Справа № 349/2221/13-ц
Провадження № 2/349/35/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 січня 2014 року
м. Рогатин

Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Могили Р.Г.

з участю секретаря
Матасової Н.М.

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Рогатині
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди,

в с т
а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
відшкодування 4 000,00 грн. матеріальної
шкоди заподіяної в результаті
пошкодження транспортного засобу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав повністю та суду
пояснив, що 04 жовтня 2013 року приблизно
о 22 год. 00 хв. він на скутері приїхав
до свого дідуся, що проживає в
АДРЕСА_1. Скутер залишив на узбіччі
дороги, біля саду та пішов до
житлового будинку. Перебуваючи у
будинку почув, якийсь гуркіт. Коли він
вийшов із будинку та підійшов до
місця, де був залишений скутер то
побачив, що даний транспортний засіб
мав значні механічні пошкодження.
Оскільки поблизу дідуся ніхто , крім
ОСОБА_2 не проживає , він пішов до неї ,
щоб з`ясувати обставини пошкодження
скутера. ОСОБА_2 йому пояснила, що
їхала підводою та зачепила скутер,
який знаходився посеред дороги. З
метою фіксування
дорожньо-транспортної пригоди він
повідомив працівників міліції. В
присутності працівників міліції
ОСОБА_2 підтвердила факт вчинення нею
ДТП під час керування гужовим
транспортом та пообіцяла
відшкодувати заподіяні матеріальні
збитки. Однак по даний час
відповідачкою не відшкодовано
заподіяних йому матеріальних збитків
, які він оцінює в сумі 4 000, грн.
Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечувала щодо задоволення
позову, вона та її представник суду
пояснили, що 04 жовтня 2013 року
приблизно о 22 год. 00 хв. вона дійсно
власною підводою разом із ОСОБА_4
їздили підводою на хутір «Межигаї» за
питною водою. Коли вони повернулись
додому в с.Загір`я Рогатинського
району , то до неї прийшов ОСОБА_1,
який звинуватив в тому, що вона
підводою зачепила його скутер, який
він залишив на узбіччі дороги. Вона
заперечувала та стверджувала, що
ніякого скутера не бачила. Тоді
ОСОБА_1 викликав працівників міліції,
які склали на неї два протоколи : про
керування скутером в нетверезому
стані та без посвідчення водія. Свої
пояснення у протоколах про
адміністративне правопорушення
писала під диктовку інспекторів ДПС,
які чинили на неї психологічний
тиск. Запевняє, що на скутер не
наїжджала, хто пошкодив даний
транспортний засіб їй не відомо.

Вислухавши пояснення сторін, свідків
та дослідивши письмові докази по
справі, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні сторонам було
роз'яснено зміст ст.ст.10, 11, 27, 31 ЦПК
України про змагальність сторін та
диспозитивність цивільного
судочинства .

За змістом ст.ст.10,11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд
розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

За змістом частин третьої та
четвертої статті 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у
сторін та інших осіб , які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

На підтвердження своєї вимоги про
відшкодування відповідачем ОСОБА_2
матеріальної шкоди заподіяної в
результаті пошкодження транспортного
засобу, позивач долучив до матеріалів
цивільної справи висновок по факту
ДТП з механічними пошкодженнями
двохколісного транспортного засобу
від 23 жовтня 2013 року , складений
інспектором ВДАІ Рогатинського РВ
УМВС ОСОБА_5, в якому рекомендовано
ОСОБА_1 для відновлення своїх
майнових прав звернутись до суду в
порядку цивільного судочинства.

Із даного висновку та показань свідка
ОСОБА_5, який був допитаний в судовому
засіданні вбачається, що при виїзді
на місце події працівниками міліції
не складався та не направлявся до суду
адміністративний протокол про
порушення ОСОБА_2 правил дорожнього
руху, що спричинило пошкодження
транспортного засобу ( за ст.124 КУпАП) .

Однак, працівниками міліції було
складено адмінпротоколи про керування
ОСОБА_2 скутером в стані алкогольного
сп`яніння та без посвідчення водія
відповідної категорії ( за ч.1 ст.130
КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП).

Згідно постанови Рогатинського
районного суду від 13 листопада 2013
року провадження в справі щодо ОСОБА_2
про притягнення її до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю
в її діях складу адміністративного
правопорушення. Також, постановою
Рогатинського районного суду від 24
грудня 2013 року скасовано постанову
від 10 жовтня 2013 року, винесену
начальником ВДАІ Рогатинського РВ
УМВС про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.126 КУпАП та накладення штрафу в
розмірі 510 грн.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

А, згідно ч.4 ст.61 ЦПК України , постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду ,
який розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову
суду, з питань, чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою.

Отже, допустимим доказом, який би
підтверджував в даному випадку
вчинення ОСОБА_2 порушення правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження скутера мала бути
постанова суду про визнання її винною
у вчинені адміністративного
правопорушення передбаченого ст.124
КУпАП, проте, як встановлено в судовому
засіданні протокол про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП працівниками
міліції не складався .

Крім цього, допитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суду
пояснили, що вони не були очевидцями
дорожньо-транспортної пригоди та не
бачили, хто і за яких обставин
спричинив механічні пошкодження
даного транспортного засобу.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди необхідно
відмовити за недоведеністю позовної
вимоги.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88, 209,213-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної шкоди
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області шляхом
подачі апеляційної скарги в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий:
Р.Г. Могила