Провадження №2/642/136/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова в складі головуючого
судді Бондаренка В.В.

за участю секретаря Оріховської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради,
ОСОБА_3 про відібрання малолітньої
дитини без позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів на
утримання дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом про відібрання
малолітньої дитини без позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів на утримання дитини
звернулася ОСОБА_1

У судовому засіданні позивач вказала,
що відповідачка по справі являється її
рідною сестрою.

В свідоцтвах про народження ОСОБА_1, та
ОСОБА_2 в графі мати записана ОСОБА_6. Це
підтверджується копіями свідоцтв про
народження .

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_2 народився син,
ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом
про народження. Батько дитини
записаний в свідоцтві про народження
дитини відповідно до ст.135 СК України.

Сестра, ОСОБА_2, зі своїм сином проживає
в АДРЕСА_1. Квартира, в якій мешкає
сестра з дитиною занедбана в
приміщенні антисанітарія (бруд,
павутиння, розкидані пусті пляшки з
алкогольних напоїв та окурки), відсутнє
дитяче харчування та молочні суміші.

ОСОБА_2 ніде не працює, є інвалідом і
отримує пенсію, витрачає її на
придбання спиртних напоїв. Відповідач
свідомо не займається дитиною,
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, байдуже
ставиться до сина, не годує його, не
піклується про стан його здоров'я та
часто залишає його у малознайомих
людей або на вулиці без догляду. А потім
не знає де і у кого він знаходиться.
Залишаючи таку маленьку дитину на
вулиці вона тим самим робить
небезпечним її життя та здоров'я.

13 вересня 2013 року сестра подзвонила і
сказала, щоб позивач забрала дитину
собі бо вона від нього втомилась. Коли
після роботи приблизно о 23 годині
позивач приїхала до сестри, за місцем
її мешкання, то побачила покинутого
хлопчика на вулиці, зовсім хворого, а
сестри ніде не було. З цього часу дитина
знаходиться з нею і разом з чоловіком,
ОСОБА_3, та 6 річним сином ОСОБА_8
мешкають в будинку АДРЕСА_2.

З 24 вересня 2013 року по теперішній час
ОСОБА_2 знаходиться на лікуванні в
Харківській обласній клінічній
психіатричній лікарні № 3, що
підтверджується медичною довідкою.
Вона неодноразово проходила лікування
в цій клініці, так як потребує
медичного нагляду та медикаментозного
лікування. Тобто виховувати сина
ОСОБА_2 не має можливості як за станом
здоров'я, так і у зв'язку зі
зловживанням спиртними напоями, які
тільки усугубляють її психічний стан.

У зв'язку з хворобою та неадекватною
поведінкою сестри позивач
неодноразово верталась до Служби у
справах дітей Ленінського району м.
Харкова з заявою про нехтування
відповідачем своїх батьківських
обов'язків щодо малолітньої дитини.
Також позивач звернулась з заявою про
призначення її опікуном ОСОБА_7. Для
цього вона з чоловіком пройшли повне
медичне обстеження, на обліку у
психіатричному -з наркологічному
диспансерах не перебувають, згідно з
даними Управління з інформаційно-
аналітичного забезпечення ГУМВС
України в Харківській області до
кримінальної відповідальності не
притягувались, у розшуку не
перебувають. Також отримали висновок
про стан здоров'я дитини та акт
обстеження житлово-побутових умов
будинку АДРЕСА_2.

Служба у справах дітей Дзержинського
району м. Харкова надала висновок №22
від 7 листопада 2013 року про доцільність
призначення позивачки опікуном над
малолітнім племінником ОСОБА_7.

Оскільки сестра страждає психічним
захворюванням, зловживає алкогольними
напоями, мешкає в умовах, які не
придатні для нормального проживання та
виховування дитини, та в період
загострення хвороби може спричинити
шкоду дитині, так як стає збудженою,
агресивною та не керованою, позивачка
змушена звернутися до суду з позовом.

Також просила зберегти за
неповнолітньою дитиною право на
проживання та користування АДРЕСА_1,
яка на праві власності належить ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилася, про час та місце
слухання справи повідомлена належним
чином.

Представник служб у справах дітей до
судового засідання не з'явився, написав
заяву з проханням слухати справу за
його відсутності.

У судовому засіданні третя особа
ОСОБА_3 просив задовольнити позовну
заяву.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачка по
справі являється рідною сестрою
позивача.

В свідоцтвах про народження ОСОБА_1, та
ОСОБА_2 в графі мати записана ОСОБА_6. Це
підтверджується копіями свідоцтв про
народження .

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_2 народився син,
ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом
про народження. Батько дитини
записаний в свідоцтві про народження
дитини відповідно до ст.135 СК України.

ОСОБА_2, зі своїм сином проживає в
АДРЕСА_1. Квартира, в якій мешкає сестра
з дитиною занедбана в приміщенні
антисанітарія (бруд, павутиння,
розкидані пусті пляшки з алкогольних
напоїв та окурки), відсутнє дитяче
харчування та молочні суміші.

ОСОБА_2 ніде не працює, є інвалідом і
отримує пенсію, витрачає її на
придбання спиртних напоїв. ОСОБА_2
свідомо не займається дитиною,
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, байдуже
ставиться до сина, не годує його, не
піклується про стан його здоров'я та
часто залишає його у малознайомих
людей або на вулиці без догляду. А потім
не знає де і у кого він знаходиться.
Залишаючи таку маленьку дитину на
вулиці вона тим самим робить
небезпечним її життя та здоров'я.

13 вересня 2013 року сестра подзвонила і
сказала, щоб позивач забрала дитину
собі бо вона від нього втомилась. Коли
після роботи приблизно о 23 годині
позивач приїхала до сестри, за місцем
її мешкання, то побачила покинутого
хлопчика на вулиці, зовсім хворого, а
сестри ніде не було. З цього часу дитина
знаходиться з нею і разом з чоловіком,
ОСОБА_3, та 6 річним сином ОСОБА_8
мешкають в будинку АДРЕСА_2.

З 24 вересня 2013 року по теперішній час
ОСОБА_2 знаходиться на лікуванні в
Харківській обласній клінічній
психіатричній лікарні № 3, що
підтверджується медичною довідкою.
Вона неодноразово проходила лікування
в цій клініці, так як потребує
медичного нагляду та медикаментозного
лікування. Тобто виховувати сина
ОСОБА_2 не має можливості як за станом
здоров'я, так і у зв'язку зі
зловживанням спиртними напоями, які
тільки усугубляють її психічний стан.

У зв'язку з хворобою та неадекватною
поведінкою сестри позивач
неодноразово верталась до Служби у
справах дітей Ленінського району м.
Харкова з заявою про нехтування
відповідачем своїх батьківських
обов'язків щодо малолітньої дитини.
Також позивач звернулась з заявою про
призначення її опікуном ОСОБА_7. Для
цього вона з чоловіком пройшли повне
медичне обстеження, на обліку у
психіатричному -з наркологічному
диспансерах не перебувають, згідно з
даними Управління з інформаційно-
аналітичного забезпечення ГУМВС
України в Харківській області до
кримінальної відповідальності не
притягувались, у розшуку не
перебувають. Також отримали висновок
про стан здоров'я дитини та акт
обстеження житлово-побутових умов
будинку АДРЕСА_2.

Служба у справах дітей Дзержинського
району м. Харкова надала висновок №22
від 7 листопада 2013 року про доцільність
призначення позивачки опікуном над
малолітнім племінником ОСОБА_7.

Згідно ст. 170 СК України суд може
постановити рішення про відібрання
дитини від батьків або одного з них, не
позбавляючи їх батьківських прав, якщо
залишення дитини у них є небезпечним
для її життя і морального виховання.

За таких обставин суд вважає, що в цій
частині позов доведений та підлягає
задоволенню.

Стосовно частини позову щодо
збереження за ОСОБА_7 права на
користування та проживання в АДРЕСА_1,
суд вважає за необхідне в цій частині
позову відмовити, оскільки відповідно
до норм СК України місце проживання
неповнолітньої дитини визначається
місцем проживання батьків дитини або
одного із них.

Право дитини на проживання в АДРЕСА_1
ніхто не оспорює та суду не надано
доказів, що право будь-хто порушує.

За таких обставин суд в цій частині
позовних вимог вважає за необхідне
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
214,215 ЦПК Україні,ст. 169,170,180,182,191 СК
України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково..

Відібрати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
зареєстрована АДРЕСА_3, без позбавлення
останньої батьківських прав на сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

На період відібрання дитини стягнути
аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі ? частини з усіх
видів доходів щомісячно, але не менш 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом 10 днів з моменту проголошення
рішення через Ленінський районний суд
м. Харкова.

Суддя
В.В. Бондаренко