та час розгляду
справи повідомлена, надала суду заяву
про розгляд справи у її відсутності,
просила в позові відмовити,
посилаючись на обставини зазначені у
письмових запереченнях. Крім того, в
попередніх судових засідання
зазначала, що банк належним чином не
повідомляв про добровільне виселення.

Представник Служби у справах дітей
Деснянської районної в місті Києві
державної адміністрації - в судове
засідання не з'явились, про день та час
розгляду справи повідомлені, надали
суду заяву про розгляд справи у
відсутності їх представника, проти
позову заперечували, вказували на те що
ніхто не звертався за дозволом на
реалізацію квартири, оскільки там
зареєстрована неповнолітня дитина.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 16.11.2007р. між ЗАТ
КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником всіх
прав та обов'язків якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №K2S4GI. В зв'язку
з порушенням кредитних зобов'язань
Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 04.10.2013р. звернуто стягнення
на предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 у рахунок
погашення заборгованості в розмірі
336544,78грн. шляхом продажу предмета
іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з
укладанням від імені ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою - покупцем, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Встановлено, що в спірній квартирі
зареєстрована ОСОБА_3 та її
неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, що підтверджено довідкою
Ф-3, ЖЕКа №305 від 03.02.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач направив відповідачам вимогу
про намір звернути стягнення від
11.01.2014р., однак підтвердження отримання
відповідачами листа з Банку, в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і порядку,
передбачених законом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 40 Закону України "Про
іпотеку" зазначено, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
в порядку, встановленому законом.

У чч. 2 і 3 цієї ж ст. 40 законодавець
встановлює певний порядок дій банку:
після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК
України.

Недотримання вищевказаної процедури є
підставою для відмови в позові про
виселення мешканців житлового
приміщення, що є предметом іпотеки, і на
яке звертається стягнення.

Виходячи із аналізу вказаних правових
норм закону, примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо добровільно
мешканці не звільнять житловий будинок
або житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя або
нового власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
позивачем не надано доказів, що
відповідачі отримали вимогу про
виселення та добровільно не звільнили
квартиру.

П.4.5 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
передбачено що у разі передачі на
реалізацію нерухомого майна, право
власності або право користування яким
мають неповнолітні діти, то необхідний
дозвіл органів опіки та піклування, а
якщо такий дозвіл не наданий, то
державний виконавець звертається до
суду із заявою про встановлення
порядку виконання.

Згідно ст. 12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей» № 26-IV від 02.06.2005р.,
неприпустиме зменшення або обмеження
прав та інтересів дітей під час
вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень. Органи опіки та
піклування здійснюють контроль за
дотриманням батьками та особами, які їх
замінюють, житлових прав та
охоронюваних законом інтересів дітей
відповідно до закону.

Як вказував в судовому засіданні
представник служби у справах дітей
Деснянської районної в місті Києві
державної адміністрації, станом на
04.06.2014р. звернень державної виконавчої
служби, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та інших
осіб про надання дозволу на реалізацію
спірної квартири не надходило, що також
підтверджено листом від 04.06.2014р.
№01-04-2139.

Крім того, як встановлено в судовому
засіданні, відповідач ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, за адресою:
АДРЕСА_1 не проживає, оскільки проживає
разом з батьком в квартирі АДРЕСА_2, що
не заперечувалось сторонами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача про
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
не знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні, не встановлено на
даний час порушень прав позивача, які б
підлягали захисту, а судове рішення має
бути наслідком чинного правового
регулювання і не може визначати
правовідносини між сторонами на
майбутнє, тому позов не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
40 Закону України "Про іпотеку",
ст. ст. 9, 109 ЖК України, ст.ст. 3, 6, 10, 11, 58-61,
208, 209, 212-216 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позовній заяві Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах
дітей Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації про виселення
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя
Бабко В.В.