АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2673/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2255/14
Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К.
Доповідач Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого:
Пилипчук Л.І.

Суддів: Кривчун
Т.О., Карнауха П.М..

при секретарі:
Філоненко О.В.

за участю: позивачки ОСОБА_1, її
представника - адвоката ОСОБА_2,
представника банку - Колеснікова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 25 жовтня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
стягнення коштів по пенсійному рахунку
та суми процентів ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
стягнення коштів по пенсійному рахунку
у розмірі 120 218 грн., проценти за
користування коштами у розмірі 4907,52
грн. та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 25 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 9 грудня 2013
року, позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_1 заборгованість по
пенсійному рахунку у розмірі 120 218 грн.,
проценти - 4 907,25 грн., та судові витрати в
розмірі 1 251,25 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 11 червня 2014 року
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 09 грудня 2013 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і
мотиви, з яких скасовані рішення є
обов'язковими для суду першої чи
апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
прохав рішення скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Місцевим судом встановлено, що між
банком та ОСОБА_1 у травні 2007 року було
укладено договір на обслуговування
пенсійного рахунку №SAMDP5885 та
видано пенсійну картку НОМЕР_1.

З відповіді Управління Пенсійного
фонду України в Кобеляцькому районі
вбачається, що згідно заяви ОСОБА_1
виплата її пенсії у період з травня 2007
року по лютий 2013 року здійснювалася
через поточний рахунок, відкритий у
відділенні Полтавського ГРУ ПАТ КБ
«Приватбанк»./а.с.149/

В період з 13 липня 2011 року по 6 листопада
2012 року з рахунку позивача було знято 120
218 грн., що підтверджується випискою з
особового рахунку. /а.с.11-17/

З матеріалів справи вбачається, що СУ
УМВС України в Полтавській області
проводиться досудове розслідування в
об'єднаному кримінальному провадженні,
зареєстрованому в ЄРДР за №0000043
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191
КК України. У ході досудового
розслідування встановлено, що ОСОБА_4,
працюючи на посаді
касира-операціоніста Біликського
відділення Полтавського ГРУ ПАТ КБ
«Приватбанк», зловживаючи службовим
становищем, заволоділа коштами
клієнтів відділенням банку, в тому
числі коштами ОСОБА_1 Як вбачається з
наданих відповідачем копій
процесуальних документів, прийнятих у
рамках кримінального провадження, сума
привласнених коштів, що належали
позивачці, змінювалася./а.с.136-140

На підставі постанови ст. слідчого СУ
УМВС РВ ПМУ УМВС України в Полтавській
області в кримінальному провадженні
щодо заволодіння коштами клієнтів
Біликського відділення Полтавського
ГРУ КБ «Приватбанк», експертом
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
було проведено експертизу на
дослідження якої надані заяви на
видачу готівки ОСОБА_1 від 14 та 15 січня
2010 року, 10 березня 2010 року, 12 липня 2011
року, 21, 23 та 26 грудня 2011 року, 24 січня 2012
року, 28 березня 2012 року, 24 травня 2012 року
та 18 червня 2012 року.

Згідно висновку експерта № 338 від 17
червня 2013 року підписи в заявах на
видачу готівки ОСОБА_1 від 14 та 15 січня
2010 року, 10 березня 2010 року, 23 та 26 грудня
2011 року, 24 січня 2012 року, 28 березня 2012
року та 24 травня 2012 року виконані не
ОСОБА_1, а іншою особою. В заявах на
видачу готівки від 12 липня 2011 року, 12
грудня 2011 року та 18 червня 2012 року
вирішити питання чи виконаний підпис
ОСОБА_1 не представляється за можливе в
зв'язку з повною транскрипційною
розбіжністю досліджуваного підпису та
зразків підписів вказаної особи./а.с.206/

Однак, із зазначених заяв на видачу
готівки, що досліджені експертом,
позовні вимоги позивачкою не
заявлялися.

Крім того, тільки 9 заяв на видачу
готівки ( від 25.10.2011 р. на суму 3000 грн.,
від 01.12.2011 р. на суму 5000 грн., від 21.12.2011 р.
на суму 13000 грн., від 23.12.2011 р. на суму 8000
грн., від 26.12.2011р. на суму 6000 грн., від
24.01.2012 р. на суму 6200 грн., від 16.02.2012 р. на
суму 6000 грн., від 28.03.2012 р. на суму 5000 грн.,
від 24.05.2012 р. на суму 4782 грн.) на суму 36982
грн., що стосуються предмету цього
позову, були вилучені у банку
слідчим./а.с.168-175/

Інші 19 заяв на видачу готівки: від 13.07.2011
р. на суму 2000 грн., від 15.07.2011 р. на суму 6200
грн., від 27.12.2011 р. на суму 4000 грн., від
28.12.2011 р. на суму 1500 грн., від 29.12.2011 р. на
суму 4000 грн., від 20.01.2012 р. на суму 200 грн.,
від 20.01.2012 р. на суму1800 грн., від 27.01.2012 р.
на суму 2200 грн., від 22.02.2012 р. на суму
8000грн., від 23.03.2012 р. на суму 5000 грн., від
29.03.2012 р. на суму 5000 грн., від 03.04.2012 р. на
суму 2480 грн., від 13.06.2012 р. на суму 1510 грн.,
від 13.06.2012 р. на суму 620 грн., від 14.06.2012 р.
на суму 1086 грн., від 25.07.2012 р. на суму 4220
грн., від 13.08.2012 р. на суму 4220 грн., від
13.09.2012 р. на суму 4200 грн., від 06.11.2012 р. на
суму 5000 грн., а всього на суму 63236 грн.,
які входять до суми позовних вимог,
банк не надав, оскільки вони відсутні в
банку. Тоді як згідно пунктів 745,754
Переліку документів, що утворюються в
діяльності Національного банку
України та банків України, із
зазначенням строків зберігання,
затвердженого постановою
Національного Банку України № 601 від
08.12.2004 року, касові документи за
вкладами фізичних осіб та листування з
громадянами з приводу вкладів повинні
зберігатися у відділеннях банків 5
років.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу, в якому
вкладником є фізична особа, є публічним
договором (стаття 633 цього Кодексу). До
відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу.

Згідно ст.1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). Договором може бути
передбачено внесення грошової суми на
інших умовах її повернення. За
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором. Умова договору
про відмову від права на одержання
вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Всупереч вимогам цитованих норм
цивільного права, відповідач не
повернув позивачці вклад на її вимогу
від 20 березня 2013 року.

Встановивши зазначені обставини
справи, місцевий суд обґрунтовано та
підставно стягнув з ПАТ КБ
«Приватбанк» на користь позивачки 120 218
грн. вкладу та проценти в сумі 4907,52грн.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують ,
зводяться до власної переоцінки
доказів .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.10, ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини. На які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
передбачених ст..61 ЦПК України.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що кошти з рахунку
позивачка ОСОБА_1 знімала лише в касі,
так як її конверт з пін-кодом суд
оглянув і дослідив, що він є
неушкодженим. Зазначена обставина
підтверджується наявними заявами на
видачу готівки, а також даними виписок
з особового рахунку ОСОБА_1 про те, що
зняття коштів оформлялося саме в касі
Біликського відділення філії
«Полтавське головне управління ПАТ КБ
«Приватбанк».

Позивачка підтвердила, що через касу
знімала готівку 28 квітня 2012 року у
розмірі 3 000 грн., 14 червня 2012 року -
1000грн., 18 червня 2012 року - 5 000 грн., 5
жовтня 2012 року - 2 000 грн., а всього 12 000
грн. Решта коштів в сумі 120 218 грн.
зняті без її відому.

Доводи відповідача щодо можливості
стягнення решти грошових коштів
чоловіком позивачки, оскільки остання
заявляла про передачу йому картки,
ґрунтуються на припущеннях та не є
належно встановленим фактом.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги, оскільки рішення
постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а його висновки відповідають фактичним
обставинам справи.

Колегія суддів також зазначає, що на
час повторного апеляційного розгляду
справи рішення Київського районного
суду м. Полтави від 25 жовтня 2014 року
виконано 03 березня 2014 року, про що
свідчить довідка ПАТ «Полтава-банк».

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 25 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - суддя /підпис/
Л.І. Пилипчук

Судді /підпис/
П.М. Карнах

/підпис/
Т.О. Кривчун

КОПІЯ ВІРНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
_________ Л.І. Пилипчук