інстанції: Плахтій І.Б. Провадження №
22-ц/773/254/14 Категорія: 50 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Овсієнкa А. А.,

суддів - Антонюк К.І., Веремчук Л.М.,

при секретарі Кирилюку О.О.,

з участю: представника позивача
Шульгана В.Ф.,

відповідача ОСОБА_2,

представника
відповідача ОСОБА_3,

представника третьої
особи - Супрунюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Виконавчого комітету
Луцької міської ради Волинської
області до ОСОБА_2, третя особа на
стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
- Прокуратура міста Луцька Волинської
області, про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 25 грудня 2013 року,

встановила:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 25 грудня 2013 року
позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_2
батьківських прав відносно її
малолітніх дітей - дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Дітей передано органу
опіки і піклування для подальшого
влаштування. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід
держави 229 грн. 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись із таким рішенням суду,
відповідач подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права, просила його
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

В ході апеляційного розгляду даної
справи відповідач підтримала
апеляційну скаргу із зазначених у ній
підстав, тоді як позивач та прокурор
просили апеляційну скаргу відхилити з
огляду на безпідставність наведених у
ній доводів, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції - залишенню без змін з
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову та позбавляючи
ОСОБА_2 батьківських прав відносно її
малолітніх дітей - дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, суд першої інстанції
виходив із того, що остання свідомо
впродовж тривалого часу ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків відносно виховання даних
дітей.

Зазначені висновки суду першої
інстанції ґрунтуються на повно та
всебічно встановлених обставинах
справи, відповідних їм нормах
матеріального права, а тому з ними
погоджується і колегія суддів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК
України, мати може бути позбавлена
судом батьківських прав, якщо вона
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є матір'ю двох малолітніх дітей -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько дітей записаний зі
слів матері.

Вказана обставина об'єктивно
підтверджується свідоцтвами про
народження дітей (а.с.11, 12).

Встановлено також, що відповідач ніде
не працює, систематично зловживає
алкогольними напоями, веде аморальний
спосіб життя, внаслідок чого свідомо
нехтує своїми материнськими
обов'язками по вихованню дітей.

Вона, зокрема, не піклується про
фізичний та духовний розвиток дітей, не
цікавиться навчанням та дозвіллям
старшої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
з першого класу навчається у
школі-інтернаті з п'ятиденним режимом
проживання і фактично перебуває під
опікою даного навчального закладу, не
забезпечує нормальних
матеріально-побутових умов для
проживання дітей.

Так, через недбалий догляд квартира
відповідача, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 ще з 2007 року приведена
у непридатний для проживання стан,
внаслідок чого відповідач з дітьми
проживає у квартирі ОСОБА_7 - матері
свого співмешканця, який також
зловживає спиртними напоями і на
ґрунті пияцтва систематично влаштовує
сімейні сварки, тим самим створюючи
незадовільні умови для проживання та
виховання дітей.

Вказані вище обставини підтвердили
суду свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також
беззаперечно визнала у своїх
поясненнях і сама відповідач.

Внаслідок неналежного догляду та
піклування син відповідача - ОСОБА_6 з
жовтня 2013 року перебуває на
стаціонарному лікуванні в
педіатричному відділенні Волинського
обласного територіального медичного
протитуберкульозного об'єднання із
основним діагнозом - ЛТБІ, віраж туб
проби з гіперергічною реакцією на
туберкулін та супутнім - затримка
статокінечного та мовного розвитку, що
вбачається із наданої суду довідки.

У зв'язку зі створенням відповідачем
ситуації, загрозливої для життя та
здоров'я дітей, рішенням виконавчого
комітету Луцької міської ради від 02
жовтня 2013 року малолітніх ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 відібрано від матері та
направлено ОСОБА_6 до Волинського
обласного спеціалізованого будинку
дитини для дітей з ураженням
центральної нервової системи з
порушенням психіки (а.с.14).

Згідно висновку органу опіки і
піклування - Служби у справах дітей
Луцької міської ради Волинської
області від 26 вересня 2013 року (а.с.3, 4),
який ґрунтується на вищевикладених
фактах, позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно її
малолітніх дітей є доцільним саме в
інтересах дітей.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
надавши належну правову оцінку наявним
у справі доказам, правильно дійшов
висновку про те, що наведені вище факти
в їх сукупності дійсно вказують на
свідоме ухилення відповідача від
виконання своїх обов'язків по
вихованню малолітніх дітей, що
загрожує їхньому здоров'ю, а також
нормальному фізичному та духовному
розвитку, і тому на законних підставах
позбавив ОСОБА_2 батьківських прав
відносно обох її дітей, обґрунтовано
вважаючи, що саме такий крайній захід
якнайповніше відповідає інтересам
дітей.

Натомість, доводи відповідача,
викладені в апеляційній скарзі, жодним
чином не спростовують наведених вище
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційну скаргу
відповідача слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін як таке, що ухвалене з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 25 грудня 2013 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді