справа № 462/2990/14-ц
УХВАЛА

12 травня 2014 року Суддя Залізничного
районного суду м. Львова Боровков Д.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
забезпечення позову,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом,
в якому просять визнати фіктивним
договір дарування, укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відчуження
земельної ділянки площею 0,3494 га, що
розташована по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :06:018:0128; будівлі
лазні-пральні площею 543,7 кв. м, що
позначена на плані літерами А-1 та А'-1 та
котельні площею 134,3 кв. м під літерою Б-1
та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Позивачі у поданій до суду належним
чином оформленій заяві просять в
порядку забезпечення позову накласти
арешт на земельну ділянку площею 0,3494
га, що розташована по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :06:018:0128, що
відчужена на користь ОСОБА_4; будівлі
лазні-пральні площею 543,7 кв. м, що
позначена на плані літерами А-1 та А'-1 та
котельні площею 134,3 кв. м під літерою Б-1
та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та
відчужені на користь ОСОБА_4 Свої
вимоги мотивують тим, що ОСОБА_3 шляхом
відчуження належного їй нерухомого
майна на користь свого чоловіка ОСОБА_4
намагається уникнути виконання
зобов'язання перед позивачами,
оскільки подальше відчуження даного
нерухомого майна може призвести до
неможливості виконання рішення суду по
справі.

Вивчивши матеріали заяви, оглянувши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що заява про забезпечення
позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь - якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснено, що
згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
майнового характеру дозволяється
забезпечувати шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Беручи до уваги, що спір стосується
нерухомого майна, яке може бути
відчужене, суд вважає, що невжиття
заходів забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно відповідача
ОСОБА_4, а також на спірні об'єкти
нерухомого майна по АДРЕСА_1 може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151-153, 377-1 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову»,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення
позову задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, а саме:

- земельну ділянку площею 0,3494 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий № :06:018:0128;

- будівлі лазні-пральні площею 543,7 кв. м,
що позначені на плані літерами А-1, А'-1
та котельні площею 134,3 кв. м під літерою
Б-1 за адресою: АДРЕСА_1

Копію ухвали скерувати у Реєстраційну
службу Львівського міського
управління юстиції, Залізничний ВДВС
ЛМУЮ - для відома та виконання.

Ухвала підлягає до негайного
виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання
один рік.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в 5-
денний строк з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Боровков Д.О.