Номер провадження: 22-ц/785/5931/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сєвєрової Є.С., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 29 квітня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси з
названим позовом, в якому просив суд
визнати право спільної сумісної
власності та виділити в натурі
відповідачці наступне майно: Телевізор
(плоский) PHILIPS - 37 д., вартістю 6 400
гривень, придбаний у 2010 р., телевізор
(плоский) SAMSUNG - 40д., вартістю 6 000 гривень,
придбаний у 2010 р.; телевізор SОNY
(ламповий) вартістю 500 гривень,
телевізор PANASONIC (ламповий) вартістю 300
гривень, холодильник 2-х камерний Whirpool
вартістю 4 300 гривень, придбаний у 2004-2005
р.р., пральну машинка BOSCH, вартістю 4 100
гривень, придбану у 2007-2008 р.р., шкіряний
м'який куточок темно-коричневого
кольору, що складається з 2-х крісел і
дивана вартістю 14 400 гривень, придбаний
2009-2010 р.р., трюмо, вартістю 2 800 гривень,
придбане у 2009-2010 р.р., диван кухонний з
бамбука вартістю 4 000 гривень, кухонний
стіл і 4 табуретки вартістю 600 гривень -
на загальну суму 43 400 гривень; стягнути
з відповідачки на його користь грошову
компенсацію вартості його частки в
спільному майні подружжя у розмірі 21 700
гривень, замість 1/2 частки у праві
спільної сумісної власності на дане
майно; визнати право спільної сумісної
власності на автомобіль «Toyota Corolla», 2007
року випуску, державний номер НОМЕР_1,
кузов-седан, колір-сірий, НОМЕР_4 за ним
та відповідачкою; визнати, що
автомобіль «Suzuki Grand Vitara», 2006 року
випуску, державний номер НОМЕР_2,
легковий універсал, колір - чорний,
кузов НОМЕР_5, який було продано
відповідачкою ОСОБА_4 на підставі
довідки-рахунку № 007444 від 12.06.2012 року -
був спільним сумісним майном подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_2; стягнути з
відповідачки на його користь
компенсацію вартості його частки в
спільному майні подружжя, у розмірі 53
970,96 гривень, замість 1/2 частки у праві
спільної сумісної власності на
вказаний автомобіль; стягнути з
відповідачки на його користь судові
витрати.

В свою чергу ОСОБА_2 звернулась з
зустрічним позовом, в якому просила суд
поділити майно та боргові зобов'язання,
набуті за час шлюбу між нею та ОСОБА_3 в
натурі. Визнати за нею право власності
на телевізор «PHILIPS», вартістю 2 500
гривень, телевізор «SAMSUNG», вартістю 1 500
гривень, холодильник «Whirpool», вартістю 2
500 гривень, шкіряний меблевий куточок,
вартістю 4 000 гривень, диван кухонний з
бамбука, вартістю 2000 гривень, боргові
зобов'язання перед ОСОБА_5 на суму 15 630
гривень; визнати за ОСОБА_3 право
власності на автомобіль марки «ВАЗ 2108»,
шафу-купе «Стенлі», вартістю 10 000
гривень, ліжко, вартістю 6 000 гривень;
телевізор «SОNY», вартістю 100 гривень;
телевізор «PANASONIC», вартістю 100 гривень;
пральну машину «BOSCH», вартістю 2 000
гривень, кухонний стіл і 4 табуретки,
вартістю 300 гривень, боргові
зобов'язання перед ОСОБА_5 на суму 15 630
гривень; стягнути з ОСОБА_3 на її
користь грошову компенсацію вартості 12
частини автомобіля марки «ВАЗ 2108» у
розмірі 12 000 гривень.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 29 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя - задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя - задоволено
частково.

Поділено спільне сумісне майно
подружжя, виділено у власність ОСОБА_3
автомобіль «ВАЗ 2108» 1992 року випуску,
державний номер НОМЕР_3, шафу-купе
«Стенлі», ліжко, телевізор «SОNY»,
телевізор «PANASONIC», пральну машину «BOSCH»,
кухонний стіл та чотири табуретки.

Виділено у власність ОСОБА_2 телевізор
«PHILIPS», телевізор «SAMSUNG»,
холодильник«Whirpool», шкіряний меблевий
куточок, диван кухонний з бамбука.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
компенсацію різниці вартості майна в
розмірі 23 970,96 (двадцять три тисячі
дев'ятсот сімдесят грн. 96 коп.) гривень.

В іншій частині позовів відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вищезазначене рішення та
постановити нове рішення, яким у
задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення компенсації
вартості частки автомобіля марки «Suzuki
Grand Vitara» у розмірі 53 979,96 грн. відмовити.
Визнати за нею боргові зобов'язання
перед ОСОБА_5 на суму 15 630 грн.; визнати
за ОСОБА_3 боргові зобов'язання перед
ОСОБА_5 на суму 15 630 грн.; стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову
компенсацію вартості ? частини
автомобіля марки «ВАЗ 2108» у розмірі 12 000
грн.. В іншій частині рішення залишити
без змін.

Заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно
встановлено, що з 26.12.1987 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який відповідно рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 19.04.2012 року
було розірвано.

За час перебування сторонами у шлюбі
ними були придбані різні предмети
побуту та побутова техніка, які сторони
вказали в своїх позовних вимогах та які
просили поділити , як майно подружжя.

Також, за період шлюбу сторонами
придбано наступні автомобілі: «ВАЗ 2108»,
1992 року випуску, державний номер
НОМЕР_3., «Toyota Corolla», 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_4
та «Suzuki Grand Vitara», 2006 року випуску,
державний номер НОМЕР_2, легковий
універсал, колір - чорний, кузов НОМЕР_5.

Судом, також, було достовірно
встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ
2108», 1992 року випуску зареєстрований на
ім'я ОСОБА_3, який ним користується і до
теперішнього часу, з чим повністю
погодилась ОСОБА_2

Відповідно до листа ГУМВС України в
Одеській області від 03.06.2013 р.
автомобіль «Toyota Corolla», 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_4,
з 28.07.2009 р. по теперішній час значиться
зареєстрованим за ОСОБА_2 та з 22.07.2011 р.
автомобіль перебуває в розшуку, як
викрадений.

05.09.2011 р. на відповідачку
ОСОБА_2 було зареєстровано автомобіль
«Suzuki Grand Vitara», 2006 року випуску,
державний номер НОМЕР_2, легковий
універсал, колір - чорний, кузов НОМЕР_5,
який відповідно до довідки-рахунку від
12.06.2012 року, було продано відповідачкою
за 107 941,91 гривень. (а.с. 67-68, 69-70) та
коштами від його продажу вона
розпорядилася на власний розсуд.

За встановлених обставин, суд першої
інстанції вірно, застосувавши ст.70 СК
України, якою встановлено, що у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором, прийшов до вірного
висновку, з урахуванням побажань обох
сторін, виділивши у власність позивача
спільне майно подружжя, вартість якого
перевищує вартість майна, яке виділено
у власність відповідачки на 30 000
гривень та враховуючи те, що
відповідачка повинна повернути
позивачу половину вартості автомобіля
«Suzuki Grand Vitara» в розмірі 53 970,96 гривень, з
відповідачки на користь позивача
стягнув компенсацію різниці вартості
майна в розмірі 23 970,96 гривень.

Відповідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Довід апеляційної скарги
зводиться до того, що суд першої
інстанції не врахував , що права та
обов'язки за договором позики від 01.09.2011
року поширюються на обох із подружжя,
тому, не підлягає задоволенню вимога
про повернення половини вартості від
продажу автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara»,
2006 року випуску.

Однак, такий довід апеляційної
скарги не кореспондується з вимогами
законодавства.

Так, ч.3 ст. 61 СК України передбачено,
якщо одним з подружжя укладено договір
в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно,
и тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено,
що договір, укладений одним з подружжя
в інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Отже, об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя є як предмети
матеріального світу, так і майнові
права та обов'язки. Договір, укладений
одним з подружжя, створює обов'язки для
другого з подружжя в разі, якщо його
укладено в інтересах сім'ї, а одержане
за цим договором майно фактично
використано на задоволення потреб
сім'ї.

Відповідно Постанови Пленуму
Верховного Суду України пп. 23,24 від
21.12.2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вбачається, що вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільною ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст. 65 СК
України).

Таким чином, позивачкою за зустрічним
позовом ОСОБА_2 не доведено та не надано
жодного доказу, відповідно до вимог ст..
60 ЦПК України, підтверджуючого
отримання грошових коштів за борговою
розпискою саме в інтересах сім'ї.

Крім того, грошові кошти у сумі 107 940
гривень, згідно розписки, нібито були
повернуті ОСОБА_2 громадянці ОСОБА_5
12.06.2011 року, вже після розірвання шлюбу
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Такі висновки суду відповідають
встановленим обставинам справи, до
яких суд дійшов з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, рішення суду є законним і
обґрунтованим.

Довід апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 29 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
І.П. Сидоренко

Є.С. Сєвєрової