Номер провадження: 22-ц/785/4365/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:
суддів:
Гайворонського С.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного
акціонерного товариства „Українська
Страхова Компанія „Княжа Вієнна
Іншуранс Груп" про стягнення довічно
щомісячної грошової суми у
відшкодування шкоди, завданої смертю
потерпілого, та про стягнення
моральної шкоди, за участю третьої
особи без самостійних вимог щодо
предмета спору, ОСОБА_6,за апеляційними
скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 04 березня 2014 року,
В жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, завданої смертю
потерпілого, вимагаючи стягнути
моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн. та
стягувати щомісячно на її утримання
суму у розмірі 960,00 грн. (а.с.1-2).
В травні 2013 року позивач подала
адресовану суду свою письмову уточнену
позовну заяву, у якій зазначила в
якості відповідачів ОСОБА_4 та Приватне
акціонерне товариство „Українська
Страхова Компанія „Княжа Воєнна
Іншуранс Груп" (далі ПрАТ „УСК „Княжа
Вієнна Іншуранс Груп"), та згідно з якою
остаточно вимагала стягнути з ОСОБА_4
довічно щомісячну грошову суму у
розмірі 1 000,00 грн. у відшкодування
шкоди, завданої смертю потерпілого,
моральну шкоду у розмірі 87 124,00 грн., та
стягнути з ПрАТ „УСК „Княжа Вієнна
Іншуранс Груп" моральну шкоду у розмірі
12 876,00 грн. (а.с.52-55).
Крім того, під час судового розгляду
справи судом до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
(на стороні відповідачів), було
Позивач ОСОБА_3 мотивувала свої позовні
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 06
год. 30 хв. на автодорозі
Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка,
поблизу с.Сичівка Христинівського
району Черкаської області, сталась
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю автомобіля марки DAEWOO, під
керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіля
марки IVEKO, в результаті якої пасажир
ОСОБА_8, який знаходився в автомобілі
DAEWOO, під керуванням водія ОСОБА_4 та є її
сином, отримав тяжкі тілесні
ушкодження, від яких помер на місці ДТП.
Вироком Христинівського районного
суду Черкаської області від 08 червня 2012
року винним у вчиненні цього ДТП
визнано відповідача ОСОБА_4

Крім того, позивач посилалась на те, що
оскільки вона давно досягла пенсійного
віку і у неї виникло право на одержання
від сина утримання, та син регулярно
допомагав їй матеріально, так як вона є
людиною похилого віку з численними
розладами здоров'я, то відповідно до ч.1
ст.202 СК України, ч.1 ст.1200 та ч.1 ст.1202 ЦК
України має право на відшкодування
шкоди, завданої їй внаслідок смерті її
сина, розмір якої складає 1 000,00 грн.
щомісячно довічно.

Також позивач зазначила, що
відповідачем ОСОБА_4 їй завдано і
моральну шкоду, яку вона зазнала у
зв'язку з втратою свого рідного сина,
так як через таку страшну та трагічну
подію, яка виникла з вини ОСОБА_4, стан
її здоров'я погіршився, до теперішнього
часу вона страждає через втрату свого
рідного сина і впевнена, що такі
душевні надто болісні переживання та
страждання будуть довічно.

Одночасно позивач вказала, що на момент
ДТП у відповідача ОСОБА_4 був поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що є договором страхування,
який укладений з відповідачем ПрАТ
„УСК „Княжа Вієнна Іншуранс Груп",
тому відповідно до ч.1, 2 ст.1168, ст.1194 ЦК
України та п.27.3 ст.27 „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" у відповідача
ПрАТ „УСК „Княжа Вієнна Іншуранс Груп"
виникло зобов'язання щодо виплати їй
компенсації моральної шкоди у розмірі
12 876,00 грн. (виходячи з розміру 12
мінімальних заробітних плат у
місячному розмірі на день настання
страхового випадку - 1 073,00 грн.), а
різниця, яка складає 87 124,00 грн.
(100000,00грн.-12876,00грн.), підлягає стягненню
з відповідача ОСОБА_4.

У судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_9 підтримала позов,
представник відповідача ОСОБА_4 -
адвокат ОСОБА_10 та представник
відповідача ПрАТ „УСК „Княжа Вієнна
Іншуранс Груп" - Бацокін С.В. не визнали
позов і подали адресовані суду свої
письмові заперечення проти позову, які
приєднані судом до матеріалів справи
(а.с.32- 35, 109-110, 123-126).

Крім того, під час судового розгляду
справи представник ПрАТ „УСК „Княжа
Вієнна Іншуранс Груп" подав адресовані
суду свої письмові заяви про
відшкодування судових витрат, які
приєднані судом до матеріалів справи.

Третя особа ОСОБА_6 про дату, час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, оскільки викликаний до
суду за допомогою телефонного зв'язку
відповідно до ч.6 ст.74 ЦПК України, про
що свідчить складена 11.02.2014 року
секретарем судового засідання Довгань
Ж.В. телефонограма, однак до суду не
з'явився, про причину своєї неявки до
суду не повідомив.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 04 березня 2014 року позов
ОСОБА_3 було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
довічно щомісячну грошову суму у
розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. у
відшкодування шкоди, завданої смертю
потерпілого, а також моральну шкоду в
розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп.
та судові витрати в сумі 1 114,70 (одна
тисяча сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Крім того, було стягнуто з ОСОБА_4 на
користь держави судовий збір у сумі 2
433,70 грн. (дві тисячі чотириста тридцять
три гривні 70 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ „УСК
„Княжа Вієнна Іншуранс Груп" витрати,
пов'язані з розглядом справи, у розмірі
6 799 (шість тисяч сімсот дев'яносто
дев'ять) грн. 66 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила
рішення суду скасувати та ухвалити
нове - про задоволення її позовних
вимог у повному обсязі, посилаючись на
те, що рішення суду ухвалено із
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове - про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, в частині
стягнення матеріальної шкоди, а в
частині стягнення моральної шкоди та
судових витрат змінити, зменшивши їх
розмір, посилаючись на те, що рішення
суду ухвалено із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 03 червня 2014 року апеляційні
скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були
задоволені частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 04 березня 2014 року, в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
„Українська страхова компанія „Княжа
Вієнна Іншуранс Груп" витрат,
пов'язаних з розглядом справи, у
розмірі 6799,66 грн., було скасовано і
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким Приватному акціонерному
товариству „Українська страхова
компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп"
у стягненні цих витрат на їх користь із
ОСОБА_3 відмовлено.

В іншій частині рішення було залишено
без змін.

Разом з тим, ухвалюючи вказане судове
рішення, судом апеляційної інстанції в
мотивувальній частині було вирішено
питання про розподіл між сторонами
судових витрат, однак судом помилково
не вирішено це питання в резолютивній
частині рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може за
завою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо судом не
вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, колегія суддів з власної
ініціативи призначила справу до
розгляду для вирішення питання щодо
ухвалення додаткового рішення.

Так, в мотивувальній чистині рішення
зазначено, що у відповідності до ст. 2
Закону України «Про судовий збір» за
подання позовної заяви до суду з
вимогами матеріального характеру,
судовий збір має бути сплачений у
розмірі 1% від ціни позову, а з вимогами
нематеріального характеру - у розмірі
0,2 мінімальної заробітної плати, тобто
у сумі 229,40 грн. на час подання позову.

Враховуючи, що позивач просила
стягувати з відповідача на її користь
завдану матеріальну шкоду щомісячно у
сумі по 1000 грн., вона мала сплатити
судовий збір у мінімальному розмірі,
тобто у сумі 229,40 грн.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 мала
сплатити до суду судовий збір у сумі,
відповідно 229,40 грн., та 229,40 грн. В свою
чергу позивач при зверненні до суду
сплатила 1000 грн. (а.с.10). Крім того, нею
двічі було сплачено судовий збір: за
заяву про забезпечення доказів та про
витребування доказів по 114,70 грн. (а.с.
14,17).

Враховуючи, що судовий збір мав бути
сплачений у мінімальному розмірі, то у
відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_4 на користь позивача
ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір
у сумі 688,20 грн. (229,40 грн. + 229,40 грн. + 114,70
грн. + 114,70 грн.).

У зв'язку з цим, сума судового збору, яка
підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3,
підлягає зменшенню з 1114,70 грн. до 688,20
грн.

Крім того, суд безпідставно стягнув з
відповідача ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у сумі 2 433,70 грн., у зв'язку
з чим колегія суддів вважає за
необхідне виключити із резолютивної
частини рішення абзац четвертий.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
вважає за необхідне ухвалити у справі
додаткове рішення, яким зменшити суму
судового збору, який підлягає
стягненню з відповідача ОСОБА_4 на
користь позивача ОСОБА_3, з 1114,70 грн. до
688,20 грн., а також виключити із
резолютивної частини рішення абзац
четвертий, в якому йдеться про
стягнення з відповідача ОСОБА_4 на
користь держави судового збору у сумі 2
433,70 грн.

Керуючись ст. 88, п. 4 ч. 1 ст. 220, ст.ст. 313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

У цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Приватного акціонерного
товариства „Українська Страхова
Компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп"
про стягнення довічно щомісячної
грошової суми у відшкодування шкоди,
завданої смертю потерпілого, та про
стягнення моральної шкоди, за участю
третьої особи без самостійних вимог
щодо предмета спору, ОСОБА_6, ухвалити
додаткове рішення до рішення
апеляційного суду Одеської області від
03 червня 2014 року.

Зменшити суму судового збору, який
підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3, з
1114,70 грн. (одна тисяча сто чотирнадцять
гривень 70 копійок) до 688,20 грн. (шістсот
вісімдесят вісім гривень 20 копійок).

Виключити із резолютивної частини
рішення абзац четвертий, в якому
йдеться про стягнення з відповідача
ОСОБА_4 на користь держави судового
збору у сумі 2 433,70 грн. (дві тисячі
чотириста тридцять три гривні 70
копійок).

Додаткове рішення апеляційного суду
Одеської області набирає законної сили
з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко