У х в а л а

14 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Мазур Л.М., Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,
Писаної Т.О.,розглянувши заяву ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 квітня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 07
лютого 2014 року позов задоволено
частково. Усунуто перешкоди у
користуванні позивачем земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 зі сторони
відповідача та зобов'язано його знести
огорожу. У задоволенні решти позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 26 березня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 квітня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за скаргою ОСОБА_6 на
вказане рішення апеляційного суду.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд зазначеної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах та
на підставі встановлення міжнародною
судовою установою, юрисдикція якої
визнана Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на рішення Європейського
суду з прав людини від 21 грудня 2010 року
(остаточне 20 червня 2011 року) у
справі «Перетяка та Шереметьев проти
України» і рішення Конституційного
Суду України № 4-рп/2014 від 22 квітня 2014
року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Таким чином, посилання заявника на
рішення Конституційного Суду України
не свідчить про неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки
Конституційний Суд України є єдиним
органом конституційної юрисдикції в
Україні, а не судом касаційної
інстанції.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 354 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень з
підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 355
цього Кодексу, може бути подана особою,
на користь якої постановлено рішення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною, коли
стало відомо про набуття цим рішенням
статусу остаточного.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» роз'яснено, що заяву
про перегляд судового рішення у
цивільних справах із підстави
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом може бути подано особою,
на користь якої ухвалено рішення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною, або
її представником, якому довіреністю
або законом надано право на подання
заяви від імені такої особи.

Так, ОСОБА_6 посилається на рішення
Європейського суду з прав людини від 21
грудня 2010 року (остаточне 20 червня 2011
року) у справі «Перетяка та Шереметьев
проти України», яка була розпочата за
двома заявами, поданими проти України
ОСОБА_8 і ОСОБА_9, а не заявником ОСОБА_6
Отже заявник не був стороною у справі
«Перетяка та Шереметьев проти України»
та це рішення ухвалено не на його
користь.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
Л.М. Мазур А.В. Маляренко А.О. Леванчук
Т.О. Писана