АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 13 березня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, ОСОБА_2 про відшкодування
№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/6623/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Виниченко Л.М.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 березня 2013 року позов
ОСОБА_1 до Моторного (транспортного)
страхового бюро України (далі - МТСБУ),
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. та
судовий збір в сумі 229, 40 грн., а всього 1
229, 40 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким
рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, просив скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги.На думку
апелянта судом першої інстанції
безпідставно відмовлено в частині
позовних вимог, заявлених до МТСБУ.
Зазначає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку, що
заявлені позовні вимоги є
передчасними, оскільки ним, позивачем,
до МТСБУ попередньо не подавались
документи в порядку п.п.36.1, 36.2 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», оскільки підставою для
проведення регламентної виплати є
дотримання потерпілим вимог Закону. За
правилами ст.34.1 Закону страховик
зобов'язаний протягом двох робочих
днів з дня отримання повідомлення про
настання події, що містить ознаки
страхового випадку, розпочати її
розслідування, у тому числі здійснити
запити щодо отримання відомостей,
необхідних для своєчасного здійснення
страхового відшкодування. Згідно
приписів ст.35.1 Закону для отримання
страхового відшкодування, потерпілий
чи інша особа, що має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування, в якій має міститися:
найменування страховика, прізвище,
ім'я, по батькові заявника, його місце
проживання, зміст майнової вимоги та
відомості, що її підтверджують,
інформацію про вже здійснені
розрахунки. Зазначені вимоги Закону
їм, позивачем, виконані в повному
обсязі. МТСБУ ніяким чином не сприяло
йому як потерпілій особі в реалізації
права на страхове відшкодування, не
зверталось із пропозицією надати
додаткові документи, будучи обізнаними
про факт звернення до СТДВ «Глобус» в
червні 2013 року. Крім того, судом першої
інстанції безпідставно зменшено до 1 000
грн. розмір заявленої до стягнення
моральної шкоди та відмовлено у
стягненні витрат на правову допомогу.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином,
представником позивача ОСОБА_5
направлено клопотання про розгляд
справи без участі позивача та його
представника, підтримано апеляційну
скаргу в повному обсязі, у зв'язку з чим
колегія суддів вважала за можливе
розглядати справу у відсутності
позивача відповідно до вимог ч.2 ст.305
ЦПК України.

Представник МТСБУ - Патрик Г.Г.
заперечувала проти апеляційної скарги,
вважала, що спір судом вирішено
правильно.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в суд апеляційної інстанції,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з огляду
на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_1 є власником
автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу (а.с.7).

Відповідно до постанови Алуштинського
міського суду АРК від 05.07.2013 року,
ОСОБА_2 14.06.2013 року о 15 год. 30 хв., керуючи
транспортним засобом Камаз-5511, р.н.з.
НОМЕР_2, на вул. Княгині Гагаріної, 25 у с.
Утьос м. Алушта, при повороті направо не
рухався як найближче до правого краю
проїжджої частини, виїхав на смугу
зустрічного руху, де скоїв наїзд на
автомобіль Мітсубісі Лансер, р.н.з.
НОМЕР_1, що призвело до пошкодження
транспортних засобів, чим порушив п. 10.5
Правил дорожнього руху України (а.с.17).
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та накладене адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 425
грн. (а.с.17).

З матеріалів адміністративної справи
убачається, що на час скоєння ДТП
цивільно- правова відповідальність
водія автомобіля Камаз-5511, р.н.з. НОМЕР_2,
була застрахована в СТДВ «Глобус», про
що було повідомлено позивача (а.с.13-16).

ОСОБА_1звернувся із відповідною заявою
щодо страхової події 24.06.2013 р. до даного
страховика, спеціалістом якого було
проведено огляд та оцінку розміру
вартості заподіяної матеріальної
шкоди позивачу через пошкодження в ДТП
автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1, в
сумі 7 378,40 грн. (без врахування ПДВ),
згідно висновку за Актом № 817/13 від
03.07.2013 року по страховій справі № 2316/13
(а.с.84-92).

В подальшому у виплаті ОСОБА_1
страхового відшкодування СТДВ
«Глобус» було відмовлено у зв'язку з
тим, що Поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС 9776240 від 14.06.2013 року, яким
забезпечено автомобіль Камаз-5511, р.н.з.
НОМЕР_2, на момент настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 14.06.2013 року о 15 год. 30 хв., не
набрав чинності, оскільки його дія
розпочиналася з 17 год. 00 хв. 14.06.2013 р. (а.с.
38,39).

У зв'язку з відмовою СТДВ «Глобус»,
позивач звернувся із заявою про
виплату заподіяної в ДТП шкоди до
МТСБУ.

На момент огляду аварійним комісаром
МТСБУ 30.09.2013 року автомобіль ОСОБА_1
Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1, було частково
відновлено.

Відповідно до рахунку-фактури №
СФ-00000076 від 09.09.2013, товарного чеку №212
від 11.09.2013, акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 11.09.2013 ФОП ОСОБА_8,
яка не є платником ПДВ., вартість
відновлювального ремонту автомобіля
становить 11 465 грн. (а.с.41-45).

МТСБУ листом від 07.11.2013 року повідомило
позивача про відмову у відшкодуванні
заподіяної шкоди з посиланням на п. 33.3
ст. 33 та пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 вищевказаного
Закону, відповідно до яких власники
пошкодженого майна зобов'язані
зберігати пошкоджене майно
(транспортні засоби) у такому стані, в
якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
представник (працівник, аварійний
комісар або експерт). Підставою для
відмови у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати) є:
невиконання потерпілим або іншою
особою, яка має право на отримання
відшкодування, своїх обов'язків,
визначених цим Законом, якщо це
призвело до неможливості страховика
(МТСБУ) встановити факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
та обставини її настання або розмір
заподіяної шкоди (а.с.46).

В грудні 2013 року ОСОБА_1 порушив перед
судом питання про стягнення з МТСБУ за
рахунок коштів фонду захисту
потерпілих матеріальної шкоди,
спричиненої пошкодженням майна в сумі
11 465 грн., пені за прострочення
регламентної виплати в сумі 34, 71 грн., 3%
річних за невиконання грошового
зобов'язання в сумі 16,02 грн. та судових
витрат в сумі 3 383, 53 грн., а також про
стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди у
розмірі 3 000 грн. та 845, 88 грн. судових
витрат. В обґрунтування заявлених
вимог посилався на те, що відмова бюро
є незаконною, оскільки подія 14 червня
2013 року є страховим випадком і оскільки
на час скоєння ДТП відповідальність
винної особи не була застрахована,
МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту
потерпілих повинно відшкодувати
понесені ним реальні збитки, що
складаються з вартості
відновлювального ремонту.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України суд першої інстанції виходив з
того, що такі вимоги є передчасними,
оскільки позивачем попередньо до МТСБУ
не подавались документи про
відшкодування шкоди в порядку п. п. 36.1,
36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», оскільки
підставою для проведення регламентної
виплати МТСБУ є дотримання потерпілим
вимог зазначеного Закону.

Колегія суддів не може
погодитись з висновками суду першої
інстанції в цій частині виходячи з
наступного.

У відповідності до ст. 6 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Згідно ч. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання події, яка є
підставою для проведення регламентної
виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що
були чинними на день настання такої
події, відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів з дня
отримання повідомлення про настання
події, що містить ознаки страхового
випадку, розпочати її розслідування, у
тому числі здійснити запити щодо
отримання відомостей, необхідних для
своєчасного здійснення страхового
відшкодування (п.. 34.1 ст. 34 Закону).

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування. У цій
заяві має міститися: а) найменування
страховика, якому подається заява, або
МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) заявника, його місце
проживання (фактичне та місце
реєстрації) або місцезнаходження; в)
зміст майнової вимоги заявника
щодо відшкодування заподіяної шкоди
та відомості (за наявності), що її
підтверджують; г) інформація про вже
здійснені взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована,
або інших осіб, відповідальних за
заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ)
підпис заявника та дата подання заяви.

З урахуванням зазначеної норми
Закону суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про порушення
позивачем вимог Закону, яке полягає у
ненаданні МТСБУ висновку фахівця по
визначенню шкоди, заподіяної в
результаті ДТП.

Крім того, в ході судового
розгляду встановлено, що зазначені
вимоги Закону позивачем виконані, у
визначений Законом строк він звернувся
до страховика - СТДВ «Глобус», про якого
йому було повідомлено органами ДАІ.
Страховик, в свою чергу, у
відповідності до вимог ст.34 Закону
розпочав розслідування, направив свого
представника за місцезнаходженням
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків. Аварійний комісар
оглянув транспортний засіб, склав
відповідний акт, зробив фотознімки
пошкодженого авто, відповідні
матеріали передав експерту для
складання висновку про вартість
пошкодженого майна ( а.с.84-92).

Після вчинення позивачем
залежних від нього юридично значимих
дій, спрямованих на отримання
страхового відшкодування, 28.08.2013 (а.с.38)
страховик -СТДВ «Глобус», здійснивши
всі передбачені Законом дії, відмовив
у виплаті страхового відшкодування,
оскільки поліс набрав чинності з 17.00
14.06.20134, в той час як ДТП відбулась в той
же день о 15 год. 30 хв.

Оскільки на момент ДТП
відповідальність ОСОБА_2 не була
застрахована, про що ОСОБА_1 стало
відомо з відповіді, яку він отримав від
СТДВ «Глобус» в вересні 2013 року, він
звернувся до МТСБУ з заявою про
дорожньо-транспортну пригоду для
отримання регресної виплати за рахунок
фонду захисту потерпілих. При цьому,
позивач повідомив бюро про особливості
страхового випадку та про первинне
звернення до страховика - СТДВ «Глобус»
та проведення ним всіх передбачених
Законом дій, спрямованих на
розслідування обставин страхової
події та визначення розміру
заподіяної йому шкоди.

Згідно п.п. 1 п. 36.1 ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі оформлення документів
про дорожньо-транспортну пригоду без
участі страховика (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати (
регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», роз'яснено, що
страхове відшкодування шкоди, завданої
потерпілому, виплачується за кожним
страховим випадком, що настав протягом
періоду дії відповідного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності в
межах ліміту відповідальності
страховика (МТСБУ), з урахуванням умов,
зазначених у статті 9 та пункті 19.1
статті 19 Закону № 1961-ІУ.

Обов'язовий ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну майну потерпілих,
становить 50 000 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відмовляючи у відшкодуванні позивачу
шкоди, заподіяної в результаті
дорожньо- транспортної пригоди, МТСБУ
посилалось на те, що позивачем не
виконані вимоги ст. 33 та 34, Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», оскільки позивач надав
транспортний засіб для огляду вже
відремонтований.

В той же час, МТСБУ не врахувало вимоги
ст. 32 Закону, яка встановлює випадки,
коли шкода не відшкодовується, та
підстави для відмови у виплаті
страхового відшкодування
(регламентованої виплати), що
встановлені в ст. 37 цього Закону.
Представник відповідача МТСБУ в
судовому засіданні не надала суду
жодного доказу, який свідчив би, що
проведення позивачем ремонтно-
відновлюваних робіт транспортного
засобу, позбавило МТСБУ встановити
факт дорожньо- транспортної пригоди,
причини та обставини її настання або
розмір заподіяної шкоди. Поза увагою
суду залишився той факт, ОСОБА_1 всі дії,
передбачені Законом вчинив,
повідомивши страховика про
дорожньо-транспортну пригоду, надав
пошкоджений автомобіля для огляду
аварійному комісару. Лише після
проведення всіх передбачених законом
дій з боку страховика, позивач прийняв
рішення щодо проведення
відновлювального ремонту.

Як в суді першої інстанції, так і в
апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилався
на те, що повідомив МТСБУ, що огляд
пошкодженого автомобіля було
проведено СТДВ «Глобус». Дана
обставина підтверджується копією
страхової справи, наданої суду першої
інстанції (а.с.84-92). Відповідач належних
а допустимих доказів на спростування
даної обставини суду не надав.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку висновку
про те, що МТСБУ правомірно відмовило
позивачу у виплаті страхового
відшкодування (регламентованої
виплати) за страховим випадком який мав
місце 14 червня 2013 року.

За правилами ст.29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого в порядку,
встановленому законодавством. Крім
того не відшкодовується шкода,
пов'язана із втратою товарної вартості
транспортного засобу (ст.32.7 Закону).

Розрахунок фізичного зносу колісного
транспортного засобу (КТЗ)
здійснюється відповідно до Методики
товарознавчої експертизи і оцінки
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
та Фонду державного майна України від
24.11.2003 142/5/2092,зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за
№ 1074/8395. Згідно п.7.37 Методики
коефіцієнт фізичного зносу
приймається таким, що дорівнює нулю для
нових складників та для складників КТЗ,
строк експлуатації яких не перевищує: 5
років - для легкових КТЗ виробництва
країн СНД; 7 років - для інших легкових
КТЗ.

Відповідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу - автомобіля
Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1, дата першої
реєстрації автомобіля була здійснена у
2008 році, тобто строк його експлуатації
як транспортного засобу іноземного
виробництва не перевищує 7 років, а отже
коефіцієнт фізичного зносу автомобіля
- «0» (а.с.7). Про це також зазначено і в
акті №817/13 розрахунку матеріальної
шкоди по страховій справі СК «Глобус»
(а.с.85-87).

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля позивача становить 11 465 грн.
(а.с.41-45). Розмір завданої позивачу
шкоди МТСБУ не оспорюється та
укладається в межі страхової суми,
встановленої Законом.

Відповідно до п.36.5 Закону за
кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Оскільки зобов'язання страховиків у
разі настання страхового випадку
зводиться до здійснення страхової
виплати, таке зобов'язання є грошовим і
в разі прострочення його виконання
настає відповідальність, передбачена
ч.2 ст.625 ЦК України.

Таким чином, відповідач Моторне
(транспортне) страхове бюро України,
повинен відшкодувати позивачу
матеріальний збиток, завданий в
результаті пошкодження його майна -
автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 в
результаті ДТП, а отже позовні вимоги
про стягнення з відповідача,
матеріальної шкоди спричиненої
пошкодженням майна в сумі 11 465 грн., пені
за прострочення страхового
відшкодування (регламентної виплати) в
сумі 436 грн. 93 коп., інфляційні втрати в
сумі 80 грн. 26 коп., 3 % річних внаслідок
неналежного виконання грошового
зобов'язання в сумі 101 грн. 54 коп.
підлягають задоволенню.

Крім цього, у відповідності до
ст.ст.84,88 ЦПК України з МТСБУ на користь
ОСОБА_1 підлягають стягненню 3 383 грн. 53
коп. відповідно до розрахунку,
наведеного позивачем (а.с.4) та
відповідних доказів: договір про
надання правової допомоги, укладений з
адвокатом ОСОБА_5, копія свідоцтва про
право зайняття адвокатською
діяльністю, квитанція про внесення
гонорару, акт виконаних робіт
(а.с.49-51,52,53, 54-55).

Доводи апеляційної скарги в частині
вирішення позовних вимог про стягнення
з ОСОБА_2 моральної шкоди відхиляються
колегією суддів як безпідставні та
такі, що не заслуговують на увагу,
оскільки рішення суду першої інстанції
в цій частині ухвалено з дотримання
вимог чинного законодавства та
відповідає дійсним обставинам справи.
Сума моральної шкоди, яка визначена
судом, є достатньої та обґрунтованою з
урахуванням обставин справи та
доказів, наданих позивачем. Висновки
суду першої інстанції повно та
послідовно викладені у мотивувальній
частині оскаржуваного рішення.
Обставин, які б дали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга ОСОБА_1 не містить.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно положень ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Враховуючи вищевикладене,
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню, а рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 13 березня 2014 року в частині
вирішення позовних вимог до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення цих
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 березня 2014 року в частині
вирішення позовних вимог до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного)
страхового бюро України на користь
ОСОБА_1 за рахунок коштів фонду захисту
потерпілих матеріальну шкоду,
спричинену пошкодженням майна в сумі 11
465 (одинадцять тисяч чотириста
шістдесят п'ять) грн. 00 коп., пеню за
прострочення страхового відшкодування
(регламентної виплати) в сумі 436
(чотириста тридцять шість) грн. 93 коп.,
інфляційні втрати в сумі 80 (вісімдесят)
грн. 26 коп., 3 % річних внаслідок
неналежного виконання грошового
зобов'язання в сумі 101 (сто одна) грн. 54
коп., понесені судові витрати в сумі 3 383
(три тисячі триста вісімдесят три) грн.
53 коп., а всього 15 467 (п'ятнадцять тисяч
чотириста шістдесят сім) грн. 26 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов