07.07.2014 року Лисичанський міський суд
в складі: головуючої судді
при секретарі судових засідань
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення,
ОСОБА_2 02.07.2014 року звернувся з
заявою про винесення додаткового
рішення, в якій зазначив, що рішенням
Лисичанського міського суду від 29
квітня 2014 року позовні вимоги щодо
оспорювання ним батьківства було
задоволено, виключено відомості про
його батьківство щодо дитини ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, бо він не є фізіологічним
батьком цієї дитини. По справі
призначалась судово-медична
експертиза щодо встановлення
батьківства , за проведення якої він
оплатив 4 485грн. При прийнятті рішення
судом не було вирішено питання щодо
стягнення цієї суми з відповідачки.
Просить ухвалити додаткове рішення ,
яким вирішити питання про стягнення з
ОСОБА_4 на його користь витрат по
оплаті судової експертизи в сумі
4485грн.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява про винесення
додаткового рішення не підлягає
задоволенню , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу , якої
сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд,
вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати; 3) суд не допустив негайного
виконання рішення у випадках,
встановлених статтею 367 цього Кодексу,4)
судом не вирішено питання про судові
витрати.

Судом 29 квітня 2014 року було
прийнято рішення , яким позовні вимоги
оспорювання батьківства ОСОБА_2 щодо
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було
задоволено. Виключено відомості про
батьківство ОСОБА_2 з актового запису №
419 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 114грн.70, про що було
зазначено у позовній заяві. По справі
дійсно за клопотанням позивача 02.10.2013
року була призначена та проведена
судово-медична експертиза, витрати по
проведенню якої було покладено на
позивача ОСОБА_2. ( а.с.23). За проведення
експертизи позивачем дійсно було
оплачено 4 485 грн.( а.с.36). При розгляді
справи позивачем ні усно, ні письмово
не порушувалось питання щодо
збільшення позовних вимог та стягнення
з відповідачки на його користь судових
витрат за проведення експертизи. Суд
при прийняти рішення не може вийти за
рамки позовних вимог та на свій розсуд
стягнути з відповідача витрати за
проведення експертизи. Заявлені
позивачем витрати щодо стягнення
судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. було
судом задоволено. Рішення суду
сторонами не оскаржувалося, набрало
законної сили. Всі позовні вимоги
позивача було розглянуто у судовому
засіданні. Тому суд вважає, що
відсутні підстави для винесення
додаткового рішення суду щодо
стягнення з відповідачки витрат за
проведення експертизи в сумі 4485 грн.,
оскільки такі позовні вимоги у
судовому засіданні не заявлялись та не
розглядалися.

Керуючись ст. ст. 210. 220, 293 ЦПК
України,

У Х В А
Л И В :

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні
заяви в ухваленні додаткового рішення
суду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання до Лисичанського
міського суду заяви про апеляційне
оскарження протягом 5-ти днів з дня її
проголошення, а якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує - п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Л.Б.Чернобривко