У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Харківського
районного суду Харківської області від
04 березня 2014 року, ухвали апеляційного
суду Харківської області від 15 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи:
приватний нотаріус ОСОБА_5, Комунальне
підприємство «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації»,
міськрайонне підприємство «Центр
державного земельного кадастру»,
Південна міська рада Харківського
району Харківської області, про
визнання недійсним договору довічного
утримання, визнання права власності на
Ѕ частки житлового будинку та Ѕ частки
земельної ділянки, визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини,

в с т а н о в и в :

У січні 2011 року позивачі звернулися до
суду з указаним позовом, у якому
просили визнати право спільної
сумісної власності подружжя на Ѕ
частки житлового будинку з надвірними
забудовами по АДРЕСА_1, а також на Ѕ
частку земельної ділянки площею 0,0506 га
та площею 0,1 га з цільовим призначенням
- для будівництва та обслуговування
житлового будинку, зареєстрованих на
підставі державних актів на право
власності за відповідачем. Свої вимоги
обґрунтовували тим, що вони
перебувають у шлюбу з 1974 року та разом з
батьками ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7
спільно відповідно до рішення
міськвиконкому за травень 1972 року № 127
перебудували житловий будинок, який
належав батькам на підставі договору
купівлі-продажу з 1966 року. ОСОБА_6 помер
у лютому 1985 року, спадщину прийняла
ОСОБА_7, отримавши 18 жовтня 1994
року свідоцтво про право власності у
порядку спадкування за законом. Крім
того ОСОБА_7 приватизувала земельну
ділянку загальною площею 0,1506 га,
отримавши державні акти на право
власності та без відома та згоди
позивачів як співвласників указаного
нерухомого майна 07 грудня 2009 року
уклала з ОСОБА_4 договір довічного
утримання, за умовами якого передала
останньому у власність зазначений
житловий будинок та земельні ділянки.

Уточнивши під час розгляду справи
вимоги позову, позивачі на підставі ст.
ст. 203, 215 ЦК України просили визнати
недійсним договір довічного утримання,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 07 грудня 2009 року, а також
анулювати реєстрацію права власності
ОСОБА_4 на будинок, скасувати державну
реєстрацію права власності на земельні
ділянки у зв'язку з недійсністю
договору довічного утримання.

У липні 2013 року ОСОБА_2 додатково
пред'явила позов до ОСОБА_4 про надання
додатково строку для прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у
м. Донецьку, про смерть якої вона
випадково дізналась у листопаді 2012
року.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від
04 березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 15 квітня 2014 року у
задоволенні клопотання позивачів про
призначення повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи
відмовлено.

Іншою ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 15 квітня
2014 року рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивачі просять
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до ст. 324 (Глава 2 Розділу V)
ЦПК України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участь у справі, якщо суд
вирішив питання про їх права, свободи
чи обов'язки, мають право оскаржити у
касаційному порядку ухвали суду першої
інстанції, вказані у пунктах
1,3,4,13,14,15,16,17,18,20,24,25,26,27,28,29 частини першої
статті 293 цього Кодексу, після їх
перегляду в апеляційному порядку і
ухвали апеляційного суду, якщо вони
перешкоджають подальшому провадженню
у справі.

Таким чином, касаційна скарга у частині
оскарження ухвали апеляційного суду
Харківської області від 15 квітня 2014
року, якою у задоволенні клопотання
позивачів про призначення повторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи відмовлено, не може бути
прийнята до провадження, оскільки
указана ухвала апеляційного суду не
підлягає оскарженню в касаційному
порядку відповідно до вимог ст. 324 ЦПК
України як така, що не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі у частині оскарження рішення
суду першої інстанції та ухвали суду
апеляційної інстанції, якою залишено
без змін це рішення, слід відмовити,
оскільки із матеріалів касаційної
скарги, оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив обставини справи та наявні у
справі докази, надав їм належну оцінку
в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212
ЦПК України, в результаті чого ухвалив
законне й обґрунтоване рішення, яке
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись ст. 324, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 у прийнятті
касаційної скарги у частині оскарження
ухвали апеляційного суду Харківської
області від 15 квітня 2014 року, якою у
задоволенні клопотання позивачів про
призначення повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи
відмовлено.

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи: приватний нотаріус ОСОБА_5,
Комунальне підприємство «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
міськрайонне підприємство «Центр
державного земельного кадастру»,
Південна міська рада Харківського
району Харківської області, про
визнання недійсним договору довічного
утримання, визнання права власності на
Ѕ частки житлового будинку та Ѕ частки
земельної ділянки, визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, за касаційною скаргою на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 04 березня
2014 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області від 15 квітня
2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак