АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1764/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2200/14
Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.
Доповідач Буленко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого - судді Буленка
О.О.

Суддів: Дряниці Ю.В.,
Кривчун Т.О.

при секретарі: Рибак
О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду
м.Полтави від 04 червня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: ПАТ
" Страхова компанія " ПЗУ Україна" про
стягнення матеріальної і моральної
шкоди, завданої дорожньо - транспортною
пригодою,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення матеріальної і моральної
шкоди, завданої дорожньо-транспортною
пригодою, мотивуючи свій позов тим, що 26
листопада 2013 року о 10 годині 10 хвилин
ОСОБА_2 керуючи автомобілем Форд Фокус
державний номерний знак НОМЕР_1 по
вулиці Жовтневій від провулка Клубний
в напрямку вулиці Артема в місті
Полтаві в районі електроопори №67 не
витримала безпечної дистанції руху та
скоїла зіткнення з автомобілем Хюндай
державний номерний знак НОМЕР_2 під
його керуванням, який відкинуло вперед
і він скоїв зіткнення з автомобілем
ВАЗ-2103 державний номерний знак НОМЕР_3
під керуванням водія ОСОБА_4,
автомобіль якого також відкинуло
вперед і він скоїв зіткнення з
автомобілем Фольксфаген Поло
державний номерний знак НОМЕР_4 під
керуванням водія ОСОБА_6 Внаслідок
неправомірних дій відповідачки йому
завдано матеріальну шкоду в сумі 14 371, 64
грн., яка складається з: 5, 525, 00 грн.
франшизи по договору КАСКО, 4 140 грн -
вартість встановленого додаткового
обладнання на автомобіль, 600 грн. -
сплачених ним за дефектовку та стоянку
автомобіля після
дорожньо-транспортної пригоди, 158,46 грн.
- комісії, яка була стягнута банком за
видачу готівки перерахованої від
страхової компанії, 250 грн. - сплачених
приватному нотаріусу за оформлення
довіреності на розпорядження ТЗ, 3564, 76
-не повернена страхова премія, яка була
сплачена ним за договором КАСКО, 133, 42
грн.- сплачений, але не повернутий і не
використаний страховий платіж. Також,
позивачем було вказано, що внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди йому
було завдано моральну шкоду, яку він
оцінює у 10000 грн., та просив стягнути
судовий збір за подання позовної заяви.

Рішенням Київського районного суду
м.Полтави від 04 червня 2014 року позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 525
грн. не отриманої суми франшизи по
договору КАСКО.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

З рішенням суду не погодився позивач та
подав на нього апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити його позовні вимоги
в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не з'ясував всіх обставин
справи, неправильно оцінив докази, які
мають значення для вирішення справи.
Крім того, апелянтом зазначено, що
місцевим судом не було враховано, що
шкода завдана майну фізичної особи або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала, а
також судом першої інстанції взагалі
не вирішено питання щодо стягнення
судових витрат..

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що

ОСОБА_2 повинна сплатити позивачу лише
франшизу у сумі 5525 грн., яку останнім
було не отримано при сплаті страхового
відшкодування. В задоволенні інших
позовних вимог відмовлено за
безпідставністю. Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано доказів завдання такої шкоди
відповідачем.

Колегія суддів частково погоджується
з такими висновками з наступних
підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, та як вбачається з
матеріалів справи, 26 листопада 2013
року о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_2 керуючи
автомобілем Форд Фокус державний
номерний знак НОМЕР_1 по вулиці
Жовтневій від провулка Клубний в
напрямку вулиці Артема в місті Полтаві
в районі електроопори №67 не витримала
безпечної дистанції руху та скоїла
зіткнення з автомобілем Хюндай
державний номерний знак НОМЕР_2 під
його керуванням, який відкинуло вперед
і він скоїв зіткнення з автомобілем
ВАЗ-2103 державний номерний знак НОМЕР_3
під керуванням водія ОСОБА_4,
автомобіль якого також відкинуло
вперед і він скоїв зіткнення з
автомобілем Фольксфаген Поло
державний номерний знак НОМЕР_4 під
керуванням водія ОСОБА_6 Своїми діями
ОСОБА_2 порушила пункти 12.1, 13.1 ПДР та
скоїла адміністративне
правопорушення, передбачене ст.124
КУпАП. Внаслідок пригоди автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду
м.Полтави від 20.12.2013 року, залишеною без
змін постановою Апеляційного суду
Полтавської області від 20.01.2014 року,
ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП України та
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу на користь держави в
сумі 340 грн./ а.с. 7, 8/.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобілю « HUNDAY і 30» державний
номерний знак НОМЕР_2, були завдані
механічні пошкодження, що
підтверджується Актуалізованим
висновком №187/12/13 про оцінку вартості
(розміру) збитків, завданих
пошкодженням транспортного засобу від
22.01.2014 року. Відповідно до вказаного
висновку , вартість відновлюваного
ремонту автомобіля « HUNDAY і 30»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
в результаті його пошкодження при ДТП
26.11.2013 року склала: 76196, 22 грн., а ринкова
вартість ТЗ на момент ДТП склала-106690, 56
грн. / а.с.53-84/.

Відповідно до звіту « Сател Груп» за №
3828/01/14 від 28.01.2014 року про оцінку
автомобіля « HUNDAY і 30», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, ринкова
вартість автомобіля в після аварійному
стані склала- 81 200 грн./ 78-89/.

Як вбачається з матеріалів справи,
ПрАТ СК « ПЗУ Україна» склало
страховий акт № UA008/L01/03 від 03.02. 2014
року та розрахунок страхового
відшкодування на нього на підставі
якого було проведено виплату
страхового відшкодування на користь
ОСОБА_1 у розмірі 19965, 56 грн./ 11- 12/.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, та не заперечувалося самим
позивачем, що автомобіль « HUNDAY і 30»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
був проданий за 81 200 грн.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов»язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Враховуючи, що позивачем відповідно до
договору добровільного страхування
наземного транспортного засобу від
18.10.2013 року за № 076824 серії АМ, не
доотримано суму франшизи в розмірі 5 525
грн., колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
стягнення вказаної суми з винного
водія, тобто з ОСОБА_2

Крім того, колегія суддів вважає вірним
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
щодо стягнення з відповідача комісії
за видачу готівки перерахованої від
страхової компанії в сумі 158 грн. 46 коп.,
оскільки договір був укладений між
позивачем та страховою компанією, в
якому сторони мали можливість
погодження умов перерахування коштів.

Також, є вірним висновок суду щодо
відмови у стягненні 250 грн., оскільки за
укладання цивільно-правових угод,
складання довіреностей тощо, сплачує
та особа, яка зацікавлена в оформленні
даних угод, довіреностей та інших
документів.

Більше того, у задоволені вимоги
позивача щодо необхідності стягнення
з відповідача вартості встановленого
додаткового обладнання на автомобіль в
сумі 4 140 грн., суд першої інстанції
відмовив правомірно, оскільки
позивачем не надано суду належних
доказів щодо встановлення такого
обладнання.

Також, як вбачається з п. 3.8.3. договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів від 18.10.2013 року за
№076824 серії АМ / а.с. 100-108/, приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» відшкодовує
витрати пов'язані з оплатою вартості
послуг транспортування пошкодженого
ТЗ, а тому вимога позивача щодо
стягнення з ОСОБА_2 600 грн. за
дефектовку та стоянку автомобіля після
дорожньо - транспортної пригоди,
спрямована до неналежного відповідача.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо
стягнення з відповідачки страхового
платежу в сумі 133 грн. та 42 коп. та
страхової премії в сумі 3 564 грн. 76 коп.,
які були сплачені ОСОБА_1 страховій
компанії, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що позивач не
позбавлений права пред'явити позовні
вимоги до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна», яка буде належним
відповідачем по даній вимозі.

Крім того, відповідно до вимог чинного
законодавства України особа, якій
завдано збитків, має також право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення для справи, а також вимог
розумності і справедливості. (ч.3 ст.23 ЦК
України).

Згідно роз'яснень, викладених у пунктах
2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», суд при
вирішенні питання про відшкодування
моральної шкоди повинен встановити її
наявність, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень

З урахування того, що матеріали справи
не містять доказів, що діями
відповідачки позивачу завдано
моральну шкоду, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди.

В свою чергу, задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_1, вимогу позивача
про стягнення сплаченого судового
збору, судом першої інстанції вирішено
не було.

За змістом ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві
-пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Позивачем ОСОБА_1 , заявлено вимогу
майнового характеру про стягнення
матеріальної шкоди на суму 14 371, 64 грн.,
при цьому останнім було сплачено
судовий збір в сумі 243, 60 коп.

Колегія суддів вважає за можливе
задовольнити дану вимогу частково

Таким чином, відсоток задоволених
позовних вимог майнового характеру
буде становити 38 % ( 5525 грн. / сума
задоволених вимог майнового характеру/
х 100% : 14371, 64 грн./ сума заявлених
позовних вимог/ = 38%).

Відтак, з відповідача необхідно
стягнути на користь позивача 92, 56 грн.
(243,60 грн. х 38% / 100% = 92,56 грн.) судового
збору пропорційно до розміру
задоволених вимог майнового характеру.

Оскільки, в задоволенні вимог позивача
щодо стягнення моральної шкоди було
відмовлено, то не підлягає до стягнення
й судовий збір в сумі 100 грн., сплачений
позивачем за пред'явлення вказаних
позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає
за необхідне скасувати рішення суду
першої інстанції, та постановити нове.

На підставі викладеного, керуючись
ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 04 червня 2014 року скасувати
та постановите нове.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 525
грн. не отриманої суми франшизи по
договору КАСКО.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 92 грн. 56 коп.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: _________
О.О.Буленко

Судді: ____________ Ю.В.Дряниця
____________Т.О. Кривчун