22-ц/775/950/2014(м)
інстанції Хараджа О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року

м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Кочегарової Л.М.,

суддів
Песоцької Л.І., Ігнатоля Т.Г.,

при секретарі
Макаровій О.А.,

розглянувши у судовому засіданні в
місті Маріуполі справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Іллічівського районного суду
м.Маріуполя Донецької області від 14
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «Металургійний комбінат
імені Ілліча» (далі ПАТ «ММК ім.Ілліча»)
та товариства з обмеженою
відповідальністю «Управління
громадського харчування та торгівлі -
Сервіс» (далі ТОВ «УГХТ - Сервіс»),
треті особи - диспансерне відділення №
2 Протитуберкульозного диспансеру м.
Маріуполя, Протитуберкульозний
диспансер м.Маріуполя, про визнання
наказу про переведення незаконним та
його скасування, поновлення на роботі,
зобов'язання надати роботу, визнання
наказу про скасування наказу, в частині
прийому на роботу, незаконним та його
скасування,

в с
т а н о в и л а:

25 листопада 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до ПАТ
«ММК ім. Ілліча» та ТОВ «УГХТ - Сервіс»
про захист трудових права. Просив
скасувати наказ № 635 від 28 березня 2013
року про звільнення з роботи за
переведенням, поновити на роботі в ПАТ
«ММК ім. Ілліча» з наданням роботи за
станом здоров'я, згідно рекомендації
МСЕК, зобов'язати ПАТ «ММК ім. Ілліча»
надати роботу відповідну стану
здоров'я, згідно рекомендації МСЕК.
Уточнивши позовні вимоги, позивач
просив визнати наказ про звільнення
від 20 вересня 2013 року неправомірним та
таким, що порушує його права, визнати
факт відсутності видачі наказу про
звільнення від 20 вересня 2013 року,
визнати факт відсутності виклику
позивача на комісію по розслідуванню
його відсутності на робочому місті (за
текстом а.с.2-3, 65-66).

Рішенням Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 14
травня 2014 року позов ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» та товариства з
обмеженою відповідальністю
«Управління громадського харчування
та торгівлі - Сервіс» про визнання
наказу про переведення неправомірним
та його скасування, поновлення на
роботі, зобов'язання надати роботу та
визнання наказу про скасування наказу.
в частині прийому на роботу незаконним
та його скасування, задоволено
частково. Визнано неправомірним наказ
ТОВ «УГХТ - Сервіс» № 122к від 20 вересня
2013 року, в частині скасування наказу №
04к від 01 квітня 2013 року, про прийом на
роботу за переведенням з ПАТ «ММК ім.
Ілліча» ОСОБА_1 Скасовано наказ ТОВ
«УГХТ - Сервіс» №122к від 20 вересня 2013
року, в частині скасування наказу №04к
від 01 квітня 2013 року, про прийом на
роботу за переведенням з ПАТ «ММК ім.
Ілліча» ОСОБА_1 Стягнуто з ТОВ «УГХТ -
Сервіс» в дохід держави судовий збір в
розмірі 229,40 грн. У задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, просить
рішення суду змінити, позов
задовольнити, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, позивач,
в особі представника ОСОБА_2, не згоден
з рішенням в частині відмови у позові
до ПАТ «ММК ім. Ілліча».

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, яка просила
задовольнити апеляційну скаргу,
заперечення представника ПАТ «ММК
ім.Ілліча» Бублик Л.О., яка просила
відхилити апеляційну скаргу,
розглянувши думку представника
комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Міський протитуберкульозний
диспансер м.Маріуполя» Алексєєва С.С.,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін, за таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позові,
суд першої інстанції виходив з того, що
порушень трудових прав позивача, у
зв'язку з його звільненням з ПАТ «ММК
ім.Ілліча» за переведенням, не
допущено, а тому, вимоги про скасування
наказу № 635 від 28 березня 2013 року про
звільнення за п.5 ст.36 КЗпП України,
поновлення на роботі та надання
роботи, яка відповідала стану здоров'я,
немає.

З висновками суду не можна не
погодитися.

Згідно ст. 24 КЗпП України
трудовий договір укладається, як
правило, в письмовій формі. Укладення
трудового договору оформляється
наказом чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.

Згідно статті 32 КЗпП України
переведення на інше підприємство, в
установу, організацію допускається
тільки за згодою працівника.

Згідно з положеннями п. 5 ст.36
КЗпП України підставами припинення
трудового договору є, крім іншого,
переведення працівника, за його згодою,
на інше підприємство, в установу,
організацію або перехід на виборну
посаду.

Тобто, п. 5 ст. 36 КЗпП України
передбачає можливість припинення
трудового договору в порядку
переведення працівника, за його згодою,
на інше підприємство, в установу чи
організацію чи у звязку з переходом на
виборну посаду. Для звільнення
необхідне клопотання власника того
підприємства, установи, організації,
куди працівник переводиться. Працівник
повинен подати заяву власникові
підприємства (установи, організації), з
якого він звільняється, оскільки закон
вимагає згоди власника на припинення
трудового договору в порядку
переведення на інше підприємство, в
іншу установу, організацію.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05
листопада 1987 року був прийнятий на
роботу до ПАТ «ММК ім. Ілліча» в ОТК
при конверторному цеху контролером у
виробництві чорних металів на виплавці
та розливці сталі, гаряча дільниця
робіт 4 разр. Пізніше, 24 січня 2011 року,
позивач був переведений на тому ж
підприємстві прибиральником
виробничих приміщень (інвалідний штат
а.с.84-86).

Як вбачається із довідки МСЕК
серія 10 ААБ №363893 від 02 жовтня 2012 року
ОСОБА_1 була встановлена друга група
інвалідності строком до 01 листопада 2013
року, а в подальшому, згідно з довідкою
серія 10 ААВ №436621 від 20 жовтня 2013 року,
вказана інвалідність була продовжена
до 30 жовтня 2014 року.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 25
березня 2013 року, поданої на ім'я
начальника мартенівського цеху,
позивач просив його звільнити з ПАТ
«ММК ім. Ілліча» за переведенням в ТОВ
«УГХТ-Сервіс» з 29 березня 2013 року (а.с.27).

29 березня 2013 року, за
розпорядженням №635 від 28 березня 2013
року, позивач був звільнений з роботи в
ПАТ «ММК ім. Ілліча» за п.5 ст. 36 КЗпП
України, у зв'язку із переведенням до
ТОВ «УГХТ-Сервіс», а 01 квітня 2013 року,
наказом ТОВ «УГХТ-Сервіс» № 04к від 01
квітня 2013 року, прийнятий до штату ТОВ
«УГХТ-Сервіс» прибиральником
виробничих приміщень.

Колегія вважає, що суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України, оцінив представлені сторонами
матеріали за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності та дійшов обгрунтованого
висновку про відмову ОСОБА_1 у позові
про скасування наказу про звільнення
від 28 травня 2013 року та поновлення на
роботі в ПАТ «ММК ім. Ілліча» за
безпідставністю вимог. При цьому,
наявність заяви ОСОБА_1 про звільнення
у зв'язку із переведенням, вказує на те,
що волевиявлення позивача на
розірвання трудового договору було
вільним, підприємство погодилося на
припинення трудових відносин за
ініціативою працівника, а наказ про
прийняття ОСОБА_1 на роботу в ТОВ
«УГХТ-Сервіс» від 1 квітня 2013 року,
свідчив про те, що трудові відносини
позивача з ПАТ «ММК ім. Ілліча»
припинилися.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що рішення
суду підлягає скасуванню, оскільки
переведення позивача на інше
підприємство - управління
громадського харчування та торгівлі,
не можна визнати законним з
урахуванням того, що ОСОБА_1 хворіє на
туберкульоз та є інвалідом. Крім того,
при переведенні ТОВ «УГХТ-Сервіс» не
витребувало медичний висновок про те,
чи може ОСОБА_1, з урахуванням своєї
хвороби, виконувати роботу на новому
підприємстві.

Ці доводи скарги не є підставою для
скасування рішення, оскільки за
наявності заяви ОСОБА_1 про
переведення, у підприємства - ПАТ «ММК
ім. Ілліча», не було законних підстав
відмовляти позивачу у звільненні з цих
підстав.

Оскільки ОСОБА_1 самостійно
прийняв рішення про звільнення у
зв'язку із переведенням, подавши
відповідну заяву, то вважається, що
він свідомо відмовся від пільг та
матеріальної допомоги на оздоровлення,
якими користувався в ПАТ «ММК ім.
Ілліча». Сама по собі ця обставина не є
підставою для скасування наказу про
звільнення та рішення, яке
переглядається.

Відсутність у справі листа -
узгодження між підприємствами про
переведення ОСОБА_1, не свідчить про
незаконність переведення позивача в
ТОВ «УГХТ-Сервіс», оскільки останнє 1
квітня 2013 року видало наказ про прийом
позивача на роботу, отже, висловило
свою згоду на переведення (а.с. 79).

Той факт, що позивач хворіє,
тривалий час перебуває у лікарні, не
було підставою для розірвання з ним
трудового договору за цією підставою,
оскільки позивач не просив розірвати
трудовий договір за станом здоров'я, а
просив звільнити його за переведенням.

З рішення суду вбачається, що
звільнення ОСОБА_1 з ТОВ «УГХТ-Сервіс»
визнано незаконним і, таким чином,
позивач продовжує бути працівником
цього підприємства, а тому, доводи
скарги ОСОБА_2 про скасування судового
рішення, з поновленням позивача на
роботі в ПАТ «ММК ім. Ілліча», є
неспроможними.

Враховуючи викладене, колегія
дійшла висновку, що в рішенні суду
першої інстанції повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Рішення суду постановлено з
дотримання норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1. ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллічівського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 14 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Л.М.Кочегарова

Судді:
Л.І. Песоцька

Т.Г.Ігнатоля