АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6220/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипник К.О. Доповідач - Міхеєва
В.Ю. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 травня 2014 року
по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк) звернулося з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, в обґрунтування
вимог посилаючись на ті обставини, що
відповідно до укладеного договору №
б/н від 15 вересня 2005 року (далі -
Кредитний договір) відповідачка
отримала кредит у розмірі 5000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідачка підтвердила свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між нею та банком
договір, що підтверджується підписом у
заяві.

У зв'язку з порушеннями
зобов'язань за Кредитним договором,
станом на 31 жовтня 2013 року за договором
виникла заборгованість на загальну
суму 19995,74 грн., з яких: заборгованість
за процентами за користування кредитом
- 18567,37 грн., штраф (фіксована частина) - 500
грн., штраф (процентна складова) - 928,37
грн., яку позивач просив стягнути з
відповідачки на свою користь, а також
судові витрати.

Рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 травня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Судом встановлено, і ці обставини
підтверджуються матеріалами справи,
що відповідно до укладеного кредитного
договору № б/н від 15 вересня 2005 року
позивач відкрив ОСОБА_2 (яка на день
розгляду справи змінила прізвище на
«ОСОБА_2», зареєструвавши 09 жовтня 2009
року шлюб з ОСОБА_4 (а.с.63) картковий
рахунок та видав платіжну картку
«Універсальна» з кредитним лімітом у
розмірі 5000 грн.

За умовами Договору строк дії
Кредитного ліміту співпадає зі
строком дії Кредитної картки (а.с.7-11).

Згідно умов Договору позичальник
зобов'язалася сплачувати банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 36% на рік, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідачка підтвердила свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою та Тарифами складає між нею та
банком договір про надання банківських
послуг, що підтверджується підписом у
заяві (а.с.7-11).

Позивач свої зобов'язання виконав,
кредит надав, разом з тим, у порушення
умов договору, ОСОБА_2 свої зобов'язання
належним чином не виконала, допустивши
прострочення повернення процентів за
користування кредитом, внаслідок чого
станом на 31 жовтня 2013 року за договором
утворилась заборгованість на загальну
суму в розмірі 19995,74 грн., з яких:
заборгованість за процентами за
користування кредитом - 18567,37 грн., штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 928,37 грн. (а.с.5,6).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Відповідно до п.5.2 Умов та правил
надання банківських послуг погашення
Кредиту - поповнення Карт рахунку
Держателя, здійснюється шляхом
внесення коштів у готівковому або
безготівковому порядку та зарахування
їх Банком на картрахунок Держателя, а
також шляхом договірного списання
коштів з інших рахунків Клієнта на
підставі Договору.

Відповідно до п.5.4 Умов та правил
надання банківських послуг
встановлено строк погашення відсотків
за Кредитом - щомісячно за попередній
місяць.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції, дослідивши
докази у справі та давши їм належну
оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК
України, керуючись правовою позицією,
яка висловлена Верховним Судом України
в постанові від 19 березня 2014 року
(справа №6-14 цс 14), а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що позивачем пропущено строк
позовної давності при зверненні до
суду з цим позовом.

При цьому суд урахував заяву
відповідачки про застосування строку
позовної давності та на підставі
наявних у справі доказів встановив, що
остання операція з даною карткою
відбулася 22 грудня 2009 року, коли в
рахунок погашення процентів за
кредитним договором було внесено суму
у розмірі 1,55 грн., після чого щомісячні
платежі не здійснювались (а.с.5 на
звороті).

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
ґрунтуються на нормах ст.ст. 253, 256, 257, ч.2
ст. 258, ч.1 ст. 261, ст.266, ч.4 ст. 267 ЦК України
та узгоджуються із встановленими судом
обставинами.

Доводи апеляційної скарги з посиланням
на п.9.12 Умов та правил надання
банківських послуг щодо автоматичного
лонгування Договору на 12 місяців та
відповідно його дії до 15 вересня 2014
року, а також посилань на надані
представником позивача у судовому
засіданні докази щодо перевипуску
картки та що строк її дії встановлений
по вересень 2011 року включно, колегією
суддів не беруться до уваги, оскільки
не спростовують висновків суду щодо
спливу строку позовної давності з
урахуванням дати звернення з позовом
до суду - 14 січня 2014 року за умови
виникнення такого права у позивача з 22
червня 2010 року.

Суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
дійшов вірного висновку про наявність
підстав для відмови у задоволенні
позову.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 22 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді