У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про примусове виселення та
вселення, за зустрічним позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4, третя особа - комунальна
контора «Будівельник», про визнання
ордеру недійсним, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 28 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 07 березня 2014
року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
ОСОБА_5 про примусове виселення та
вселення, посилався на те, що на
підставі спільного рішення
адміністрації та профспілкового
комітету підприємства ВАТ «Поділля
Авіа» він отримав ордер на житлову
площу в гуртожитку АДРЕСА_1 на кімнати
НОМЕР_1 та НОМЕР_2. В подальшому позивач
отримав дозвіл на перебудову вказаних
кімнат, однак до цього часу здійснити
ремонт у кімнатах він не має змоги, у
зв'язку з тим, що кімнату НОМЕР_2 без
будь-яких правових підстав, самовільно
зайняла відповідач ОСОБА_5, яка
отримала право на проживання у кімнаті
НОМЕР_3 цього ж гуртожитку, що
підтверджується виданим їй ордером.
Позивач вказував, що неодноразово
звертався до відповідача з проханням
звільнити займану нею кімнату, однак
остання відмовляється виконати вимоги
та добровільно звільнити приміщення.

Крім того, у листопаді 2013 року ОСОБА_5
звернулась до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_4 про визнання ордеру
недійсним, посилалась на те, що вона
проживає у спірній кімнаті законно, на
підставі договору найму кімнати НОМЕР_2
АДРЕСА_1 від 01 листопада 2000 року, який
укладено між її чоловіком ОСОБА_6 та ВАТ
«Поділля Плюс», як балансоутримувачем
будинку. Крім того, ОСОБА_5 вказувала, що
за час проживання в кімнаті нею та її
чоловіком регулярно здійснювалися
платежі по оплаті квартплати, що
об'єктивно свідчить про правомірність
її вселення у спірну кімнату та
проживання у ній з 2000 року.

Крім того, позивач за зустрічним
позовом вказувала, що ордер на вселення
серії НА №474065, який виданий
відповідачу є недійсним, оскільки
виданий на займану нею та її чоловіком
кімнату.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 28 січня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 07 березня 2014
року, первісний позов ОСОБА_4
задоволено.

Виселено ОСОБА_5 з кімнати НОМЕР_2 в
гуртожитку АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення. Вселено ОСОБА_4 до
зазначеної кімнати. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 відмовлено.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні
первісного позову та задовольнити
зустрічний позов.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечень на касаційну скаргу,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

Судом першої інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 28 січня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 07 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук