пр.№ 2/464/96/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого Лєсного С.Є.

при секретарі Троцюк А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить розірвати шлюб з
відповідачем, зареєстрований 10 серпня
1985 року у Палаці урочистих подій
виконавчого комітету Хабарівської
міської Ради народних депутатів,
актовий запис № 1730, в якому
неповнолітніх дітей не мають. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з самого початку
подружнє життя складалось непогано.
Проте, з часом між ними систематично
виникали конфлікти та непорозуміння,
що остаточно і призвело до розпаду
сім'ї. З 2000 року вони не ведуть спільне
господарство, не підтримують подружніх
відносин та проживають окремо.
Неодноразові спроби помиритись
позитивних наслідків не дали.
Примирення категорично заперечує.
Стверджує, що сім'я розпалась остаточно
і поновлена бути не може.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав повністю, ствердив, що
категорично заперечує можливість
примирення, так як мав достатньо часу
для прийняття такого рішення, та
втратив до відповідача почуття любові,
а тому вживати заходи для збереження
сім'ї не буде. Настоює на розірванні
шлюбу. Крім цього, зазначив, що фактично
проживає з іншою жінкою.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала, ствердила, що дійсно в сім'ї
систематично виникали конфлікти та
непорозуміння. Зазначила, що жодні
заходи зберегти сім*ю позитивних
наслідків не дали, їх сім'я остаточно
розпалась і поновлена бути не може.
Також настоює на розірванні шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи і
причини позову, повно та всебічно
з'ясувавши фактичні взаємини сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
мотивів: сторони, перебуваючи в
зареєстрованому шлюбі з 10.08.85 р., міцної
сім'ї не утворили. Між ними
систематично виникали конфлікти та
непорозуміння, які привели до розпаду
сім'ї. З 2000 року сторони не ведуть
спільне господарство, не підтримують
подружні відносини та проживають
окремо. Як вбачається з тверджень
сторін, вони намагалися зберегти сім'ю,
проте такі спроби позитивних наслідків
не дали - їх взаємовідносини не
змінились. Сторони категорично
ствердили суду, що втратили один до
одного почуття любові, без яких
повноцінна сім'я існувати не може, і
відновлення сімейних стосунків
неможливе; переконані, що не будуть
більше вживати заходів для збереження
формально існуючого шлюбу.

Наведені обставини приводять суд до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу неможливі,
сім'я розпалась остаточно та шлюб існує
формально. Враховуючи наведене, суд
вважає необхідним формально існуючий
шлюб розірвати та стягнути з
відповідача в користь позивача частину
сплаченого ним судового збору.

На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного
Кодексу України та керуючись ст.ст.10, 60,
88, 212, 215 ЦПК України, с у д, -

в и р
і ш и в :

Позов з уточненням задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 10 серпня 1985 року у
Палаці урочистих подій виконавчого
комітету Хабарівської міської Ради
народних депутатів, актовий запис № 1730.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий