АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/1364 / 14
Справа №644/1802/13-ц
1 інстанції - Зяброва О.Г.
Категорія: виселення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в Черкасова
В.В.

Пономаренко
Ю.А.

При секретарі Каплоух Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства
«Ощадбанк» в особі філії - Харківське
обласне управління Акціонерного
товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя особа -
Служба у справах дітей
Орджонікідзевського району м. Харкова
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
виселення з житлового приміщення та
зняття з реєстраційного обліку

по апеляційній скарзі Публічного
Акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Харківське обласне управління
Акціонерного товариства «Ощадбанк»

на заочне рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 20 грудня 2013 року

В С Т А
Н О В И Л А :

В червні 2013 року позивач звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя особа - Служба у
справах дітей Орджонікідзевського
району м. Харкова Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про виселення з житлового
приміщення та зняття з реєстраційного
обліку. В обґрунтування позовних вимог
вказував, що між Банком та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір, на
забезпечення виконання якого укладено
договір іпотеки. Предметом іпотеки
став житловий будинок з надвірними
будівлями за адресою:АДРЕСА_1. Оскільки
ОСОБА_3 не виконував умови кредитного
договору, приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис,
яким звернуто стягнення на предмет
іпотеки. На виконання виконавчого
напису нотаріуса державною виконавчою
службою відкрито виконавче
провадження. Відповідач ОСОБА_3 в
порушення умов договору іпотеки
зареєстрував без дозволу Банку у
спірному домоволодінні свого сина та
онуків: ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, і на
вимогу Банку добровільно звільнити
житлове приміщення, що є предметом
іпотеки, відмовляється .

Представник відповідача ОСОБА_3
проти позову заперечував , зазначаючи,
що вимога банку про виселення на адресу
відповідачів не надсилалась, крім того
договір іпотеки не містить заборони
реєстрації за предметом іпотеки інших
осіб, а діти відповідно до умов діючого
законодавства України реєструються за
місцем проживання своїх батьків.

Заочним рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 20 грудня 2013 року у
задоволенні позовних вимог
Акціонерного товариства «Ощадбанк» в
особі філії - Харківське обласне
управління Акціонерного товариства
«Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, 3-тя особа - Служба у справах
дітей Орджонікідзевського району м.
Харкова Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
виселення з житлового приміщення та
зняття з реєстрації обліку за
адресою:АДРЕСА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерного
товариства «Ощадбанк» в особі філії -
Харківське обласне управління
Акціонерного товариства «Ощадбанк»
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказується на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права. Відповідачу
ОСОБА_3 позивачем була направлена
вимога про виселення з будинку з усіма
мешканцями. Повернення поштового
повідомлення за спливом строку
зберігання вважається належним
повідомленням відповідачів і підстав
для відмови у позові про виселення
мешканців будинку, на який звернуто
стягнення за договором іпотеки, у суду
першої інстанції не було.

Колегія суддів заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши
пояснення представників сторін,
обговоривши наведені в скарзі доводи
та заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що житловий
будинок з надвірними будівлями за
адресою:АДРЕСА_1 позичальником ОСОБА_3
був переданий в іпотеку на підставі
іпотечного договору. Оскільки ОСОБА_3
не виконував умови кредитного
договору, приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_7 9 червня 2009 року було вчинено
виконавчий напис, яким звернуто
стягнення на предмет іпотеки на
забезпечення погашення
заборгованості за кредитом на загальну
суму 1121839,40 грн. На примусове виконання
виконавчого напису нотаріуса відкрито
виконавче провадження та у межах
виконавчого провадження державним
виконавцем здійснюються виконавчі дії,
спрямовані на реалізацію предмету
іпотеки. 28 грудня 2012 року ОСОБА_3
направлена письмова вимога про
добровільне звільнення будинку разом з
усіма мешканцями та зняття з
реєстрації протягом одного місяця з
моменту одержання вимоги
іпотекодержателя, яка адресату не була
вручена та повернута за спливом строку
зберігання. ( а.с. 19,23-27)

Положеннями статті 40 Закону
України «Про іпотеку» передбачено , що
звернення стягнення на передане в
іпотеку житлове приміщення є підставою
для виселення всіх мешканців, за
винятком наймачів та членів їх сімей.
Виселення проводиться у порядку,
встановленому законом. Після прийняття
рішення про звернення стягнення на
предмет в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений
законом або інший погоджений сторонами
строк добровільно, їх примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду.

Згідно до ст.. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після
прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги, якщо
сторонами не погоджено більший строк.
Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться в п.43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
при розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати, що примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження факту повідомлення
мешканців будинку, на який звернуто
стягнення за договором іпотеки, та не
виконання відповідачами в
добровільному порядку вимог
іпотекодержателя про звільнення
будинку протягом одного місяця після
отримання відповідачами такої вимоги.

Доводами апеляційної скарги не
спростовується висновок суду першої
інстанції про те, що повернення поштою
за сплином строку зберігання
адресованої відповідачу ОСОБА_3 вимоги
про виселення , не свідчить про
вручення відповідачам - мешканцям
будинку АДРЕСА_1 повідомлення про
добровільне їх виселення протягом
одного місяця з моменту одержання
вимоги іпотекодавця, яким є день її
вручення .

Належним та допустимим доказом , на
підтвердження факту не виконання
відповідачами протягом одного місяця
добровільно вимог іпотекодержателя
про виселення з займаного житлового
поміщення є документ з підписом
відповідачів про отримання вимоги
іпотекодержателя про виселення.

Надання позивачем до суду
апеляційної інстанції повідомлень -
вимог про виселення з житлового
будинку, на яке звернуто стягнення як
на предмет іпотеки, які відмовідачами
одержані 30 січня 2014 року, не може стати
підставою для скасування рішення,
ухваленого судом першої інстанції 20
грудня 2013 року , а є лише обставиною ,
що дає право позивачеві для повторного
звернення до суду з позовом про
виселення відповідачів у разі їх
відмови добровільно звільнити займане
приміщення у встановлений
іпотекодавцем місячний строк , який
обсислюється з дня одержання
письмової вимоги про виселення.

Згідно ст.303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду 1
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді 1
інстанції. Апеляційний суд досліджує
докази, які судом 1 інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази, неподання яких до суду 1
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про задоволення позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає , що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія судді

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
Акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Харківське обласне управління
Акціонерного товариства«Ощадбанк»
відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 20 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді