Ухвала

іменем україни

4 липня 2014 року

м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Святошинського районного суду

м. Києва від 5 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 19
березня 2014 року,

в справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про виселення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 5 грудня

2013 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про
виселення відмовлено.

Ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 19 березня 2014 року
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 5 грудня 2013 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі
ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані
судові рішення та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Одночасно заявником ставиться питання
про поновлення строку на оскарження
вказаних ухвал судів, посилаючись на
поважність причин пропуску цього
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у
разі пропущення встановленого законом
строку на касаційне оскарження з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на касаційне оскарження
підлягає задоволенню, оскільки причини
пропуску є поважними.

Однак, у відкритті касаційного
провадження слід відмовити з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивачем не доведено її порушеного
права та заявлено безпідставні позовні
вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Оскільки під час судового розгляду в
судах першої та апеляційної інстанцій
не встановлено та не доведено
порушення права позивача, тому суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку відмовивши в
задоволенні позовних вимог.

Таким чином, з
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень судів
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 325, 328
ЦПК України

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на касаційне оскарження
рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 5 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 19 березня 2014 року
задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк
на касаційне оскарження.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду

м. Києва від 5 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 19
березня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про
виселення, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко