Справа № 6-278/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

11 липня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко
О.Б.

при секретарі Войцеховській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про заміну стягувача у
виконавчому провадженні по
примусовому виконанню рішення по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 09.10.2012 року позов ПАТ
«Сведбанк» було задоволено та стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк»
заборгованість станом на 15.06.2012 року за
Кредитним договором №2706/0607/88-200 від
14.06.2007 року, яка включає: заборгованість
по кредиту - 735023,95 грн.; заборгованість
про процентам - 39749,42 грн.; пеню за
несвоєчасне погашення кредиту та
процентів - 9292,81 грн., а також витрати по
оплаті судового збору в розмірі 3219,00
грн.

Виконавчий лист №2-4986/12 на примусове
виконання рішення суду був виданий
07.08.2013 року.

28.02.2014 року представник ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»,
вказуючи, що є правонаступником ПАТ
«Сведбанк», який на підставі рішення
Річних Загальних зборів акціонерів від
29.04.2013 року змінив своє найменування на
Публічне акціонерне товариство «Омега
Банк», надав до суду заяву, в якій
просив замінити стягувача у
виконавчому провадженні по
примусового виконанню рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 09.10.2012 року, а саме замінити
стягувача Публічне акціонерне
товариство «Сведбанк»
правонаступником Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс» у
виконавчому провадженні з виконання
виконавчого листа про стягнення
заборгованості за Кредитним договором
№2706/0607/88-200 від 14.06.2007 року.

Свої вимоги щодо заміни стягувача у
виконавчому провадженні мотивував тим,
що 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк»
відступило ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» відповідно до Договору
факторингу № 15 свої права вимоги за
зобов'язаннями відповідачки по
кредитному договору.

Представник заявника ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс» в
судовому засіданні заяву про заміну
сторони у виконавчому провадженні
підтримав та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні проти задоволення заяви про
заміну сторони у виконавчому
провадженні заперечував, надавши
письмові заперечення, в який зазначив,
що представником заявника не надано до
суду належних доказів набуття права
вимоги ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» до ОСОБА_1 за кредитним
договором. До того ж, ОСОБА_1 в судовому
порядку оскаржує дійсність Договору
факторингу № 15 від 288.11.2012 року, на
підставі якого заявник висуває своє
право вимоги. Також на сьогодні
виконавче провадження №44719215 ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві, стосовно
якого було подано заяву про заміну
сторони у виконавчому провадження
закінчено, що об'єктивно виключає
можливість заміни сторони в такому
виконавчому провадження.

Представник ПАТ «Омега Банк»
(правонаступник ПАТ «Сведбанк» у
зв'язку з зміною найменування») та
представник ВДВС Солом'янського РУЮ у
м. Києві в судове засідання не
з'явилися, будучі належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
заяву такою, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст.378 ЦПК України у разі
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження за поданням державного
виконавця або за заявою сторони суд
замінює сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Так, протягом усього розвитку
цивільного процесу у справі, в тому
числі процесі виконання рішення,
можуть виникати обставини, за яких
відбувається вибуття якоїсь із сторін.
Таке вибуття буває двох видів: із
можливістю правонаступництва і без
такої.

Правонаступництво на стадії виконання
- це перехід процесуальних прав та
обов'язків у виконавчому провадженні
від правопопередника (сторони, яка
вибула із виконавчого провадження) до
правонаступника (особи, яка замінює
стягувача або боржника) в силу
правонаступництва в матеріальних
відносинах, які виступають предметом
виконання.

Таким чином, підставою для
правонаступництва у виконавчому
провадженні є правонаступництво у
матеріально-правових відносинах
(смерть фізичної особи, яка була
стороною у правовідносинах, в яких
допускається правонаступництво,
реорганізація юридичної особи, заміна
кредитора чи боржника у зобов'язанні:
уступка вимоги, перевід боргу; та інші
форми переходу прав та обов'язків від
однієї особи до іншої).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні (крім випадків,
передбачених ст..515 ЦК України) може
бути замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги), а згідно зі ст.514 цього
Кодексу до нового кредитора переходять
права первісного кредитора в
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст..512 ЦК України, ст.. 378 ЦПК
України та ст.. 8 ЗУ «Про виконавче
провадження» у разі вибуття кредитора
в зобов'язанні він замінюється
правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, 2 ч. 1
ст. 512 ЦК України, у разі передання
кредитором своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги)
чи правонаступництва (припинення
юридичної особи шляхом злиття,
приєднання поділу, перетворення або
ліквідації, спадкування) на стадії
виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора. Така
заміна кредитора відбувається поза
межами виконавчого провадження у разі
смерті кредитора, припинення юридичної
особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора
відбувається вибуття цієї особи з
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до ч. 5 ст.8 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст. 378 ЦПК України за
заявою заінтересованої сторони
зобов'язання, якою є правонаступник, що
отримав від попереднього кредитора всі
права та обов'язки в зобов'язанні, у
тому числі й право бути стороною
виконавчого провадження.

За таких обставин, що також викладені в
позиціях Верховного суду України в
постанові ВСУ від 20.11.2013 року та є
обов'язковими для всіх судів України,
звернення правонаступника кредитора
із заявою про надання йому статусу
сторони виконавчого провадження
відповідає змісту статей 512, 514 ЦК
України та ст.8 Закону України «Про
виконавче провадження».

Так, дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що ПАТ «Сведбанк», який на
підставі рішення Річних Загальних
зборів акціонерів від 29.04.2013 року
змінив своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «Омега Банк»
28.11.2012 року відповідно до Договору
факторингу №15 відступило своє право
грошової вимоги ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», в тому числі до
ОСОБА_1 за Кредитним договором
№2706/0607/88-200 від 14.06.2007 року, що
підтверджується витягом з реєстрів
боржників за Договором факторингу №15
від 28.11.2012 року, що по своїй суті є
підтвердженням передачі права вимоги
до останнього.

Отже, ПАТ «Омега Банк» (правонаступник
ПАТ «Сведбанк» у зв'язку з зміною
найменування») відповідно до Договором
факторингу №15 від 28.11.2012 року на
користь ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» передало свої
суб'єктивні права та обов'язки в
матеріальному праві, які виникли в тому
числі з умов Кредитного №2706/0607/88-200 від
14.06.2007 року, внаслідок чого у останнього
виникли усі права та обов'язки
кредитора за відповідним кредитним
договором, у тому числі й право бути
стороною виконавчого провадження.

Щодо посилань представника ОСОБА_1 на
не надання представником ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
доказів набуття прав вимоги за
кредитним договором, а саме доказів
переходу прав вимоги, які за п.2.3
Договором факторингу №15 від 28.11.2012 року
відбуваються лише після сплати
фактором ціни продажу предмету
договору, то суд вважає їх не
доцільними з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.2.3 Договору
факторингу №15 від 28.11.2012 року
встановлено, що перехід від банку до
фактора прав вимоги заборгованості до
боржників відбувається в розрахункову
дату та після сплати фактором ціни
продажу в повному обсязі, після чого
фактор стає новим кредитором по
відношенню до боржників стосовно
заборгованостей та набуває відповідні
права вимоги.

Крім того, п. 2.4 встановлено, що перехід
банку до фактора прав вимоги за
договорами забезпечення відбувається
одночасно з переходом прав вимоги
заборгованості у момент укладення
договору(ів) щодо відступлення права
вимоги у розрахункову дату.

Як вбачається з матеріалів
справи, 2811.2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Омега
Банк», на підставі договору про
відступлення прав за іпотечними
договорами, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрованого в реєстрі за № 6970, як
первісний іпотекодержатель, відступив
новому іпотекодержателю ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
свої права за іпотечними договорами, а
саме відповідно до п.1.1 договору разом з
відступленням прав вимоги
заборгованостей по кредитних
договорах від боржників, що
здійснюється на підставі Договору
факторингу від 28.11.2012 року №15,
укладеного між сторонами, одночасно
відступаються права вимоги за
іпотечними договорами, які визначені
Додатком №1 до договору.

Також на підтвердження відповідної
передачі прав ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», як
іпотекодержателя представником
останнього було надано витяг з додатку
№1 до договору про відступлення прав за
іпотечним договором від 28.11.2012 року.

До того ж, як вбачається з п.4.1 Договору
про відступлення прав за іпотечними
договорами, посвідченого 28.11.2012 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрованого в реєстрі за № 6970,
даний договір набирає чинності з
моменту його підписання
уповноваженими представниками сторін,
скріплення печаткам сторін і
нотаріального посвідчення.

На підставі вищезазначеного, в
сукупності встановлених судом
обставин доводи представника ОСОБА_1 в
заперечення проти заміни сторони у
виконавчому провадження, а саме щодо
ненадання представником ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
доказів моменту відступлення прав
вимоги є недоречними.

Крім того, суд не має права
зобов'язувати надати сторін Договором
факторингу №15 від 28.11.2012 року докази
про сплату ціни предмета договору,
враховуючи, що у відповідності до п.7
даного договору, дана інформація є
конфіденційною та не підлягає
розголошенню. А повідомленням за
№Ц-884-512660 від 10.07.2014 року заявник
підтвердив здійснення 28.11.2012 року
повного розрахунку з ПАТ «Сведбанк» у
повному обсязі та в порядку,
встановленому умовами договору, і
попередній кредитор цих обставин не
спростовував.

Щодо посилань представника ОСОБА_1 на
безпідставність вимог про заміну
сторони у виконавчому провадження, т. я.
воно закінчено, то вони також є
надуманими та жодним чином не свідчать
про перешкоду правонаступника
стягувача бути стороною виконавчого
провадження, оскільки, як вбачається з
наданої постанови ВДВС Солом'янського
району м. Києва від 23.06.2014 року про
закінчення виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-4986, виданого Солом'янським
районним судом м. Києва, то підставою
закінчення виконавчого провадження
визначено п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче
провадження», яка встановлює, що
виконавче провадження підлягає
закінченню в разі направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби.

Згідно з п.5 ст.8 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі вибуття
однієї із сторін державний виконавець
з власної ініціативи або за заявою
сторони, а також сама заінтересована
сторона мають право звернутися до суду
із заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив. Таким чином,
підставою заміни сторони виконавчого
провадження є вибуття її внаслідок
правонаступництва.

Таким чином, процесуальне
правонаступництво у виконавчому
провадженні - це заміна на будь-якій
стадії виконавчого провадження
стягувача або боржника іншою особою у
зв'язку з вибуттям правопопередника
після постановлення щодо нього
судового рішення i заміни його
правонаступником, тобто підставою
заміни кредитора внаслідок
правонаступництва, в тому числі, й у
виконавчому провадженні, є настання
певних обставин, які мають юридичне
значення і в результаті яких виникають
цивільні права та обов'язки або пряма
вказівка акта цивільного
законодавства, що не залежить від умов
та порядку здійснення виконавчого
провадження уповноваженими органами і
посадовими особами.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку про задоволення заяви про
заміну стягувача у виконавчому
провадженні та вважає за необхідне
замінити вибулу сторону виконавчого
провадження кредитора ПАТ «Сведбанк»
на його правонаступника ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
відносно боржника у виконавчому
провадженні по примусовому виконанню
виконавчого листа №2-4986/12, виданого
07.08.2013 року Солом'янським районним
судом м. Києва за рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 09.10.2012 року.

Керуючись ст. 378 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» про заміну
стягувача у виконавчому провадженні по
примусовому виконанню рішення по
цивільній справі за заявою Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити.

Замінити вибулу сторону виконавчого
провадження - стягувача Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк» (Код
, місцезнаходження: м. Київ,
вул. Новокостянтинівська, 18-В) на
правонаступника Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
(Код , місцезнаходження: м.
Київ, вул. Щорса, 31) відносно боржника
ОСОБА_1 по примусовому виконанню листа
№2-4986/12, виданого 07.08.2013 року
Солом'янським районним судом м. Києва
за рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 09.10.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом п'яти
днів з дня її оголошення.

Особи, які брали участь при розгляді
справи, але не були присутні при
оголошенні можуть оскаржити ухвалу до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом п'яти
днів з дня отримання її копії.

Суддя: