№ 2-205/1655/2014
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 9 грудня 2013 року звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів.
Позивач у своєму позові посилалася на
те, що з відповідачем знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010
року, вона та відповідач є батьками
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З квітня 2013 року стосунки
не підтримують, спільне господарство
не ведуть, живуть окремо. Відповідач
участь у матеріальному забезпеченні
дитини участь не приймає, офіційного
місця роботи не має. Позивач у своєму
позові просила стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання
доньки у твердій грошовій сумі у
розмірі 800 гривень щомісячно до
досягнення дитиною повноліття. У своїй
заяві до суду справу просила
розглянути за її відсутності,
ухваливши заочне рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомив. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК
України суд вважає можливим слухати
справу за відсутності відповідача.
Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані і добуті докази, суд
вважає уточнені позовні вимоги такими,
що підлягають частковому задоволенню
за наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 25 вересня 2010 року (а.с. 3). Сторони
мають малолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).
На теперішній час сторони стосунки не
підтримують, спільне господарство не
ведуть, живуть окремо.
Позивач ОСОБА_1 проживає разом зі
своєю малолітньою донькою, займається
її вихованням та утриманням (а.с. 5).
Відповідач у матеріальному
забезпеченні дитини участь не приймає.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її батька і (або) у
твердій грошовій сумі.
Частиною 1 статті 184 СК України
передбачено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
Донька сторін ОСОБА_3 малолітня, свого
постійного доходу не має, знаходиться
на утриманні своєї матері, яка потребує
матеріальної допомоги з боку
відповідача, який добровільно допомогу
на утримання дитини не надає, позивач
стверджує, що відповідач офіційного
місця роботи не має, а самим
відповідачем суду не надано відомостей
щодо його працевлаштування, тому суд
вважає можливим стягнути з відповідача
на користь позивача аліменти на
утримання доньки у розмірі 500 гривень
щомісячно до досягнення повноліття
ОСОБА_3. У задоволенні інших позовних
вимог щодо розміру аліментів позивачу
слід відмовити, оскільки у суду
відсутні відомості щодо наявного у
відповідача доходу та його фінансових
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на утримання доньки з дня
подання позову, тобто з 9 грудня 2013 року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення.

П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
передбачено, що суд допускає негайне
виконання рішень у справах про
стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд
вважає можливим допустити негайне
виконання судового рішення у межах
суми платежу за один місяць.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 при поданні позову до суду була
звільнена від сплати судового збору,
тому з відповідача в дохід держави слід
стягнути судовий збір у розмірі 243
гривень 60 коп - п.п. « 1» п. 1 ч. 2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.
180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК
України, п.п. « 1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», ч. 3 ст. 88, ч. 2
ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218, ч. 1 ст. 224, ст. ст.
224, 225, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Дніпропетровська,
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері ОСОБА_1 у
твердій грошовій сумі у розмірі 500
гривень щомісячно до досягнення
повноліття ОСОБА_3, починаючи стягнення
з 9 грудня 2013 року.

Допустити негайне виконання
рішення у межах суми платежу за один
місяць.

У задоволенні інших позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп.

Відповідачем може бути подано
заяву про перегляд заочного рішення
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення позивачем може
бути оскаржено в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя