АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/378/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Талалай О.І.

суддів: П'єнти І.В., Корніюк А.П.

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта:
Ольховського Є.Ф.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» на заочне
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 12 грудня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Надра» (далі Банк), звертаючись
до суду з вказаним позовом, зазначило,
що 26 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» і
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ 22/ЕК/2008/980, згідно умов якого Банк
надав відповідачу кредит на умовах
забезпеченості, строковості,
платності, цільового характеру у сумі
15100 грн. строком на 24 місяці із сплатою
36% річних з кінцевим терміном
повернення до 25 серпня 2010 року.
Позичальник зобов'язався повертати
кредит і сплачувати відсотки за
користування ним згідно графіка. Взяті
на себе зобов'язання не виконував,
заборгованість станом на 10 вересня 2013
року складає 58915 грн. 76 коп., з яких:
залишок по кредиту 15100 грн.,
заборгованість по відсотках - 27798 грн. 40
коп., пеня за несвоєчасну сплату
платежів - 5292 грн. 76 коп., штраф за
порушення строків повернення кредиту -
10724 грн. 60 коп.

Заочним рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 12 грудня 2013
року у позові відмовлено.

ПАТ КБ «Надра», не погоджуючись з
рішенням суду першої інстанції, в
апеляційній скарзі просить його
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права. Суд не
застосував закон, який підлягав
застосуванню - ст. ст. 259, 267 ЦК України.
Відмова у позові у зв'язку із спливом
позовної давності є безпідставною,
оскільки відповідач не просив про
застосування позовної давності.
Заборона вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту.

У засіданні апеляційного суду
представник апелянта апеляційну
скаргу підтримав. Відповідач не
з'явився, про розгляд справи належним
чином повідомлений.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

12 грудня 2013 року судом першої
інстанції ухвалено заочне рішення по
справі.

Судом правильно встановлено, що 26
серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра», і ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 22/ЕК/2008/980, згідно
умов якого Банк надав відповідачу
кредит у сумі 15100 грн. строком на 24
місяці із сплатою 36% річних з кінцевим
терміном повернення до 25 серпня 2010
року. Позичальник зобов'язався
повертати кредит і сплачувати відсотки
за користування ним згідно графіка.
Взяті на себе зобов'язання не
виконував, заборгованість станом на 10
вересня 2013 року складає 58915 грн. 76 коп., з
яких: залишок по кредиту 15100 грн.,
заборгованість по відсотках - 27798 грн. 40
коп., пеня за несвоєчасну сплату
платежів - 5292 грн. 76 коп., штраф за
порушення строків повернення кредиту -
10724 грн. 60 коп.

Відмовляючи у позові, суд виходив з
того, що кредит надавався
ОСОБА_2 на споживчі цілі, строк
повернення кредиту закінчився 25 серпня
2010 року. З позовом до суду Банк
звернувся 11 листопада 2013 року, поважних
причин пропуску позовної давності не
навів, за домовленістю сторін позовна
давність не збільшувалась. Тому
відсутні підстави для стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором.

Проте такий висновок суду не
відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

На підставі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені) /ст.
257, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України/.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 і ч. 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 участі у розгляді справи не
брав, заяву про застосування позовної
давності не подавав.

Суд першої інстанції не врахував
указаних обставин і вимог закону та
помилково дійшов висновку про відмову
у позові за спливом позовної давності.
Тому доводи апеляційної скарги в
частині порушення судом норм
матеріального права, а саме не
застосування положень ст. 259, 267 ЦК
України є обґрунтованими.

Заслуговує на увагу й твердження
апелянта про те, що неправильним є
посилання суду на заборону вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, згідно п. 7 ч. 11 ст.
11 Закону України «Про захист прав
споживачів», оскільки така заборона
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту.

Відповідно до правової позиції,
висловленої у постанові Верховного
Суду України від 20 листопада 2013 року у
справі № 6-126цс13, що на підставі ч. 1 ст.
360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх
судів України, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув, у
системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11
зазначеного Закону стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямований на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Документально підтверджені судові
витрати позивача підлягають стягненню
з відповідача згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» задовольнити.

Заочне рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 12 грудня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 58915 грн. 76 коп. (п'ятдесят вісім
тисяч дев'ятсот п'ятнадцять грн. 76 коп.),
у тім числі залишок заборгованості по
кредиту - 15100 грн. (п'ятнадцять тисяч сто
грн.), заборгованість по процентах - 27798
грн. 40 коп. (двадцять сім тисяч сімсот
дев'яносто вісім грн. 40 коп.), пеня - 5292
грн. 76 коп. (п'ять тисяч двісті
дев'яносто дві грн. 76 коп.), штраф - 10724
грн. 60 коп. (десять тисяч сімсот
двадцять чотири грн. 60 коп. та судові
витрати у сумі 1063 грн. 72 коп. (одна
тисяча шістдесят три грн. 72 коп.)

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції: Салоїд
Н.М. Провадження: №
22-ц/792/378/14

Доповідач: Талалай О.І.
Категорія: 19, 27