Справа № 232/4308/12 Провадження №
22-ц/772/2154/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Дернова В. В.Категорія: 31
Доповідач: Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів: Копаничук С.Г., Стеблик Л.П.

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної злочином, за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 13 листопада 2013 року,
ухвалене по даній справі, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулись в суд з вказаним позовом до
ОСОБА_5

Мотивуючи позовні вимоги, вони
посилались на те, що 01.10.2009 року під час
підйому меблів з допомогою електричної
платформи в приміщенні ТОВ «ВМЛ» по
вул. Тарногородського в м. Вінниці
сталось падіння платформи. В той час на
ній знаходились ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які зайшли на неї з метою
розвантажити меблі. В результаті
падіння всі вони отримали тілесні
ушкодження середньої важкості і
тривалий час перебували на
стаціонарному та амбулаторному
лікуванні.

Монтаж металоконструкцій платформи
здійснювало ПП «Теплосервіс-2000»,
директором якого був ОСОБА_5 відносно
якого з цього приводу була порушена
кримінальна справа і якого звільнено
від відповідальності в наслідок акту
амністії, тобто з нереабілітуючої
обставини.

Вважаючи ОСОБА_5 винним у заподіянні їм
матеріальної і моральної шкоди вони
звернулись в суд з позовом про її
стягнення. І зокрема, враховуючи те, що
в ході розгляду справи вони ставили
питання про збільшення позовних вимог,
ОСОБА_2 просив стягнути на його користь
8117,37 грн. матеріальної шкоди та 92907 грн.
моральної шкоди, ОСОБА_3 просив
стягнути 13012,89 грн. матеріальної шкоди
та 123876 грн. моральної шкоди і ОСОБА_4
просив стягнути 11396,66 грн. матеріальної
шкоди та 123876 грн. моральної шкоди.

Рішенням суду першої інстанції позовні
вимоги задоволені, але з ним не
погодився ОСОБА_5 і оскаржив його в
апеляційному порядку. За результатами
апеляційного розгляду рішення суду
першої інстанції було скасоване і в
позові відмовлено. Але справу стала
предметом розгляду касаційного суду
який скасував рішення апеляційного
суду і справу направив на повторний
апеляційний розгляд.

Ставлячи під сумнів законність
оскаржуваного рішення ОСОБА_5
посилається на те, що воно постановлене
за неповно, всебічно та об'єктивно
досліджених обставин з порушенням норм
матеріального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, ОСОБА_5 посилається на те, що суд
першої інстанції, не встановив
причинного зв'язку між його
протиправними діяннями та заподіяними
позивачам тілесними ушкодженнями. В
той час, коли встановлені по справі
обставини свідчать про протилежне.
Його було притягнуто до кримінальної
відповідальності за те, що він
розпочав монтажні роботи по монтажу
металоконструкцій площадки
електричної ПЕВ 1.0/16 без повідомлення
Територіального управління праці та
гірничого нагляду по Вінницькій
області. А згідно висновків експертизи,
падіння площадки під час находження на
ній позивачів сталось через
несправність вузлів, монтаж яких ПП
«Теплосервіс-2000» і він особисто не
здійснювали.

Судова колегія, заслухавши доповідача,
ОСОБА_5, представника позивачів,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
прийшла до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги, з
огляду на наступні обставини.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив із того, що в
даному випадку мають місце
цивільно-правові наслідки діянь
ОСОБА_5, які потягли за собою його
притягнення до кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК
України та послідующе його звільнення
з його ж ініціативи від кримінальної
відповідальності в наслідок акту
амністії, тобто з нереабілітуючої
обставини.

Об'єктивна сторона цього складу
злочину передбачає настання істотної
шкоди. У випадку щодо ОСОБА_5 такою
істотною шкодою було заподіяння
позивачам тілесних ушкоджень
середньої важкості. Отже, зважаючи на
ці обставини та посилаючись на
положення ч. 4 ст. 61 ЦПК України, суд
вважав їх доведеними і стягнув з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
матеріальну і моральну шкоду за
правилами гл. 82 ЦК України і зокрема за
правилами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України.

Проте, з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна з огляду
на наступні обставини.

ОСОБА_2, ОСОБА_4 перебували в трудових
правовідносинах з приватним
підприємцем ОСОБА_6, а ОСОБА_3 перебував
в таких же відносинах з приватним
підприємцем ОСОБА_7

01.10.2009 року вони знаходились на роботі
на території ТОВ «ВМЛ» де їхні
роботодавці орендували приміщення.
Нещасний випадок з ними стався під час
виконання ними трудових обовязків, а
саме під час вигрузки меблів з
підйомної електричної площадки. Ці
обставини знайшли своє підтвердження в
матеріалах справи та були
підтвердженні представником позивачів
в ході розгляду апеляційної скарги.

За таких обставин питання про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням його
здоров'я, пов'язаним із виконанням
трудових обов'язків підлягає розгляду
в порядку, встановленому для вирішення
трудових спорів. На дотримання цього
порядку звернуто увагу в п. 1-1
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року № 6 Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди.

Отже, суд першої інстанції, залишивши
поза увагою ту обставину, що позивачам
була заподіяна шкода під час виконання
ними трудових обов'язків, невірно
визначив характер спірних
правовідносин та коло осіб, які б мали
нести відповідальність за заподіяну
шкоду перед позивачами у даній справі.

А тому, приймаючи до уваги наведені
обставини, колегія суддів прийшла до
висновку про те, що оскаржуване рішення
не може залишатись в законній силі.

Керуючись ст. ст. 307, 313, 314, 315 судова
колегія з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької області, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 13 листопада 2013
року, ухвалене по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної злочином, скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в задоволенні
позову до ОСОБА_5 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,
заподіяної злочином.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя:________В.П.
НікушинСудді:________Л.П. Стеблюк ________С.Г.
Копаничук