Справа № 177/859/13-ц
Провадження № 2/177/15/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2014 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Дзиговської Т. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі позовну заяву ОСОБА_1 до Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту володіння домоволодінням на праві приватної власності і правонаступництва цього права та визнання права власності на домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту володіння домоволодінням на праві приватної власності і правонаступництва цього права та визнання права власності на домоволодіння.

В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку, загальною площею 70 кв.м., погрібу, сараю та земельної ділянки - 0,1000 га.

За життя ОСОБА_5 розпорядження з приводу вказаного домоволодіння не здійснив, тому вказане домоволодіння його спадкоємці спадкують за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її сестра ОСОБА_4 - третя особа по справі, яка на спадкове майно не претендує та відмовилася від своєї частки, про що надала відповідну заяву до нотаріальної контори.

При зверненні позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок.

Як їй стало відомо дійсно на спірне домоволодіння відсутній правовстановлюючий документ, оскільки її батько у свій час не зареєстрував будинок, а лише був зареєстрований в ньому, володів та користувався ним, проживав в ньому до дня своєї смерті, постійно обробляв земельну ділянку. В теперішній час вона не має можливості оформити своїх спадкових прав, хоча вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки вона як до смерті батька, так і після неї володіла зазначеним домоволодінням, постійно дбала про його догляд та збереження.

Тому позивач просить встановити факт володіння ОСОБА_5 домоволодінням АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку - загальною площею 70 кв.м., земельної ділянки - 0,1000 га, погрібу та сараю на праві приватної власності з 12.01.1960 року по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, а за нею з 12.03.1984 року по теперішній час; визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язати органи державної реєстрації зареєструвати належні їй права власності на зазначене домоволодіння.

Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 152).

Представники відповідача Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнали та проти їх задоволення не заперечували (а.с. 151).

Представники відповідача Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції в судове засідання не з'явилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнали та проти їх задоволення не заперечували (а.с. 127).

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі (а.с. 145).

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам наданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21 червня 2004 року (а.с. 5).

Після ОСОБА_5 відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з будинку, загальною площею 70 кв.м., погрібу, сараю та земельної ділянки - 0,1000 га.

Відповідно ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

ОСОБА_5 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що вбачається з довідки № 54 від 05.07.2012 року Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 розпорядження з приводу вказаного домоволодіння не здійснив, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33793714 від 17.04.2013 року наданого Криворізькою районною державною нотаріальною конторою (а.с. 21), тому спадкування здійснюється за законом.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_1 - позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2, свідоцтвом про одруження між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (а.с.7, 8) та донька ОСОБА_4 - третя особа по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4. серії НОМЕР_4 (а.с.6). ОСОБА_4 на спадкове майно не претендує та відмовилася від нього, що підтверджується заявою від 13.08.2013 року посвідченою приватним нотаріусом Стюрко О.О. та зареєстрованою в реєстрі за № 1954, 1955 (а.с. 81).

При зверненні позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька їй постановою державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори № 1171/02-31 від 23.07.2012 року було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок (а.с. 11).

Як вбачається з довідки Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 25-09/02-16 від 15.01.2013 року, правовстановлюючих документів на домоволодіння № 10а по вул. Кірова Криворізького району в сільській раді немає, згідно погосподарської книги загальна площа житлового будинку становить 70 кв.м., земельної ділянки 0,1000 га, біля будинку є погріб і сарай. ОСОБА_6 був зареєстрований в спірному домоволодінні з 07.12.1978 року, а проживав з 12.01.1960 року до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, також разом з ним до 1994 року в домоволодінні були зареєстровані та проживали доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 112).

Як вбачається зі звіту ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 станом на 21.10.2013 року складає 57 680 грн. (а.с. 92-94).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що її батько був зареєстрований в спірному домоволодінні, володів та користувався ним, проживав в ньому до дня своєї смерті, постійно обробляв земельну ділянку, в теперішній час постійно доглядає за домоволодінням, обробляє земельну ділянку, проводить ремонти, що також, в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, оскільки Цивільний кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, то строк в десять років почав обчислюватися з 01 січня 2001 року, тому можливо зробити висновок, що оскільки ОСОБА_5 почав володіти спірним майном з 1960 року, то на час його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 строк володіння нерухомим майном складає більше ніж сорок років.

Отже, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 з 1960 року по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, був добросовісним набувачем чужого майна, оскільки безперервно протягом 42 років володів спірним домоволодінням, дбав про нього, після його смерті володіти та дбати про домоволодіння продовжує його спадкоємиця - донька ОСОБА_1, яка в період з 1984 року по 1994 року проживала в спірному домоволодіння, тому суд вважає необхідним встановити факт володіння ОСОБА_5 домоволодінням АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку - загальною площею 70 кв.м., земельної ділянки - 0,1000 га, погрібу та сараю на праві приватної власності з 12.01.1960 року по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, а за ОСОБА_1 з 12.03.1984 року по теперішній час та визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначене домоволодіння, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо, вимог позивача про зобов'язання органів державної реєстрації зареєструвати належні їй права власності на зазначене домоволодіння, суд, вважає необхідним позивачу відмовити, оскільки ця вимога є передчасно заявлена, так як визнання права власності автоматично тягне за собою його реєстрацію в відповідних органах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 344, 1217,1220, 1221, 1261 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту володіння домоволодінням на праві приватної власності і правонаступництва цього права та визнання права власності на домоволодіння - задовольнити частково.

Встановити факт володіння ОСОБА_5 домоволодінням АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку - загальною площею 70 кв.м., земельної ділянки - 0,1000 га, погрібу та сараю на праві приватної власності з 12.01.1960 року по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт володіння ОСОБА_1 домоволодінням АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку - загальною площею 70 кв.м., земельної ділянки - 0,1000 га, погрібу та сараю на праві приватної власності з 12.03.1984 року по теперішній час.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодінням АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку - загальною площею 70 кв.м., земельної ділянки - 0,1000 га, погрібу та сараю, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи які не брали участь у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: