РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі головуючого - судді
Деметрадзе Т.Р.

при секретарі Струтинська Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення права власності на частку у
спільному майні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про припинення права
власності на частку у спільному майні,
мотивуючи свої вимоги тим, що він
являється власником 5/6 частини будинку,
який знаходиться за адресою: м. Ужгород,
АДРЕСА_1, а власником іншої 1/6 частини
вказаного будинку є його рідна сестра
ОСОБА_2 Вказує, що між ними виникають
спори про порядок користування та
володіння будинком. В даному будинку
він проживає з 1964 року і з ним проживає
його сім'я, а саме: дружина та двоє
дітей.

Зазначив, що відповідач в
спірному будинку не проживає тривалий
час, натомість має у власності трьох
кімнатну квартиру. Її частка в будинку
є незначною та не може бути виділена в
натурі, а угоди про виплату компенсації
за належну їй частку досягти не можуть.

Відповідач періодично приходить
до них в будинок, поводить себе зухвало
та перешкоджає їм у користуванні
будинком.

Тому, просив стягнути з нього на
користь відповідача грошові кошти в
розмірі 1/6 частини від ринкової
вартості вказаного будинку.

Під час розгляду справи, позивач
подав заяву про уточнення позовних
вимог, в якій просив припинити право
власності відповідача на 1/6 частку
будинку АДРЕСА_1 в м. Ужгород, визнати за
ним право власності на 1/6 частку
вказаного будинку, виплатити
відповідачу 68222 грн. та стягнути з неї ?
частину судових витрат.

В судовому засіданні позивач та
його представник, уточнені позовні
вимоги підтримала повністю,
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві та заяві про уточнення
позовних вимог. Просили позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання повторно не з'явилась, хоч
належним чином була повідомлена про
час та місце розгляду справи, а тому суд
розглянув справу у її відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та
його представника, дослідивши всі
обставини справи, оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд дійшов
наступного висновку.

З дослідженої в судовому
засіданні довідки КП «Бюро технічної
інвентаризації м.Ужгорода» від 19.11.2012
року, встановлено, що будинок АДРЕСА_1 в
м. Ужгород зареєстровано за позивачем -
5/6 та відповідачем 1/6. Таким чином,
власниками вищевказаного будинку
являються сторони у відповідних
частках.

Відповідно до положень ч.1 ст. 365 ЦК
України, право особи на частку у
спільному майні може бути припинене за
рішенням суду на підставі позову інших
співвласників, якщо: частка є незначною
і не може бути виділена в натурі; річ є
неподільною; спільне володіння і
користування майном є неможливим; таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї.

Постановою Верховного Суду України від
16.01.2012 року визначено, що аналіз цієї
норми свідчить про те, що для
припинення права особи на частку у
спільному майні необхідно встановити
наявність будь-якої із обставин,
передбачених пунктами 1-3 частини
першої статті 365 ЦК України за умови, що
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Дане рішення прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, відповідно
до положень ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковим для всіх судів України.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви та пояснень позивача даними ним в
суді, між сторонами постійно існують
конфлікти, відповідач перешкоджає
сім'ї позивача у користуванні будинком,
хоча проживає за іншою адресою, що
стверджується зокрема довідкою
відділу адресно-довідкової роботи
ГУДМС України в Закарпатській області.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
0009/2014 від 14.05.2014 року, ринкова вартість
спірного житлового будинку становить
408960 гривень та відповідно ринкова
вартість 1/6 частки будинку складає 68222
гривні. При цьому, з вказаного висновку
слідує, що провести виділ в натурі 1/6
частки неможливо.

Ч.2 ст. 365 ЦК України, передбачено, що суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

З дослідженої в судовому засіданні
квитанції № 35185285 від 20.06.2014 року,
вбачається, що позивач ОСОБА_1 на
виконання даних положень
законодавства, вніс на депозитний
рахунок, вартість частки ОСОБА_2 в
будинку в сумі 68222 гривні.

Враховуючи наведене та беручи до
уваги те, що частка відповідача в
спірній квартирі в порівнянні з
часткою позивача є незначною, спільне
володіння та користування майном є
неможливим через неприязні стосунки
між сторонами, а також наявність у
відповідача іншого житла та надання їй
позивачем компенсації вартості її
частки в спірному будинку, що в свою
чергу свідчить про відсутність
істотної шкоди інтересам відповідача
як співвласника, суд вважає, що позов
слід задовольнити та припинити право
власності ОСОБА_2 на 1/6 частку у
спірному будинку, визнати за позивачем
право власності на 1/6 частку в ньому,
виплативши відповідачу 68222 гривень,
внесених позивачем на депозитний
рахунок суду.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6
частку будинку АДРЕСА_1 в м. Ужгород.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6
частку будинку АДРЕСА_1 в м. Ужгород.

Виплатити ОСОБА_2 68222 (шістдесят вісім
тисяч двісті двадцять дві) гривні,
внесених позивачем на депозитний
рахунок суду.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 341
(триста сорок одну) грн. судового збору
та 1425 (одну тисячу чотириста двадцять
п'ять) гривень витрат на проведення
судової будівельно-технічної
експертизи.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка його оскаржує, протягом десяти днів
з дня його отримання.

Суддя
Т.Р. Деметрадзе