Справа № 324/2672/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 м.Пологи

Пологівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Лінник Г.О., при секретарі Івлєвій О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пологи справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 11 серпня 2007 року ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ "Комерційний банк "Дельта") та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 001-07175-110807. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного Договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 9934, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також Пін-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1,3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що в даному випадку Додаткова угода не складається.

Відповідно до п.1.5 Кредитного договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобовязань перед банком за Договором та вчинення інших операцій передбачених Договором.

Відповідно до п. 2.1 моментом надання Банком Держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя.

У відповідності до договору, Держатель картки зобовязаний щомісяця в строки визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 20.09.2013 року має заборгованість 11789,20 грн., яка складається з: 11619,94 грн. прострочене тіло кредиту, 169,26 грн. заборгованість за відсотками. На даний час відповідач продовжує ухиляться від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, а тому позивач прохає суд стягнути з ОСОБА_1 зазначену заборгованість та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що прохає суд розглянути справу без участі представника, на вимогах позову наполягає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 прохає відмовити в задоволенні позову в звязку з пропуском строку позовної давності.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши докази, дійшов до наступного.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 11.08.2007 року отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі та не потребує підписання додаткових угод. Платіжну картку банк видав відповідачу в день укладення кредитного договору.

На погашення заборгованості відповідач здійснював платежі до 24 лютого 2009 року.

Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності.

Згідно зі ст. 256, 257 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 7 ч.11 ЗУ "Про захист прав споживачів", визначено, що у випадку, якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою по повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобовязання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю, зокрема забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якої минув.

Відповідно до п.3.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", зазначено, що враховуючи положення п.7 ч.13 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів", суди мають право виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п.7 ч.13 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів" застосовується й до додаткових вимог банку.

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач вчиняв платежі останній раз 24.02.2009 року, а позивач звернувся до суду із даним позовом 18.11.2013 року, з пропуском визначеного законом строку.

При цьому, згідно вищевказаної норми матеріального права (п.7 ч.13 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів") відносно кредитодавця діє заборона вимоги повернення споживчого кредиту строк давності якого минув.

Проте, що укладений договір з відповідачем є споживчим, підтвердив в судовому засіданні представник позивача.

Доводи позивача про постійне продовження строку дії договору з посиланням на ст. 599 ЦК України щодо припинення зобовязання належним виконанням не можуть бути застосовані при вирішенні питання щодо строку дії договору кредиту.

У даних правовідносинах не йдеться про припинення зобовязання належним виконанням. Вирішується питання строку дії кредитного договору, що має значення для вирішення питання обчислення строку позовної давності.

Доводи представника позивача ґрунтується на нормах матеріального права щодо позики та кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України, яка згідно ч.2 ст. 1054 цього кодексу застосовується до відносин за кредитним договором, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернутою позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Договором між сторонами встановлений строк дії у 364 календарних дні з можливістю продовження строку його дії на умовах, погоджених сторонами (п.1.4 кредитного договору № 001-07175-110807 від 11.08.2007 року).

Судом встановлено, що строк дії картки сплив, поновлення дії картки не відбулося, погашення клієнта заборгованості з березня 2009 року не здійснювалося. Такі обставини виключають продовження дії кредитного договору за кредитною карткою. Та обставина, що зобовязання за кредитним договором не припинені внаслідок того, що їх виконання не відбулося, не тягнуть висновку про продовження дії кредитного договору.

Строк дії договору сторін не залежить від стану виконання зобовязань і не може вважатися продовженим через невиконання зобовязань. Позивач не заявляв про наявність поважних причин пропуску строку позовної давності, а у відповідності до ст.. 256, 257 , 267 ЦК України особа може звернутися до суду з захистом порушеного права (стягнення заборгованості за кредитним договором) протягом визначеного строку, пропуск якого тягне відмову у захисті порушеного права та є підставою для відмови у задоволені позову.

На підставі викладеного, ст. 256, 257, 267 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 57, 88, 209, 212, 214…215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11789,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: