АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2461/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2654/14
Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.
Доповідач Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі Самойловій М.Д.

за участі позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія "ОСТРА"

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 4 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія "ОСТРА" про стягнення
страхового відшкодування,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
стягнути з ПрАТ «СК «ОСТРА» на його
користь в межах ліміту
відповідальності 50000 грн. на
відшкодування шкоди що завдана йому
ОСОБА_3 в ДТП , 800 грн. на відшкодування
вартості автотоварознавчого
дослідження що ним проведене, 3052 грн.
на відшкодування понесених ним судових
витрат.

З ОСОБА_3 просив стягнути на його
користь 12586 грн. 42 коп. на відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП, 3000 грн.
на відшкодування моральної шкоди та 948
грн. на відшкодування понесених
судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що 6 березня 2013 року за участю
належного йому автомобіля «SEAT TOLEDO»,
державний номерний знак НОМЕР_1, та
автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний
знак НОМЕР_2, під керуванням
відповідача ОСОБА_3 сталась ДТП з вини
останнього. Загальний розмір завданої
йому пошкодженням автомобіля шкоди
згідно висновку спеціаліста становить
62586 грн. 42 коп., крім матеріальної йому
завдана і моральна шкода та понесені
судові витрати, що і стало підставою
для звернення до суду.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 4 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ОСТРА» на користь
ОСОБА_1 страхове відшкодування згідно
полісу №АЕ/2074762 в розмірі 31293 грн. 21 коп.,
на відшкодування витрат на проведення
дослідження 800 грн., на
відшкодування понесених судових
витрат - 2520 грн., всього 34613 грн. 21 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1500
грн. на відшкодування моральної шкоди,
завданої пошкодженням транспортного
засобу, 400 грн. на відшкодування
понесених судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Зобов'язано ОСОБА_1 після одержання
страхового відшкодування повернути
ПрАТ «Страхова компанія «ОСТРА»
деталі автомобіля SEAT TOLEDO, що
відремонтовані їх заміною: двері ліві
передні, двері ліві задні, стійку ліву
бокову.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ОСТРА» на користь
держави судовий збір у розмірі 320 грн. 93
коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Дане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_1 та просив скасувати
його та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме неврахування відсутності вини
ОСОБА_4 у ДТП, недостатньої оцінки
доказів.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду також оскаржило ПрАТ
«СК «ОСТРА» та просило скасувати його
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга ПрАТ «СК «ОСТРА» не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не
відповідає вказаним вимогам.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що автомобіль «SEAT TOLEDO», державний
номерний знак НОМЕР_1, належить на праві
власності позивачу - ОСОБА_1 (а.с.23).

16 березня 2013 року близько 12 год. 55 хв. на
вул. Кагамлика у м. Полтаві в районі
перехрестя з вул. Гребінки сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний
знак НОМЕР_2,, під керуванням ОСОБА_3, та
автомобіля «SEAT TOLEDO», державний
номерний знак НОМЕР_1, належного ОСОБА_1,
під керуванням ОСОБА_4 (а.с.20-22).

В наслідок пригоди автомобілі, в тому
числі і належний позивачу автомобіль
«SEAT TOLEDO», отримали механічні
ушкодження.

На час даної дорожньо-транспортної
пригоди цивільна відповідальність
ОСОБА_3, що виникає у зв'язку з
керуванням забезпеченим транспортним
засобом - автомобілем ВАЗ 21099,
державний номерний знак НОМЕР_2, була
застрахована в ПрАТ «СК «ОСТРА» з
лімітом відповідальності 50000 грн. за
шкоду, завдану майну одного
потерпілого, що підтверджується
полісом №АЕ/2074762 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Внаслідок пошкодження належного
позивачу автомобіля йому також було
заподіяно моральну шкоду, розмір якої
знайшов своє підтвердження в судовому
засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що шкода
завдана внаслідок взаємодії двох
транспортних засобів настала за
наявності вини обох учасників
дорожнього руху.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком місцевого суду.

Так, згідно постанови Київського
районного суду м. Полтави від 29 жовтня
2013 року, яка набрала законної сили,
ОСОБА_4 була звільнена від
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.124 КУпАП (порушення учасниками
дорожнього руху правил дорожнього
руху, що спричинило пошкодження
транспортних засобів) у зв'язку з
відсутністю у її діях складу
адміністративного правопорушення.

Відповідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Крім того, відповідно до висновку
судово-автотехнічної експертизи від 26
червня 2013 року, у діях ОСОБА_4 порушень
вимог ПДР України не вбачається, таким
чином, судом безпідставно не взято до
уваги беззаперечні докази відсутності
причинного зв'язку між діями ОСОБА_4 та
пошкодженням автомобіля «SEAT TOLEDO»,
державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, з урахуванням відсутності
доказів невинуватості ОСОБА_3 у
вчиненні ДТП, шкода завдана автомобілю
«SEAT TOLEDO», державний номерний знак
НОМЕР_1 має бути відшкодована
відповідачем.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 1 березня 2013 року при
визначенні розміру та способу
відшкодування шкоди, завданої майну
потерпілого, судам слід враховувати
положення статті 1192ЦК. Наприклад, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
такого ж роду і такої ж якості,
полагодити пошкоджену річ тощо) або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі. Коли відшкодування шкоди в
натурі неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, відшкодуванню ОСОБА_1
підлягають збитки у повному обсязі
відповідно до реальної вартості
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженого автомобіля,
що повною мірою узгоджується з нормами
ст.ст. 1187, 1192 ЦК України.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК
«ОСТРА» з лімітом відповідальності 50000
грн. за шкоду, завдану майну одного
потерпілого, що підтверджується
полісом №АЕ/2074762.

Виходячи з того, що вартість
матеріального збитку, завданого ОСОБА_1
складає 62586,42, що вірно встановлено
судом першої інстанції, ПрАТ СК «ОСТРА»
має бути відшкодовано завдану
позивачеві матеріальну шкоду в межах
ліміту відповідальності, а саме у
розмірі 50 000 грн.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Таким чином, з ОСОБА_3 підлягає
стягненню 12586,42 грн. в рахунок завданої
ОСОБА_1 шкоди.

Виходячи з того, що суд першої
інстанції встановив факт заподіяння
ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 3000
грн., але прийшов до помилкового
висновку про необхідність
відшкодування за рахунок ОСОБА_3 ?
частини вказаної шкоди, то
відшкодуванню підлягає саме 3000 грн.
моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ СК
«ОСТРА» про безпідставність
відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1
через відсутність постанови про
адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_3 було б визнано винним у ДТП, не
узгоджуються з нормами чинного
законодавства.

Так, згідно зі ст.6 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Таким чином, закон не пов'язує
визначення події страховим випадком
лише за умови встановлення вини особи
судовим рішенням або із притягненням
її до цивільно-правової
відповідальності, оскільки її
цивільно-правова відповідальність
застрахована. Цивільно-правова
відповідальність настає у випадку
наявності діючого договору про
страхування такої відповідальності і
факту заподіяння шкоди третім особам.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ СК
«ОСТРА» щодо неправильного визначення
вартості матеріального збитку
транспортно засобу позивача
спростовуються матеріалами справи.

Так, розмір шкоди, завданої позивачеві
визначений у висновку №160313
експертного автотоварознавчого
дослідження, правильність якого не
спростована сторонами у справі.

Крім того, заперечуючи розмір шкоди за
вказаним висновком, ПрАТ СК «ОСТРА» не
було подано до суду першої інстанції
клопотання про призначення судової
експертизи для уточнення вартості
завданих позивачеві збитків.

Таким чином, колегія суддів вважає
висновок №160313 експертного
автотоварознавчого дослідження (а.с.
7-18) належним та допустимим доказом, що
підтверджує дійсний розмір завданих
збитків.

Твердження ПрАТ СК «ОСТРА» про
безпідставність стягнення з нього
моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 не
можуть бути взяті до уваги, адже
відповідно до оскаржуваного рішення
суду з ПрАТ СК «ОСТРА» не було стягнуто
грошових коштів на відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до ст.34.1, 34.3. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів з дня
отримання повідомлення про настання
події, що містить ознаки страхового
випадку, розпочати її розслідування, у
тому числі здійснити запити щодо
отримання відомостей, необхідних для
своєчасного здійснення страхового
відшкодування.

Якщо представник страховика не
з'явився у визначений строк, потерпілий
має право самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому разі страховик
зобов'язаний відшкодувати потерпілому
витрати на проведення експертизи
(дослідження).

Факт прийняття рішення про відмову в
здійсненні страхового відшкодування,
на яке посилається ПрАТ СК «ОСТРА», не
можна вважати діями, спрямованими на
визначення заподіяної ДТП шкоди та
своєчасного здійснення страхового
відшкодування, а отже витрати на
проведення автотоварознавчої
експертизи мають бути відшкодовані
страховиком у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, виходячи з того, що у
матеріалах справи наявні докази
надання позивачу правової допомоги, то
з відповідачів маж бути стягнуто на
користь ОСОБА_1 витрати пов'язані з
отриманням правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України Якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Таким чином, з відповідачів має бути
стягнуто на користь держави судовий
збір за подання позову майнового та
позову немайнового характеру.

Виходячи з викладеного, в наслідок
порушення норм матеріального та
процесуального права, судом першої
інстанції ухвалено помилкове рішення,
про часткове задоволення позовних
вимог, яке відповідно до ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія "ОСТРА"- відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 4 липня 2014 року скасувати та
ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія "ОСТРА" на
користь ОСОБА_1 страхове відшкодування
згідно полісу №АЕ/2074762 в розмірі 50000
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 відшкодування
завданих матеріальних збитків у
розмірі 12586,42 грн. та заподіяної
моральної шкоди у розмірі 3000 грн. та
витрати на правову допомогу у розмірі
948 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія "ОСТРА" на
користь ОСОБА_1 витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження по
визначенню вартості матеріального
збитку у розмірі 800 грн. та витрати на
правову допомогу у розмірі 3052 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 434,73 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія "ОСТРА на
користь держави судовий збір у розмірі
434,73 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
О.Ю. Кузнєцова

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: