Справа № 308/9585/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2014 року

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі
головуючого судді Фазикош О.В., при
секретарі Рабош А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1, заінтересована особа
ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського
міськрайонного суду з вимогою про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що
згідно свідоцтва про право власності
на житло власниками квартири за
адресою АДРЕСА_1, є: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_4, та
ОСОБА_5 право власності на їх частки
квартири, згідно окремих свідоцтв про
право на спадщину успадкувала ОСОБА_6
по 1/4 від кожного. Станом на 2000 рік
згідно поданих документів, право
власності на квартиру перейшло до двох
осіб, які є між собою матір'ю та сином.
При цьому син є власником ? квартири,
згідно свідоцтва від 06.03.1995р. , а мати
була власником 3/4 квартири згідно трьох
окремих правовстановлюючих
документів, по кожному на ?. Після
смерті матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1., її
син - ОСОБА_2 правом прийняття спадщини,
на належні матері 3/4 квартири не
скористався. Крім того згідно заяви
зареєстрованої приватним нотаріусом
Кішкін Д.В. від 22.07.2010р. від прийняття
спадщини ОСОБА_2 відмовився на користь
заявника. Таким чином спір про право
між спадкоємцем та заявником на час
звернення до суду відсутній. Інших
спадкоємців немає, з заявою про
прийняття спадщини до нотаріуса ніхто
не звертався. При зверненні до
нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини, заявнику роз'яснено, що
згідно ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси
уповноважені посвідчувати лише
безспірні факти. Зокрема в даному
випадку без окремого рішення суду,
нотаріус не вповноважений визначити
родинний ступінь зав'язків між
заявником та померлою - ОСОБА_6 та час
проживання однією сім'єю. В зв'язку з
наведеним вище заявник зазначає, що в
період з 02.12.1995р. по 28. 10.2005р. остання та
ОСОБА_2 були одружені, що стверджується
свідоцтвом про одруження та свідоцтвом
про розлучення. Відповідно, заявниця
проживала однією сім'єю, за адресою
АДРЕСА_1, вела спільне господарство з
ОСОБА_6. Крім того, в період часу з
13.01.1999р. по день подання заяви в суд
заявник проживає в квартирі, що є
об'єктом спадщини. Заявник проживає за
адресою АДРЕСА_1 з 13.01.1999р., ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. таким чином до дня
смерті спадкодавця, ОСОБА_1 проживала з
нею однією сім'єю більше п'яти років.

На підставі вищенаведеного заявник
просить встановити факт проживання
однією сім'єю в період з 13.01.1999р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1, всього п'ять років та
шість місяців - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за
адресом АДРЕСА_1.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи у її відсутності, заявлені
вимоги підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, надав
нотаріальну завірену заяву про розгляд
справи у його відсутності, не заперечує
проти задоволення вимог ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про право
власності на житло від 06.03.1995р.
власниками квартири за адресом, -
АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на квартиру від 17.04.2000 р.
виданого державним нотаріусом - ОСОБА_8,
ОСОБА_4 заповів все належне йому майно
своїй доньці - ОСОБА_6

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на квартиру від 17.04.2000 р.
виданого державним нотаріусом - ОСОБА_8,
ОСОБА_5 заповіла все належне їй майно
своїй доньці - ОСОБА_6

Станом на 2000 рік згідно поданих
документів, право власності на названу
квартиру перейшло до двох осіб які є
між собою матір'ю та сином. При цьому
син є власником ? квартири, згідно
свідоцтва від 06.03.1995р., а мати власником
3/4 квартири згідно трьох окремих
правовстановлюючих документів, по
кожному на 1/4 відповідно: - згідно
свідоцтва про право власності від
06.03.1995р., та згідно свідоцтв про право на
спадщину від 17.04.2000р. за номерами
НОМЕР_2, НОМЕР_3. Що окремо
підтверджується довідкою БТІ № 2372 від
09.01.2002р.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1., її
син - ОСОБА_2 правом прийняття спадщини,
на належні матері 3/4 квартири не
скористався. Згідно заяви
зареєстрованої приватним нотаріусом
Кішкін Д.В. від 22.07.2010р. від прийняття
спадщини ОСОБА_2 відмовився на користь
ОСОБА_1. Таким чином спір про право між
спадкоємцем та заявником на час
звернення до суду відсутній. Інших
спадкоємців немає, з заявою про
прийняття спадщини до нотаріуса ніхто
не звертався, що підтверджується
листом приватного нотаріуса ОСОБА_9.

Згідно наявного в матеріалах справи
свідоцтва про одруження та свідоцтва
про розлучення, встановлено, що в
період з 02.12.1995р. по 28.10.2005р. ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 перебували у шлюбі.

Заявниця з померлою матір'ю чоловіка,
проживала однією сім'єю, за адресою
АДРЕСА_1, вела спільне господарство,
мали взаємні права та обов'язки та були
пов'язані спільним побутом. Крім того в
період часу з 13.01.1999р. по день подання
заяви до суду ОСОБА_1 проживає в
квартирі, що підтверджується довідкою
з ЖКГ№1750 від 23.10.2013р., та відміткою про
прописку в паспорті заявниці.

На даний час заявник проживає за
адресою АДРЕСА_1 з 13.01.1999р., ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. таким чином до дня
смерті спадкодавця, заявник проживала
з нею однією сім'єю більше п'яти років.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить зміна, виникнення або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
встановлено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно ч.2 статті 3 Сімейного кодексу
України сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки».

Згідно ч.4 статті 3 Сімейного кодексу
України сім'я створюється на підставі
шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом, і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р.
звернуто увагу: 21. До спадкоємців
четвертої черги належать не лише жінка
(чоловік), які проживали однією сім'єю
зі спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема:
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

Та сама позиція закріплена листом ВСУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13: При
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини, судам
необхідно враховувати правила ч. 2 ст. З
СК про те, що сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк
повинен виповнитися на момент
відкриття спадщини і його необхідно
обчислювати з урахуванням часу
спільного проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю до набрання чинності ЦК
(п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7)».

Пунктом 2 Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р.
встановлено, - «Якщо виникнення права
на спадкування залежить від доведення
певних фактів, особа може звернутися в
суд із заявою про встановлення цих
фактів, яка, у разі відсутності спору,
розглядається за правилами окремого
провадження. Зокрема, у такому порядку
суди повинні розглядати заяви про
встановлення родинних відносин із
спадкодавцем, проживання з ним однією
сім'єю, постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

На підставі вищевикладеного, беручи до
уваги встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини, а також
оцінюючи надані докази, суд вважає що
заява обґрунтована, а тому вона
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 209, 215-218,
256-259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа
ОСОБА_2 про встановлення факту, що має
юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім'єю в період з 13.01.1999р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1, всього п'ять років та
шість місяців - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за
адресом АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

О.В. Фазикош