Справа № 357/5516/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 3 в м. Біла
Церква, справу

за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської
міської ради, треті особи:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на

спадкові земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Білоцерківської міської ради, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права на спадкові земельні ділянки,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого
спадкоємцем за законом являється
позивач. Їх діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
відмовляються від прийняття спадщини
на її користь та не заперечують проти
прийняття позивачем спадщини. Після
смерті чоловіка позивача залишилося
спадкове майно у вигляді жилого
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки,
площею 0,1135 га, яка розташована на
території АДРЕСА_1, цільове призначення
якої: ведення особистого підсобного
господарства - 0,0135 га, будівництво та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд - 0,1000 га. В
передбачений законодавством строк
позивач подала заяву про прийняття
спадщини до приватного нотаріуса
Білоцерківського міського
нотаріального округу, однак,
нотаріусом було відмовлено їй в
оформленні свідоцтва про право на
спадщину за законом, так як покійний
чоловік, за життя не здійснив державної
реєстрації державного акту на право
приватної власності на землю. Позивач
просила суд визнати в порядку
спадкування за нею право на спадкове
майно, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4, а саме: на земельну ділянку,
площею 0,1135 га, яка розташована на
території АДРЕСА_1, цільове призначення
якої - ведення особистого підсобного
господарства - 0,0135 га, будівництво та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд 0,1000 га.

Позивач в судове засідання не
з»явилася, про місце та час розгляду
справи повідомлена належним чином,
подала до суду, через канцелярію суду,
письмову заяву, в якій просила провести
розгляд справи в її відсутність,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Представник відповідача -
Білоцерківської міської ради,
Київської області в судове засідання
не з»явився, про місце та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду не повідомили,
направили до суду лист, в якому просили
розглянути справу без їх представника,
на розсуд суду.

Треті особи в судове засідання не
з»явилися, про місце та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
подали до суду, через канцелярію суду
письмові заяви, в яких просили
розглянути справу в їх відсутність,
позовні вимоги визнали в повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов знайшов
своє підтвердження в суді і підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_4 - чоловік позивача, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть ОСОБА_4, серії НОМЕР_1, виданим
07.06.2013 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
та копією свідоцтва про шлюб, серії
НОМЕР_2, виданим 27.10.1953 року міським
відділом ЗАГС м. Ашхабад. Після смерті
ОСОБА_4 залишилася спадщина у вигляді
жилого будинку АДРЕСА_1 та земельної
ділянки, площею 0,1135 га, яка розташована
на території АДРЕСА_1, цільове
призначення якої: ведення особистого
підсобного господарства - 0,0135 га,
будівництво та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд - 0,1000 га, що підтверджується
матеріалами справи. Вказаний жилий
будинок він придбав у ОСОБА_5 на
підставі договору дарування жилого
будинку від 17.04.2003 року, серії ВАЕ № 916087,
посвідченого державним нотаріусом
Білоцерківської державної
нотаріальної контори Білик О.Г., що
підтверджується копією вказаного
договору. Право власності на будинок
було зареєстровано на ОСОБА_4, що
підтверджується копією витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно Білоцерківського МБТІ від 03.05.2003
року. 17.04.2003 року ОСОБА_4 придбав
земельну ділянку, площею 0,1135 га, яка
розташована на території АДРЕСА_1.
Цільове призначення цієї земельної
ділянки - ведення особистого
підсобного господарства - 0,0135 га,
будівництво та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд - 0,1000 га.
Вказану ділянку він придбав у ОСОБА_5 на
підставі договору дарування земельної
від 17.04.2003 року, серії ВАЕ № 916088,
посвідченого державним нотаріусом
Білоцерківської державної
нотаріальної контори Білик О.Г., що
підтверджується копією вказаного
договору. Вказана земельна ділянка
належала дарителю на підставі
державного акта на право власності на
землю, серії 1-КВ № 098601, виданого БМР
08.06.2001 року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 452.

Позивач прийняла спадщину, так як на
день смерті проживала з покійним
ОСОБА_4 та подала заяву про прийняття
спадщини до приватного нотаріуса
Білоцерківського міського
нотаріального округу, однак, отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на спадкове майно у вигляді
земельної ділянки в нотаріальній
конторі не має можливості, так як не
подано відомості та документи,
необхідні для вчинення нотаріальної
дії, а саме державний акт на право
власності на земельну ділянку та витяг
з Державного земельного кадастру, що
підтверджується постановою приватного
нотаріуса Білоцерківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, від 23.04.2014
року. Згідно листа відділу
Держземагенства у м. Білій Церкві
Київської області за № 455/01-21 від 25.04.2014
року встановлено, що ОСОБА_4 у власність
та оренду земельна ділянка, яка
розташована у АДРЕСА_1 не надавалася,
речове право на земельну ділянку не
зареєстровано; громадянці ОСОБА_5,
рішенням ВК ВБР № 355 від 23.10.2000 року
надано у власність земельні ділянки,
площею: 0,1000 га, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та 0,0135
га, для ведення особистого підсобного
господарства; державний акт на право
власності на земельну ділянку, серії
1-КВ № 098601, зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 452 від
08.06.2001 року. ОСОБА_4, не встиг за життя
отримати та зареєструвати державний
акт на право власності на землю. Таким
чином, хоча ОСОБА_4 і придбав у ОСОБА_5
вищевказану земельну ділянку, однак, за
життя не здійснив державної реєстрації
права власності земельної ділянки, в
зв»язку з чим позивачу було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на вказану
земельну ділянку, що підтверджується
постановою приватного нотаріуса
Білоцерківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 23.04.2014
року та іншими матеріалами справи. Крім
того, після померлого ОСОБА_4 ніхто
інший спадкове майно не прийняв. Треті
особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - діти позивача
та покійного ОСОБА_4, відмовились від
прийняття спадщини за законом, після
померлого батька ОСОБА_4 на користь
своєї матері - позивача ОСОБА_1, що
підтверджується копіями заяв третіх
осіб, поданих в нотаріальну контору.

Так, в суді встановлено, що позивач по
справі являється спадкоємцем за
законом, після померлого ОСОБА_4 на
спадкове майно, в тому числі і земельну
ділянку, що повністю підтверджено
матеріалами справи. Після смерті
ОСОБА_4 позивач не має можливості
переоформити на себе спадкову
земельну ділянку, площею 0,1135 га, яка
розташована на території АДРЕСА_1,
цільове призначення цієї земельної
ділянки - ведення особистого
підсобного господарства - 0,0135 га,
будівництво та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд - 0,1000 га,
так як спадкодавець не встиг за життя
здійснити державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку в
установленому законом порядку, чим
порушується право позивача на
спадкування, а тому позов підлягає
задоволенню.

Вищенаведене підтверджується
матеріалами справи.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є
перехід прав та обов'язків ( спадщини)
від фізичної особи, яка померла (
спадкодавця), до інших осіб (
спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до
ст. 1218 ЦК України, входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач
по справі є спадкоємцем першої черги за
законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу
України громадяни України набувають
право власності на земельні ділянки на
підставі придбання за договором
купівлі-продажу та інших
цивільно-правових угод, прийняття
спадщини.

Відповідно до п. 2.3 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого Міністерством юстиції
України № 7/5 від 07.02.2002 року для
здійснення реєстрації права власності
на нерухоме майно заяву встановленої
форми подає власник.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позивач набула в порядку
спадкування за законом, право на
спадкове майно у вигляді земельної
ділянки, площею 0,1135 га, яка розташована
на території АДРЕСА_1, цільове
призначення цієї земельної ділянки -
ведення особистого підсобного
господарства - 0,0135 га, будівництво та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд - 0,1000 га, і тому
позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 81 ЗК України, ст.ст. 1216, 1217,
1218, 1225, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212,
214-215, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку
спадкування за законом, право на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
у вигляді земельної ділянки, розміром
0,1135 га, яка розташована на території
АДРЕСА_1, цільове призначення цієї
земельної ділянки - ведення особистого
підсобного господарства - 0,0135 га,
будівництво та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд - 0,1000 га.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. В. Жарікова