АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/9072/2014
Головуючий у 1 інстанції: Антипова Л.О.
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Болотова
Є.В., Білич І.М.

при секретарі
Задорожному А.Г.

за участю
відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в
інтересах якого діє ОСОБА_2 на підставі
довіреності, на рішення Дніпровського
районного суду м.Києва від 13 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє
в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_1,
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція Дніпровського району
м.Києва», третя особа - Служба у справах
дітей Дніпровської районної в м.Києві
державної адміністрації про зміну
договору найму житлового приміщення та
виділ в конкретне користування,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2013 року ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом, який в
ході розгляду справи уточнювався,
зокрема, в частині складу сторін та
третіх осіб, про зміну договору найму
квартири АДРЕСА_1; виділення в
користування позивачу та
неповнолітній дитині двох суміжних
кімнат, №№6 та 7 згідно схеми, загальною
площею, 29,9 кв.м, відповідачу ОСОБА_1 -
кімнати площею 14,7 кв.м, №5 згідно схеми;
зобов»язання КП «Керуюча дирекція
Дніпровського району м.Києва» укласти
з ОСОБА_3 окремий договір найму
житлового приміщення на дві суміжні
кімнати №№6 та 7 згідно схеми,
загальною площею 29,9 кв.м у квартирі
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що разом із відповідачем, колишнім
чоловіком та наймачем квартири, з
приводу користування якої виник спір,
та їхньою малолітньою дитиною
користуються вказаною квартирою.

З відповідачем ОСОБА_1 у позивача
склалися напружені стосунки, живуть
окремими сім»ями, та вона бажає
відкрити на своє ім»я власний особовий
рахунок на кімнати №№6 та 7 згідно
схеми поверхового плану квартири.

Рішенням Дніпровського
районного суду м.Києва від 13 травня 2014
року позовні вимоги задоволено,
вирішено:

- виділити у користування позивачу
та малолітній дитині дві суміжні
кімнати №№6 та 7 згідно схеми,
загальною площею, 29,9 кв.м, у квартирі
АДРЕСА_1;

- виділити у користування
відповідачу ОСОБА_1 кімнату площею 14,7
кв.м у квартирі АДРЕСА_1.

Зобов»язано КП «Керуюча дирекція
Дніпровського району м.Києва» укласти
з ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої дитини, окремий
договір найму житлового приміщення на
дві суміжні кімнати №№6 та 7 згідно
схеми, загальною площею 29,9 кв.м у
квартирі АДРЕСА_1.

Не погодившись з ухваленим рішенням,
ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 на
підставі довіреності, подано
апеляційну скаргу, у якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилається на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
якими зазначає, що суд без передбачених
на те процесуальним законом норм
прийняв уточнення до позовної заяви,
якими позивач змінювала кількісний та
статусний склад осіб, які беруть участь
у справі, що вплинуло на їхні права і
обов»язки відносно відповідача ОСОБА_1
та ухвалення рішення на користь особи -
малолітньої ОСОБА_4, яка при поданні
позовної заяви до суду та при відкритті
провадження у справі була зазначена як
третя особа.

Також зазначає, що уточнені позовні
вимоги від 10 лютого 2014 року були подані
за підписом представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_5, проте повноважень у останнього
на вчинення такої процесуальної дії не
було. Вказує, що представник ОСОБА_6 під
час розгляду справи 13 травня 2014 року
приймав участь у судовому засіданні,
проте його повноваження припинились 06
квітня 2014 року.

Вказує на те, що судом не прийнято
процесуального рішення стосовно
відмови від позовних вимог ОСОБА_7, яка
в ході внесення попередніх уточнень до
позовної заяви була зазначена як
позивач.

Як на підставу порушення судом першої
інстанції норм процесуального права
посилається на те, що ст.104 ЖК
Української РСР, на яку позивач
посилалась як на правову підставу
своїх вимог, застосовується у випадках
відсутності згоди членів сім»ї наймача
або відмови наймодавця в укладенні
окремого договору найму, проте такі
обставини відсутні і суд цього не
з»ясовував.

Зазначає, що позивач з грудня 2011 року у
квартирі, з приводу користування якої
виник спір, не проживає та в силу
положень ст.64 ЖК Української РСР
втратила право на заявлені нею вимоги.
На підтвердження обставин не
проживання суду надавався акт житлової
організації від 07 травня 2014 року, в
приєднанні якого до справи було
відмовлено.

В судовому засіданні відповідач та
його представник апеляційну скаргу
підтримали.

Інші учасники цивільного процесу в
судове засідання не з»явились, про
дату, час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином,
представник КП «Керуюча дирекція
Дніпровського району м.Києва» подав
письмові заперечення проти доводів
апеляційної скарги, які містять заяву
про розгляд справи за відсутності
представника. Інші учасники цивільного
процесу про причини неявки суд не
повідомили.

З урахуванням вимог ст.305 ЦПК України
колегія суддів ухвалила слухати справу
за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача та його представника,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого по справі рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що
позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі.

22 січня 2002 року Дніпровською районною у
м.Києві державною адміністрацією
ОСОБА_1 видано Ордер №14206 серії «Б» на
право зайняття жилого приміщення -
квартири АДРЕСА_1 разом із сім»єю -
дружиною ОСОБА_8, дочкою дружини ОСОБА_9
та батьком ОСОБА_10

Відповідно до даних Довідки з місця
проживання про склад сім»ї та
реєстрації №424, виданої 19 березня 2014
року ЖРЕО №408, у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані позивач, відповідач
ОСОБА_1 та їхня малолітня дочка ОСОБА_4
Особовий рахунок відкритий на ОСОБА_1

Квартира складається з трьох
ізольованих кімнат площею 14,7, 15,2, 14,7
кв.м.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
вони ґрунтуються на положеннях ст.104 ЖК
української РСР та позивач, як член
сім»ї наймача, має право на укладення з
нею окремого договору найму на
конкретні жилі приміщення.

З такими висновками колегія суддів
погоджується.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.61 ЖК
Української РСР користування жилим
приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду
здійснюється відповідно до договору
найму жилого приміщення. Договір найму
жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового
фонду укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем - житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності -
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Відповідно до ст.64 цього Кодексу члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

Відповідно до ст.104 цього Кодексу член
сім'ї наймача вправі вимагати, за
згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення з ним
окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам статті 63 цього
Кодексу. У разі відмовлення членів
сім'ї дати згоду на укладення окремого
договору найму, а також у разі відмови
наймодавця в укладенні такого договору
спір може бути вирішено в судовому
порядку. Правила, встановлені частиною
першою цієї статті, не поширюються на
жилі приміщення в будинках
підприємств, установ, організацій
найважливіших галузей народного
господарства (частина перша статті 114),
крім випадків, коли наймач одержав
приміщення не у зв'язку з трудовими
відносинами або коли наймодавець
втратив право на його виселення, а
також на приміщення в будинках
колгоспів.

Виділення у окреме користування жилого
приміщення (кімнати в ньому) забезпечує
можливість відокремитися особі, в якої
про це виник інтерес, зокрема, від
солідарного тягаря по утриманню всієї
житлової площі на величину, на яку вона
не претендує, крім місць загального
користування, та встановлення порядку
користування житловими кімнатами.
Право на таке виділення виникає при
наявності згоди інших членів сім»ї та
наймодавця.

Звертаючись до суду з позовними
вимогами, позивач про обставини
відокремлення від солідарного
обов»язку із своїм колишнім чоловіком
зазначила і ці обставини дають
підставу для врегулювання відносин
згідно із ст.104 ЖК Української РСР.

Ураховуючи, що можливість реалізації
права позивача на зміну договору найму
житлового приміщення залежить від
згоди наймача та наймодавця або її
відсутності, то таке право згідно із п.1
ч.1 ст.15 ЦПК України має характер
оспорюваного.

Відтак, доводи апеляційної скарги в
частині невірного застосування ст.104 ЖК
України є помилковими та відхиляються
колегією суддів.

При цьому колегія суддів також
ураховує, що матеріали справи не
містять доказів, що запропонований
позивачем порядок користування не
узгоджується з інтересами всіх
зареєстрованих осіб.

Доводи апеляційної скарги в частині
непроживання позивача з грудня 2011 року
у квартирі, з приводу користування якої
виник спір, та, як наслідок, втрата
передбачених ст.64 ЖК Української РСР
прав, є помилковими, оскільки зазначена
стаття регулює питання про надання
членам сім»ї наймача прав та
обов»язків, що випливають із існуючих
відносин з договору найму.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
установлено. Рішення ухвалено на
підставі остаточно уточненої позовної
заяви, що підписана позивачем. Окрім
того, матеріали справи (а.с. 5 зворот)
містять довіреність від 10 квітня 2013
року, видану ОСОБА_3, якою остання
уповноважує ОСОБА_5 здійснювати
функції представництва в суді та
довіреність дійсна до 10 квітня 2016 року.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якого діє ОСОБА_2 на підставі
довіреності, відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 13 травня 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

Є.В. Болотов