10.07.2014 Справа № 337/1641/14-ц
Пров. №2/337/892/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року
Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі головуючого судді
Бондаренко І.В.

при секретарі
Биковій С.Б.

з участю представника позивача
адвоката ОСОБА_1

представника відповідача адвоката
ОСОБА_2

представника третьої особи адвоката
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Запоріжжі
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа ОСОБА_6, про встановлення
факту проживання однією сім»єю
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
визнання права власності на майно та
розподіл спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач подала до суду позов до
відповідача, в якому просить
встановити факт проживання ОСОБА_4 з
ОСОБА_5 однією сім»єю без реєстрації
шлюбу в період з 01 січня 2003 року по 01
серпня 2013 року; визнати майно, придбане
у вказаний проміжок часу спільною
сумісною власністю та розподілити його
між ними, а саме за ОСОБА_4 визнати право
власності та виділити їй: кімнати №15,16
в б.41 по АДРЕСА_8 в м.Запоріжжі вартістю
112000 грн.; автомобіль ЗАЗ Таврія-Нова р.н.
НОМЕР_3 вартістю 9600 грн.; пральну машину
«Самсунг» вартістю 500 грн.; телевізор
кухонний вартістю 200 грн.; два
кондиціонери загальною вартістю 2400
грн.; хлібопічку вартістю 100 грн.;
принтер вартістю 800 грн.; ксерокс
вартістю 600 грн.; два комп'ютери
загальною вартістю 1000 грн.;
комп'ютерний монітор вартістю 600 грн.;
комп'ютерний монітор вартістю 750 грн.;
ноутбук вартістю 500 грн.; стіл офісний
вартістю 500 грн.; диван офісний вартістю
1000 грн., а всього майна на загальну суму
130550 грн.; за ОСОБА_5 визнати право
власності та виділити йому: квартиру
АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі вартістю 184000 грн.,
потім уточнила, що за ОСОБА_5 визнати
право власності на ринкову вартість
цієї квартири, оскільки вона була
продана; шафу для одягу вартістю 1000
грн.; шафу для посуду вартістю 1500 грн.;
кухонний гарнітур вартістю 2000 грн.;
меблі для вітальні вартістю 1000 грн.; дві
шафи на балконі вартістю 4000 грн.; диван
вартістю 1000 грн.; журнальний стіл
вартістю 100 грн.; тумбочку під телевізор
вартістю 100 грн.; гардини вартістю 500
грн.; витяжку для кухні вартістю 200 грн.;
планшет вартістю 1000 грн.; а всього майна
на загальну суму 196400 грн.. Також,
просить стягнути з ОСОБА_5 на свою
користь грошову компенсацію за різницю
в вартості спільного майна в сумі 32925
грн., та судові витрати.

Відповідач в судовому засіданні з
позовом погодився частково та
зазначив, що дійсно проживав з ОСОБА_4
однією сім»єю без реєстрації шлюбу в
період з кінця лютого - початку березня
2007 року та до 01 серпня 2013 року, до цього
часу він з 2004 року підтримував з нею
лише романтичні стосунки, спільно
сім»єю не проживав, спільні бюджет та
бізнес не вів. Автомобіль ЗАЗ та
квартиру придбав особисто і без участі
позивачки, для купівлі вказаного майна
отримував кредити, які потім сплатив,
при цьому визнає, що частину кредиту за
квартиру сплачував в період з березня
2007 року по 2010 рік у період спільного
проживання з позивачкою, але
сплачувати кредит допомагали його
батьки. В період спільного проживання з
позивачкою вони придбали майно: шафу
для одягу вартістю 1000 грн.; шафу для
посуду вартістю 1500 грн.; меблі для
вітальні вартістю 1000 грн.; дві шафи на
балконі вартістю 4000 грн.; журнальний
стіл вартістю 100 грн.; тумбочку під
телевізор вартістю 100 грн.; гардини
вартістю 500 грн.; телевізор кухонний
вартістю 200 грн.; два кондиціонери
загальною вартістю 2400 грн.; хлібопічку
вартістю 100 грн.; пральну машину
«Самсунг» вартістю 500 грн.; принтер
вартістю 800 грн. та ноутбук вартістю 800
грн., всього майна на суму 11200 грн..
Вартість майна, вказану позивачкою, він
не оспорює, крім вартості нежитлового
приміщення в б.41 по АДРЕСА_8 в
м.Запоріжжі, яке придбано ним та
позивачкою у рівних частках, тому
розподілене бути не може. Крім того,
квартира АДРЕСА_1 продана ОСОБА_6, яка є
її власницею на даний час.

Представник третьої особи ОСОБА_6
в судовому засіданні з позовом не
погодився та зазначив, що 26.10.2013 року
ОСОБА_6 придбала у ОСОБА_5 квартиру
АДРЕСА_1, належним чином зареєструвала
своє право власності та є її власницею
на даний час, тому вказана квартира не
може бути розподілена між сторонами по
справі.

В судовому засіданні встановлено
та не оспорюється сторонами по справі,
що з 2002 року ОСОБА_4 почала працювати у
ПП «Аверс-плюс», власником якого є
ОСОБА_5 /а.с.17/, з того ж часу відбулось їх
знайомство.

Офіс ПП «Аверс-Пліс» з того часу був
розташований в АДРЕСА_8, які ОСОБА_5
орендував до лютого 2007 року.

ОСОБА_4 суду пояснила, що з січня
2003 року почала проживати спільно з
ОСОБА_5 однією сім»єю.

ОСОБА_5 суду пояснив, що почав
підтримувати з ОСОБА_4 романтичні
відносини з 2004 року, але однією сім»єю з
нею не проживав до лютого-березня 2007
року.

02.04.2004 року ОСОБА_5 уклав з ЗАТ
«ЗАЗ» договір купівлі-продажу
автомобіля з використанням
банківського кредиту та придбав
автомобіль ЗАЗ - Таврія 110217 р.н. НОМЕР_2
за 16720 грн.. Згідно довідки Запорізького
ДАІ ГУМВСУ в Запорізькій області від
24.04.2014 року автомобіль на даний час
зареєстровано за ОСОБА_5 /а.с.90,102-104/.

17.05.2005 року ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_8
договір купівлі-продажу, згідно якого
за 55803 грн. придбав у нього квартиру
АДРЕСА_1, належним чином зареєстрував
своє право власності на неї. /а.с.96-97/.

Зі слів ОСОБА_5, для придбання
вказаної квартири в травні 2005 року він
уклав з ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредитний
договір на суму 7500 доларів США, копія
якого суду не надана, але надана
виписка про погашення по кредиту від
16.05.2005 року, з якої вбачається, що кредит
достроково погашений 22.07.2010 року /а.с.126/.

Сторони не оспорюють цих
обставин.

Позивач в обґрунтування своїх
доводів про те, що вона з 2003 року
проживала однією сім»єю з ОСОБА_5 та
витрачала кошти на ремонт квартири за
адресою АДРЕСА_1, та на виготовлення та
придбання для цієї квартири
різноманітних меблів, надала суду
наступні договори: договір №10 від
15.06.2005 року між ОСОБА_4 та ТОВ
«Хімпромсервіс» на
ремонтно-будівельні роботи за адресою
АДРЕСА_1 загальною вартістю 40000 грн.,
акти виконаних за цим договором робіт
та квитанції за період з 20.06.2005 р. по
19.10.2005 р. про сплату 2500 грн., 5500 грн., 8000
грн. /а.с.18-26/; накладна №1144 від 10.06.2005 р.
та квитанція на суму 6076,20 грн. про
придбання ОСОБА_4 у ПП «ОСОБА_28»
кабелів, шпаклівки, ґрунтовки, дверного
блоку та розподільної коробки,
накладна №1450 від 08.08.2005 р. та квитанція
на суму 9370,80 грн. про придбання ОСОБА_4 у
ПП «ОСОБА_28» унітазу, водонагрівача,
ванни, сушителя для рушників,
смесителя, пластикових труб,
керамічної плитки, шпалер та фарби.
/а.с.27-30/; договір №МОК-068 від 27.08.2008 р. між
ПП ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на поставку
металопластикових виробів на суму 1700
грн./а.с.31/; договір № 601 від 20.12.2005 року
між ПП «ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на
виготовлення та поставку меблів /шафи
для одягу/ за адресою АДРЕСА_1 на суму
1500 грн. /а.с.32-35/; договір №602 від 20.12.2005
року між ПП «ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на
виготовлення та поставку меблів /горки/
за адресою АДРЕСА_1 на суму 2500 грн.
/а.с.36-39/; договір №158 від 05.03.2006 року між
ПП «ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на виготовлення
та поставку меблів /кухонного
гарнітуру кутового/ за адресою
АДРЕСА_1 на суму 4969 грн. /а.с.40-43/; договір
№303 від 12.10.2007 року між ПП «ОСОБА_10 та
ОСОБА_4 на виготовлення та поставку
меблів /навісних шаф тумби / за адресою
АДРЕСА_1 на суму 2000 грн. /а.с.44-47/; договір
№4 від 16.01.2012 року між ПП «ОСОБА_10 та
ОСОБА_4 на виготовлення та поставку
меблів /балконних шаф / за адресою
АДРЕСА_1 на суму 4000 грн. /а.с.48-51/.

Проте, на даний час ОСОБА_5 подав
до Ленінського районного суду
м.Запоріжжя позовну заяву про визнання
вказаних договорів недійсними, ухвалою
суду від 26.05.2014 року відкрите
провадження по справі. /а.с.159-161/. Крім
того, за заявою ОСОБА_5 щодо надання
неправдивих документів, а саме актів
виконаних робіт ПП «ОСОБА_10» та ТОВ
«Хімпромсервіс» дані Хортицьким РВ
внесені до ЄРДР.

ОСОБА_5 в обґрунтування придбання
ним до початку відносин з ОСОБА_4
комп'ютерної техніки надав суду
накладну та гарантійний талон, з яких
вбачається що монітор «Самсунг»
придбано в ТОВ «Рома Лтд» 14.08.2000 року
/а.с.105,106/, а також гарантійний талон до
ксероксу, придбаному 11.06.2005 року /а.с.107/.
Проте, на вказаних документах не
вказано, ким саме придбана техніка.

20.02.2007 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у
рівних частках за договором
купівлі-продажу придбали кімнати
АДРЕСА_8 зареєстрували своє право
власності кожен по 1/2 частині вказаного
приміщення. /а.с.52-54/.

При цьому, в договорі
купівлі-продажу від 20.02.2007 року,
укладеному на Запорізькій товарній
біржі «Гілея» та засвідченому
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили, що у
зареєстрованому шлюбі не перебувають
та ні з ким однією сім»єю без укладення
шлюбу не проживають.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому
засіданні підтвердили свої підписи у
вказаному договорі та під вказаним
його пунктом.

ОСОБА_5 суду пояснив, що саме після
укладення цього договору він почав
проживати з ОСОБА_4 однією сім»єю без
реєстрації шлюбу.

Сторони пояснили, що на час
початку проживання один з одним у
зареєстрованому шлюбі ніхто з них не
перебував.

Згідно звіту про незалежну
оцінку, здійсненого оцінщиком ОСОБА_12,
ринкова вартість кімнат АДРЕСА_8
складає 58970 грн. /а.с.165-205/.

Згідно довідки від 19.06.2014 року
директора ТОВ «Капітал-Сервіс 97»,
середньоринкова вартість вказаного
приміщення може складати 115000 грн..

26.10.2013 року ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_6
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, договір засвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_13. Продаж квартири
здійснено за148842 грн., ОСОБА_6 на даний
час здійснила державну реєстрацію
свого права власності на вказану
квартиру /а.с.98-100/.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 07.11.2013 року
склали акт приймання квартири, згідно з
яким в квартирі на час її передачі
ОСОБА_6 знаходяться меблі: кухонні
меблі, холодильник, диван, 2 крісла, шафа
для передпокою, горка у кімнаті /а.с.101/.

13.11.2013 року комісія МКП
«Основаніє» склала акт про те, що на
вказаний день в квартирі АДРЕСА_1
проживає ОСОБА_4. /а.с.56/.

У підтвердження своїх доводів про
те, що гроші на придбання меблів в
спірній квартирі та на виплату кредиту
по квартирі йому давали його батьки,
ОСОБА_5 надав суду виписку з пенсійної
картки свого батька ОСОБА_14, з якої
вбачається, коли ОСОБА_14 знімав, і в
яких сумах, гроші з вказаної картки.
/а.с.128-132/.

На підтвердження факту
проживання однією сім»єю з ОСОБА_5 у
період з січня 2003 року ОСОБА_4 надала
суду фотографії, на яких зображено, зі
слів ОСОБА_4: 1/ у квартирі батьків
ОСОБА_5 в АДРЕСА_4 в 2003-2004 роках, де
зображені ОСОБА_4, ОСОБА_5 мати ОСОБА_5, а
також позивач, відповідач та їх батьки
і син ОСОБА_4 /а.с.10/; 2/ у квартирі батьків
ОСОБА_4 в АДРЕСА_4 восени 2003 року
зображені разом ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а
також в орендованій ОСОБА_5 квартирі в
АДРЕСА_6 01.02.2004 року зображені ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та його мати, батько ОСОБА_4
/а.с.11/; у квартирі батьків ОСОБА_4 в
АДРЕСА_4 08.03.2005 року зображені разом
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також батьки ОСОБА_4
та мати ОСОБА_5, а також в серпні 2006 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом у кафе /а.с.12/; в
офісі по АДРЕСА_8 в м.Запоріжжі в 2007 році
зображені на святкуванні ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та співробітники /а.с.13/; влітку
2009 року зображені разом на відпочинку в
СМТ Кирилівка ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та в 2011
році в квартирі АДРЕСА_7 разом на
святкуванні /а.с.14/; в листопаді 2005 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зображені разом на
святкуванні у свідка ОСОБА_8 /а.с.162/;
30.07.2006 року зображені разом ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 на дачі ОСОБА_4 на святкуванні
дня народження ОСОБА_5 /а.с.163/; в
квартирі АДРЕСА_7 зображені ОСОБА_4, її
батько та свідок ОСОБА_15 /а.с.164/.

ОСОБА_5 в судовому засіданні
підтвердив склад осіб, які зображені на
наданих позивачкою суду фотографіях,
але наполягав, що до лютого -березня 2007
року він з ОСОБА_4 перебував лише у
романтичних відносинах, знайомився з
її сином та батьками, його батьки та
батьки ОСОБА_4 бували одне в одного в
гостях, але однією родиною не проживав.

Свідок ОСОБА_16 - сусідка по б.14 по
АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі - суду пояснила,
що її квартира розташована на 4 поверсі
цього будинку, а квартира, в якій
мешкали ОСОБА_17 та ОСОБА_4 - на 6 поверсі.
У квартиру АДРЕСА_7 ОСОБА_5 та ОСОБА_4
вселялись разом, потім в квартирі
робили ремонт, купували меблі. Вона
бувала в цій квартирі та бачила, що вони
живуть разом з часу вселення. Восени 2013
року дізналась, що ОСОБА_5 продав
квартиру, підписувала акт про
проживання в квартирі ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він знає, оскільки
вони займались ріелторською
діяльністю, і з 2003 року батьки свідка
познайомились з ними, а потім
познайомився і він. Він практично
одночасно встановлював кондиціонер в
офісі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_8, а
також встановлював кондиціонер в їх
квартирі по АДРЕСА_1 була лише ОСОБА_4 і
гроші за встановлення кондиціонеру
йому віддавала вона.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що
ОСОБА_4 знає з дитинства. В 2003 році зі
слів ОСОБА_20 їй стало відомо, що та
заміжня. Свідок прийшла в офіс по
АДРЕСА_8, де познайомилась і з ОСОБА_5,
він з ОСОБА_4 допомагали свідку
придбати квартиру у жовтні 2003 року,
тоді ж вона дізналась, що ОСОБА_5 і є
чоловік ОСОБА_4. В 2010 році ОСОБА_5 також
допоміг свідку придбати нерухомість, а
в 2008 році він з ОСОБА_4 допомогли зятю
свідка продати нерухомість. Після
цього вони відмічали угоду в ресторані
і ОСОБА_5 з ОСОБА_4 були разом як чоловік
та дружина. ОСОБА_4 сказала їй, що
заміжня, ще в 2003-2004 роках, її син в цей
час проживав з батьками ОСОБА_4, а вона -
у чоловіка в Хортицькому районі, на
зйомній квартирі.

У підтвердження пояснень свідка
ОСОБА_19 позивач надала суду копії
договорів купівлі-продажу нерухомого
майна: від 25.10.2003 року про придбання
ОСОБА_19 квартири; та від 16.04.2010 року
також про придбання квартири ОСОБА_19, і
зазначила, що ці квартири ОСОБА_19
допомагали придбати ПП «Аверс-Плюс» і
вона з ОСОБА_5./а.с.137-138/.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що
вона є донькою свідка ОСОБА_19, з ОСОБА_4
разом навчалась ще у школі. В 2003 році
від своєї матері свідок дізналась, що
ОСОБА_4 працює в агентстві нерухомості
і допомогла їй купити квартиру. В 2004
році від самої ОСОБА_4 свідок дізналась,
що та проживає разом з чоловіком в
Хортицькому районі, де знімають
квартиру. Після цього в 2004 році вона
прийшла в офіс до ОСОБА_4, де
познайомилась з ОСОБА_5. ОСОБА_5 в 2007
році допомагав її чоловіку продавати
нерухомість. В 2005 році від ОСОБА_4
свідок дізналась, що вони купили
квартиру, вона прийшла в гості до
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квартиру по АДРЕСА_1,
побачила, що в квартирі вже зроблений
ремонт, але меблів ще немає. Після цього
вона також неодноразово бувала у них в
гостях в цій квартирі. Свідок з сім»єю
відпочивали разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, і
ті поводились, як подружжя.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що
вона є сусідкою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по
АДРЕСА_1, живе в квартирі в другому
під»їзді цього будинку. З ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 знайома з 2006 року, коли вона
прийшла в гості на день народження до
ОСОБА_8, які були раніше власниками цієї
квартири, і на дні народження
познайомилась з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які
там були разом і поводились, як
подружжя. З цього дня народження
зроблені фотографії, і на одній з них,
наданих суду позивачкою, свідок
підтвердила, що зображені вона та
ОСОБА_4 з ОСОБА_5 в квартирі ОСОБА_8, і що
це був 2006 рік.

ОСОБА_5 в судовому засіданні
підтвердив пояснення свідка в цій
частині.

Свідок ОСОБА_22 суду, також,
пояснила, що після цього бувала в
квартирі АДРЕСА_7, там вже був зроблений
ремонт, тоді як ОСОБА_8 продавали
квартиру без ремонту. При цьому, в
квартирі разом були і ОСОБА_5 і ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_23 - ОСОБА_24 суду
пояснила, що вона є давньою знайомою
ОСОБА_5, знає його з 2000 року. З ОСОБА_4
вона познайомилась у фірмі
«Аверс-Плюс», як з працівником ОСОБА_5. З
цього часу вона бувала і в квартирі по
АДРЕСА_6, яку знімав ОСОБА_5, і в його
новій квартирі по АДРЕСА_1, яку він
купив в 2005 році, але не бачила там
ОСОБА_4 і не бачила там жодних жіночих
речей. Влітку 2005 році в цій квартирі був
тільки ОСОБА_5 та його батьки. Приблизно
на початку 2007 року ОСОБА_5 свідку
повідомив, що хоче пожити з ОСОБА_4
однією сім»єю, і свідок почала бачити
її у квартирі ОСОБА_5, коли приходила у
гості. В 2007 -2009 роках свідок працювала в
«Аверс-Плюс», а в 2002-2003 роках допомагала
ОСОБА_5 у цій фірмі, консультувала його
як бухгалтер, бувала в його офісі
приблизно один раз на місяць, і не
помічала, щоб ОСОБА_5 жив з ОСОБА_4. На
фотографіях, наданих позивачкою,
впізнала і обстановку квартири по
АДРЕСА_6, яку знімав ОСОБА_5, і
обстановку квартири батьків ОСОБА_5, і
квартиру по АДРЕСА_1, де вже є ремонт,
але немає меблів, і що на цих
фотографіях зображені ОСОБА_5, ОСОБА_4,
батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_4, і сама свідок.
На дачі ОСОБА_4 також відмічали день
народження ОСОБА_5, але там були і інші
працівники Аверс-плюс. Їй відомо, що
ОСОБА_5 купив квартиру по АДРЕСА_1 в
м.Запоріжжі частково за гроші, які дали
йому батьки після продажу своєї
квартири, а також частково за кредитні
кошти.

Свідок ОСОБА_25 - мати ОСОБА_5 - суду
пояснила, що в 2005 році вони продали
належну їм квартиру по
вуд.Задніпровській в м.Запоріжжі, і
дали сину ОСОБА_5 7000 доларів на
придбання окремої квартири для нього.
ОСОБА_5 взяв в кредит ще 7500 доларів США
та придбав квартиру по АДРЕСА_1 в
м.Запоріжжі. Тоді син проживав один, ні
з ким однією сім»єю не проживав. Після
придбання сином квартири вони дали
йому ще гроші в сумі 16000 грн. на ремонт,
також вони з батьком давали сину гроші
на придбання кухонних меблів,
мікрохвильової пічі, кондиціонера. З
ОСОБА_4 свідок познайомилась приблизно
в 2004 році, побачила її в квартирі по
АДРЕСА_6, яку знімав її син, вони недовго
посиділи разом за столом. Потім ОСОБА_4
одна та разом зі своїми батьками бували
у них в гостях в їх квартирі по АДРЕСА_10,
яку вони продали на початку 2005 року, а
вже в 2006 році вони ближче познайомились
з ОСОБА_4, та її батьками, її батьки
запросили її у гості до себе в квартиру
по АДРЕСА_9. Свідок не заперечує, що на
фотографіях, наданих позивачкою,
ОСОБА_4, її батьки та її син зняті в їх
квартирі по АДРЕСА_10, і що це могло бути
лише до продажу вказаної квартири.
Свідок наполягає, що гроші на придбання
меблів та техніки, а також частково на
придбання квартири ОСОБА_5 давали
свідок та його батько, з ОСОБА_4 в той
час син спільно не проживав, а ще свідок
давала їм гроші на проживання і під час
їх спільного життя.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що є
знайомою матері ОСОБА_5, і з її слів
свідку відомо, що гроші на придбання
квартири ОСОБА_5 дали його батьки.

Вислухавши сторони, свідків та
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.74 СК України
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім»єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об»єктом спільної сумісної власності
жінки та чоловіка, які не перебувають у
шлюбі між собою, поширюються положення
глави 8 СК України.

Тобто, при застосуванні ст.74 СК
України слід виходити з того, що ця
норма поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі та між ними
склались усталені відносини, які
притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що
перебувають у фактичних шлюбних
відносинах, для вирішення майнового
спору на підставі ст.74 СК України суд
повинен встановити факт проживання
однією сім»єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу у період, впродовж
якого було придбане спірне майно.

У відповідності до ст.ст.256-259 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, в тому числі встановлення
факту спільного проживання жінки та
чоловіка без реєстрації шлюбу.

При цьому, СК України набрав чинності з
01 січня 2004 року, а правовідносини, що
виникли до набрання чинності СК
України, регулювались КпШС України.

Згідно ст.ст.11,60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі доказів, обов»язок надання
яких покладається на сторони по справі.

В даному випадку, вирішуючи питання про
те, чи є підстави для встановлення
факту проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5
однією сім»єю без реєстрації шлюбу у
період з 01 січня 2003 року по 01 серпня 2013
року, суд виходить з того, що оскільки
СК України, який передбачає можливість
встановлення такого факту судом,
набрав чинності з 01.01.2004 року, а КпШС
України не передбачав можливості
встановлення факту спільного
проживання чоловіка та жінки, то у
задоволенні вимог про встановлення
такого факту за період з 01.01.2003 року по
01.01.2004 року необхідно відмовити.

Щодо вимог встановити факт спільного
проживання позивачки та відповідача
однією сім»єю у період з 01.01.2004 року по
20.02.2007 року /день укладення договору
купівлі-продажу приміщення - кімнат
АДРЕСА_8/ - то суд, попри надання
позивачкою таких доказів в
обґрунтування того, що в цей період
вона проживала спільно з ОСОБА_5 однією
та вела з ним спільне господарство, як
пояснення свідків ОСОБА_16, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_27, ОСОБА_22, договорів на
ремонт спірної квартири та на
придбання меблів для цієї квартири,
спільних з ОСОБА_5 фотографій,
приходить до висновку, що надані
позивачем докази не підтверджуються
належним чином той факт, що вона не
просто підтримувала з ОСОБА_5 у цей
період романтичні стосунки, але і вела
з ним спільне господарство та між ними
склались усталені відносини, які
притаманні подружжю.

При цьому, у договорі
купівлі-продажу приміщення - кімнат
АДРЕСА_8 від 20.02.2007 року як ОСОБА_5, так і
ОСОБА_4 підтвердили, що у
зареєстрованому шлюбі не перебувають
та ні з ким однією сім»єю без укладення
шлюбу не проживають, це засвідчено
нотаріусом, і в судовому засіданні
сторони підтвердили факт своїх
підписів у договорі під даним
зазначенням у договорі.

Таким чином, позивачка 20.02.2007 року
нотаріально підтвердила, що станом на
вказаний день ні з ким, в тому числі і з
ОСОБА_5, вона однією сім»єю без
укладення шлюбу не проживає.

Враховуючи наведене, у суда немає
підстав для встановлення факту
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу
у період з 01.01.2004 року по 20.02.2007 року
включно.

До пояснень свідків ОСОБА_16,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_27, ОСОБА_22 в цій
частині суд відноситься критично,
оскільки про факт проживання позивачки
та відповідача саме як чоловіка та
жінки однією сім»єю в цей період свідки
знають тільки зі слів позивачки, а
зустрічі на святах в різні періоди
часу, в тому числі і зображені на
фотографіях, самі по собі не
підтверджують факту саме проживання
однією сім»єю цих чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу з наявністю усталених
відносин, які притаманні подружжю.

Крім того, перебування ОСОБА_4 під
час ремонту в квартирі та встановлення
там кондиціонеру, про що пояснили
свідки з боку позивачки, само по собі
також не підтверджує наявності між
позивачкою та відповідачем усталених
подружніх відносин на той час.

Щодо майна та вартості ремонтних
робіт, які зазначені у договорах за
2005-2007 рік, укладених ОСОБА_4, і які вона
надала суду в обґрунтування спільного
побуту з ОСОБА_5 в цей період, то позовні
вимоги щодо розподілу коштів на ремонт
та покращення квартири сторонами не
заявлялись, і на даний час сторони не
надали суду даних про те, що ці
договори, які оспорюються ОСОБА_5 в
судовому порядку, на цей час визнані
дійсними чи недійсними, тому вони не
можуть бути прийняті судом, як належні
докази по справі.

Таким чином, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_4 про встановлення факту
спільного проживання з ОСОБА_5 однією
сім»єю без реєстрації шлюбу можуть
бути задоволені за період з 21.02.2007 року
по 01.08.2013 року, оскільки цей період
спільного проживання не оспорюється
обома сторонами по справі.

При визначенні обсягу спільного
майна, яке придбане ОСОБА_4 та ОСОБА_5
під час спільного проживання однією
сім»єю без реєстрації шлюбу, і яке може
бути розподілене між ними, суд виходить
з того, що автомобіль ЗАЗ Таврія-Нова
р.н. НОМЕР_3, комп'ютери, монітори,
ксерокс, квартира АДРЕСА_1, а також 1/2
частина офісу в б.41 по АДРЕСА_8 в
м.Запоріжжі, були придбані ОСОБА_5 до
21.02.2007 року, про що надані відповідні
договори купівлі-продажу, а також
гарантійні талони на техніку.

Приміщення - кімнати АДРЕСА_8 - також
було придбане сторонами по справі
20.02.2007 року, крім того, дане приміщення
за своїми технічними характеристиками
є неподільним, і на даний час, з
пояснень сторін по справі, ним
користується лише ОСОБА_5.

При цьому, сторони придбали його у
рівних частках кожний, підтвердивши, що
на час його придбання вони у шлюбних
відносинах не перебувають та спільно
ні з ким не проживають, тому воно також
не може бути виділене у власність
одному з них, як спільне майно подружжя,
а позовні вимоги про порядок
користування цим майном сторони не
заявляли.

Щодо такого майна, яке просить
розподілити позивачка, як диван та стіл
офісні, кухонний гарнітур, диван та
витяжка для кухні, то сторони не надали
суду належних доказів того, коли саме,
ким і за які кошти було придбане це
майно, тому в частині розподілу
вказаного майна позовні вимоги
задоволені бути не можуть.

Що стосується спірної квартири за
адресою АДРЕСА_1, то визначивши, що дана
квартира придбана ОСОБА_5 до початку
спільного проживання його з
позивачкою, суд виходить з того, що на
час подачі позову до суду ОСОБА_5 продав
цю квартиру третій особі ОСОБА_6, яка є
її власницею, тому вказана квартира не
може бути розподілена відповідачу, а її
ринкова вартість не може бути
врахована у повному обсязі при
розподілі майна у частку майна ОСОБА_5 з
наступних підстав.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнали в
судовому засіданні, що, придбавши дану
квартиру в кредит в 2005 році, ОСОБА_5
продовжував сплачувати кредит і в
період спільного проживання з ОСОБА_4,
тобто з 21.02.2007 року по 22.07.2010 року, що
підтверджується і випискою з рахунку
ОСОБА_5 по кредитному договору з ПАТ
«ПриватБанк». /а.с.126/.

Тобто кошти, які були сплачені за
кредитним договором у період спільного
проживання сторін по справі, могли б
бути об»єктом спільного майна
подружжя, яке підлягає розподілу, проте
позовні вимоги про розподіл цих коштів
сторони по справі не заявили.

Таким чином, суд прийшов до
висновку що майно, яке придбане
сторонами по справі під час їх
спільного проживання однією сім»єю як
чоловіка та дружини в період з 21.02.2007
року по 01.08.2013 року, не оспорюється
обома сторонами по справі та підлягає
розподілу між ними у відповідності до
глави 8 СК України, це: пральна машина
«Самсунг» вартістю 500 грн.; телевізор
кухонний вартістю 200 грн.; два
кондиціонери загальною вартістю 2400
грн.; хлібопічка вартістю 100 грн.;
принтер вартістю 800 грн.; ноутбук
вартістю 500 грн.; шафа для одягу
вартістю 1000 грн.; меблі для вітальні
вартістю 1000 грн.; журнальний стіл
вартістю 100 грн.; тумбочка під телевізор
вартістю 100 грн.; гардини вартістю 500
грн.; дві шафи на балконі вартістю 4000
грн.. Загальна вартість цього майна
складає 11200 грн..

Враховуючи положення ст.70 СК
України щодо рівності часток майна при
розподілі майна подружжя, суд вважає,
що позивачу ОСОБА_4, з урахуванням тої
частки майна, яку вона вже забрала собі
при виїзді з квартири ОСОБА_5, чого вона
не оспорює, необхідно виділити
наступне майно: пральну машину
«Самсунг» вартістю 500 грн.; телевізор
кухонний вартістю 200 грн.; кондиціонер
вартістю 1200 грн.; хлібопічка вартістю 100
грн.; принтер вартістю 800 грн.; ноутбук
вартістю 500 грн.; шафа для одягу
вартістю 1000 грн.; меблі для вітальні
вартістю 1000 грн.; журнальний стіл
вартістю 100 грн.; тумбочка під телевізор
вартістю 100 грн.; гардини вартістю 500
грн., а всього майна на суму 6000 грн..

Відповідачу ОСОБА_5 необхідно
виділити наступне майно: кондиціонер
вартістю 1200 грн. встановлений в офісі;
дві шафи на балконі вартістю 4000 грн., а
всього майна на суму 5200 грн..

Крім того, у відповідності до ст.88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача мають бути стягнуті витрати
на сплату судового збору пропорційно
до задоволених позовних вимог в сумі
243,60 грн., а конкретні вимоги про
стягнення витрат на правову допомогу
позивачкою не заявлялись.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,208,212-218, 256-259
ЦПК України, ст.ст.74,70 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Встановити факт проживання
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім»єю без
реєстрації шлюбу з 21 лютого 2007 року по 01
серпня 2013 року.

Визнати майно, придбане у
вказаний проміжок часу спільною
сумісною власністю та розподілити його
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступним чином:

-за ОСОБА_4 визнати право власності та
виділити їй в користування: пральну
машину «Самсунг» вартістю 500 грн.;
телевізор кухонний вартістю 200 грн.;
кондиціонер вартістю 1200 грн.;
хлібопічка вартістю 100 грн.; принтер
вартістю 800 грн.; ноутбук вартістю 500
грн.; шафа для одягу вартістю 1000 грн.;
меблі для вітальні вартістю 1000 грн.;
журнальний стіл вартістю 100 грн.;
тумбочка під телевізор вартістю 100 грн.;
гардини вартістю 500 грн., а всього майна
на суму 6000 грн..

Визнати за ОСОБА_5 право власності та
виділити йому в користування:
кондиціонер вартістю 1200 грн.,
встановлений в офісі; дві шафи на
балконі вартістю 4000 грн., а всього майна
на суму 5200 грн..

Стягнути з ОСОБА_5 і.н.НОМЕР_4/ на користь
ОСОБА_4 витрати по сплаті судового
збору в сумі 243,60 грн..

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його
проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через суд першої
інстанції.

Суддя