Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778/269/14
у 1 інстанції: Курдюков В.М.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріКамінській О.Є.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Токмацького
районного суду Запорізької області від
20 серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
відсотків за користування чужими
грошовими коштами, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з вказаним позовом, в якому
просила суд стягнути солідарно з
відповідачів на її користь проценти за
користування чужими грошовими коштами
у сумі 9091,27 гривень, а також судові
витрати по справі.

У 2009 році відповідач ОСОБА_6
запропонував їй придбати трикімнатну
квартиру за адресою: АДРЕСА_1. 31 серпня
2009 року позивач з ОСОБА_6 та другим
співвласником квартири ОСОБА_7 уклали
попередній договір у письмовій формі,
який був посвідчений нотаріально
приватним нотаріусом Токмацького
міського нотаріального округу
Запорізької області ОСОБА_9
Відповідачі зобов'язалися у строк не
пізніше 01 вересня 2010 року продати
вищевказану квартиру.

На підтримання дійсних намірів про
наступне укладання договору
купівлі-продажу квартири позивач
передала, а відповідачі від неї
отримали у якості завдатку 42000 гривень.

Однак, в грудні 2009 року позивач
випадково дізналася, що ОСОБА_6 є
відповідачем у цивільній справі №
2-1668/2009, що розглядалась Токмацьким
районним судом Запорізької області
про стягнення грошових коштів за
позовом відкритого акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Токмацького відділення
Запорізької обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль». 18 грудня 2009
року по вказаній цивільній справі
Токмацький районний суд Запорізької
області ухвалив заочне рішення на
користь позивача про стягнення
грошових коштів та судових витрат.

В зв'язку ц цим, позивач була вимушена
звернутися до Токмацького районного
суду Запорізької області, який 30 квітня
2013 року ухвалив рішення по цивільній
справі № 328/444/13-ц, яким стягнув з ОСОБА_6
та ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 42000
гривень. При ньому суд встановив, що
оскільки договір купівлі-продажу
квартири в установленому законом
порядку сторонами не укладено,
передана ОСОБА_5 відповідачам сума у
розмірі 42000 гривень є авансом, який
підлягає поверненню позивачу у цьому ж
розмірі.

Таким чином, відповідачі після 01
вересня 2010 року незаконно утримували у
себе належні позивачу грошові кошти у
сумі 42000 гривень. Вважає, що має право
вимагати від відповідачів оплатити
проценти за користування чужими
грошовими коштами.

Рішенням Токмацького районного суду
Запорізької області від 20 серпня 2013
року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статей 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно рішення Токмацького
районного суду Запорізької області від
30.04.2013 року в справі № 328/444/13-ц
встановлено, що відповідачі 31.08.2009 року
отримали від позивача аванс в сумі 42000
гривень за умовами попереднього
договору купівлі-продажу квартири. В
подальшому договір купівлі-продажу
квартири укладено не було, в зв'язку з
чим суд стягнув з відповідачів на
користь позивача зазначену сумую.

Оскільки договір купівлі-продажу, в
якості платежів по якому передавався
аванс, укладеним не був, то передані
відповідачам кошти ними збережені без
достатньої правової підстави, а тому
підлягали поверненню позивачу.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у
разі безпідставного одержання чи
збереження грошей нараховуються
проценти за користування ними (стаття
536 ЦК).

Частиною 2 статті 536 ЦК України
встановлено, що розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

За обставин, на які посилається
позивач, договором, законом або іншим
актом цивільного законодавства розмір
процентів за користування грошима не
передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні позову.

За таких обставин судова колегія
вважає, що по справі постановлено
законне і обґрунтоване рішення, тому
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Токмацького районного суду
Запорізької області від 20 серпня 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: