Справа № 348/628/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1399/2014
Головуючий у 1 інстанції Безбородько
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Меленко О.Є., Васильковського В.М.,

секретаря:
Мельник О.В.,

з участю:
представника ПАТ "Банк Форум" - Дзьоби
Р.О.,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ПАТ «Банк Форум» на рішення
Надвірнянського районного суду від 06
травня 2014 року -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_4 пред'явив
позов до ПАТ «Банк Форум» про стягнення
заборгованості по заробітній платі за
роботу в гірській місцевості. Позовні
вимоги мотивовано тим, що перебуваючи у
трудових відносинах з ПАТ «Банк Форум»
з 02.06.2009 року по 09.04.2012 року на посаді
провідного економіста Надвірнянського
відділення, він отримував заробітну
плату у вигляді посадового окладу без
врахування доплати до посадового
окладу у розмірі 25% за роботу в гірській
місцевості. Посилаючись на те, що за
період з червня 2009 року по квітень 2012
року йому заборговано 17226,93 грн доплати
за роботу в гірській місцевості та 982
грн компенсації за невчасну виплату
доплат за період з червня 2009 року по
жовтень 2012 року, які відповідач в
добровільному порядку сплатити
відмовляється, просив стягнути
вищеназвану заборгованість та
понесені судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 06 травня 2014 року позов
задоволено частково. Постановлено
стягнути з ПАТ «Банк Форум» на користь
ОСОБА_4 9273,33 грн заборгованості по
заробітній платі, 700 грн судових витрат.
Також постановлено стягнути з ПАТ
«Банк Форум» в дохід держави 243,60 грн
судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням,
представник уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк
Форум» подала апеляційну скаргу, у якій
посилається на порушення судом норм
матеріального права. Судом, на думку
апелянта, не було враховано того, що ПАТ
«Банк Форум» не є стороною жодної
генеральної угоди, угоди на галузевому
чи регіональному рівні, і посадові
оклади працівників банку не були
визначені будь-якими із зазначених
вище угод як мінімальні гарантії в
оплаті праці, а тому, на думку апелянта,
підстав для підвищення заробітної
плати відповідача на 25% немає. Також,
вказує апелянт, суд не прийняв до уваги
те, що за час роботи в банку ОСОБА_4 не
представив адміністрації посвідчення
встановленого зразка про надання
статусу особи, яка проживає, працює
(навчається) на території гірського
населеного пункту. Крім того, апелянт
зауважує, що заробітна плата позивача
була в декілька разів вищою, ніж
мінімальна заробітна плата,
встановлена законодавством, та йому
виплачувалась надбавка у розмірі 21%, а
пізніше - у розмірі 25%. Не погоджується
апелянт і з розрахунком заборгованості
аудиторської фірми «Аудит-сервіс ІНК»,
оскільки даний розрахунок був
проведений без вирахування податків і
обов'язкових платежів. Посилаючись на
незаконність рішення суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволені
позову.

У судовому засіданні
представник ПАТ «Банк Форум»
апеляційну скаргу підтримав з мотивів,
наведених у ній.

Представник ОСОБА_4 доводи апеляційної
скарги заперечив, зазначивши, що
позивач пред'явив адміністрації банку
спочатку довідку про проживання в
гірській місцевості, а потім -
відповідне посвідчення. Однак,
відповідач не виявив бажання
виплачувати йому встановлену законом
надбавку. Тому вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
вимогу ОСОБА_4 Просить рішення в даній
справі залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Частково задовольняючи позов
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_4 за період з 01.12.2010 року
по день звільнення з роботи - 10.04.2012 року
набув статусу особи, яка проживає і
працює на території гірського
населеного пункту, а тому він має право
на отримання підвищення на 25% до
посадового окладу за роботу в гірській
місцевості. З таким висновком суду
погоджується і колегія суддів,
виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено і з
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 з 02.06.2009 року по 10.04.2012 року
перебував у трудових відносинах з ПАТ
«Банк Форум», працюючи на посаді
провідного економіста Надвірнянського
відділення (копія трудової книжки на
а.с.4-5).

01.12.2010 року на підставі ч.1 ст.5 Закону
України «Про статус гірських населених
пунктів в Україні» ОСОБА_4 було видано
посвідчення громадянина, який
проживає, працює (навчається) на
території гірського населеного пункту
серії НОМЕР_1 (копія посвідчення - а.с.6).

Відповідно до абзацу першого постанови
Кабінету Міністрів України від 11.08.1995
року № 648 «Про умови оплати праці осіб,
які працюють в гірських районах» (з
наступними змінами), на підприємствах,
в установах, організаціях та
військових частинах, розташованих на
території населених пунктів, яким
надано статус гірських, тарифні ставки
і посадові оклади працівників,
визначені генеральною, галузевими та
регіональними угодами як мінімальні
гарантії в оплаті праці, а також
встановлені за рішенням Кабінету
Міністрів України або за його
дорученням, підвищуються на 25
відсотків. У разі, коли підприємство,
установа, організація розташовані за
межами населеного пункту, якому надано
статус гірського, але мають філії,
відділення, інші відокремлені
підрозділи і робочі місця в населених
пунктах, що мають статус гірських,
тарифні ставки та посадові оклади
працівників, які постійно в них
працюють, також підлягають підвищенню
у розмірі, передбаченому абзацом
першим цього пункту.

Твердження апелянта про те, що
зазначені норми названої постанови
Кабінету Міністрів України до спірних
правовідносин не підлягають
застосуванню у зв'язку із тим, що
зарплата позивача під час роботи у
банку була більшою, ніж мінімальна, і що
ПАТ «Банк Форум» не є стороною
генеральної, галузевої або
регіональної угод, не може бути
прийняте до уваги з огляду на наступне.

Заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу (ч.1 ст.94 КЗпП
України). Мінімальна заробітна плата -
це законодавчо встановлений розмір
зарплати за просту, некваліфіковану
працю, нижче якого не може
здійснюватися оплата за виконану
працівником місячну, а також погодинну
норму праці (обсяг робіт). До
мінімальної заробітної плати не
включаються доплати, надбавки,
заохочувальні та компенсаційні
виплати (ч.ч.1, 2 ст.95 КЗпП України).

За змістом статті 97 КЗпП України форми
і системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами,
установами, організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про оплату праці» визначені джерела
коштів на оплату праці працівників
установ і організацій, що фінансуються
з бюджету, та госпрозрахункових
підприємств.

Госпрозрахункові підприємства,
відповідно до статті 15 Закону України
«Про оплату праці», самостійно в
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами,
встановлюють умови та розміри оплати
праці працівників. Забезпечення оплати
праці працівників, що працюють на
підприємствах, розташованих в гірських
населених пунктах, вказані
підприємства здійснюють за рахунок
доходів від своєї діяльності.

В засіданні апеляційного суду
представник ПАТ «Банк Форум» хоч і
заперечив укладення банком будь-яких
угод з приводу оплати праці
(генеральної, галузевої, регіональної),
однак зазначив, що посадові оклади
працівникам банку були визначені з
дотриманням норм законодавства про
працю, які встановлюють відповідні
гарантії в оплаті праці.

Оскільки оплата праці працівників
госпрозрахункових підприємств
(організацій), що розташовані на
території населених пунктів, яким
надано статус гірських, повинна
визначатись з урахуванням зазначених
норм матеріального права, то положення
пункту 1 Постанови №648 слід розглядати
як загальний підхід до обчислення
підвищення тарифних ставок та
посадових окладів працівників, які
працюють на таких підприємствах, а не
визначення кола осіб, які претендують
на таку виплату.

З наведеного випливає, що вимога ОСОБА_4
про стягнення з відповідача надбавки
до зарплати за роботу в гірській
місцевості була судом першої інстанції
задоволена обґрунтовано. При цьому суд
правильно визначив період часу, за який
позивач вправі був отримувати таку
надбавку, врахувавши, що право на цю
пільгу у ОСОБА_4 виникло з часу
отримання відповідного посвідчення.

Посилання апелянта про помилку в
розрахунку аудиторської фірми щодо
розміру заборгованості по зарплаті
ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки не
ґрунтується на правових нормах та
об'єктивних документальних відомостях.

Приймаючи до уваги вище наведене,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції в даній справі
ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Висновки суду, крім того, відповідають
правовій позиції, висловленій у
постанові Верховного Суду України від
06 лютого 2013 року, в ухвалах колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року та від 20 листопада 2013 року.

Доводи апелянта висновків суду не
спростовують. Тому підстав для
скасування чи зміни оскарженого
рішення немає.

Керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313; 319; 324; 325 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум»
відхилити, а рішення Надвірнянського
районного суду від 06 травня 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
О.Є. Меленко

В.М. Васильковський