Справа №263/403/14-ц
Провадження №2/263/856/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2014 року Жовтневий районний
суд м. Маріуполя Донецької області у
складі: судді Ікорської Є.С. при
секретарі Корзініній О.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
кредитної спілки «Можливість» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка «Можливість»
(далі КС «Можливість») звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що
28.02.2013р. між позивачем та відповідачкою
було укладено кредитний договір №112,
згідно з яким відповідачці наданий
кредит в сумі 32 000 грн.00 коп., строком
користування на 24 місяців зі сплатою
45,6% річних за користування кредитом.
28.02.2013 року між позивачем та
відповідачкою був укладений договір
застави №112. Всупереч договірним
зобов'язанням відповідачкою не
здійснювалось повернення кредиту та
відсотків по ньому, у зв'язку з чим
виникла заборгованість по кредиту
станом на 16.01.2014 року в загальній сумі 60
843,12 грн. У своєму позові КС
«Можливість» просить суд стягнути з
відповідачки на користь КС
«Можливість» заборгованість за
кредитним договором в загальній сумі 60
843,12 грн. та судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник
позивача КС «Можливість» присутній не
був, надав заяву, у котрій просив справу
розглянути у його відсутність, позов
підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому
засіданні присутня не була, надала на
адресу суду заяву з проханням
розглянути справу у її відсутність, не
заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа
розглянута у відсутності сторін без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи в їхній
сукупності, суд дійшов висновку про те,
що позов КС «Можливість» підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що 28.02.2013р. між КС
«Можливість» та відповідачкою ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №112,
згідно з яким відповідачці наданий
кредит в сумі 32 000 грн.00 коп., строком
користування на 24 місяці зі сплатою 45,6%
від суми залишку кредиту за кожний день
користування кредитом (а.с.6).

Одночасно 28.02.2013 року між КС
«Можливість» та відповідачкою ОСОБА_1
укладено договір застави №112,
відповідно до якого предметом застави
є квартира АДРЕСА_1 (а.с.8).

Позичальником - відповідачкою ОСОБА_1
були порушені умови кредитного
договору щодо сплати кредиту та
відсотків по ньому, тобто порушені
вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови
кредитного договору.

Письмові докази по справі, а саме
кредитний договір (а.с.6), розрахунок
заборгованості за кредитом (а.с.4),
графік платежів (а.с.7) свідчать про
отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1
та порушення умов щодо його повернення
та сплати відсотків по кредиту.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549 - 552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.212,611,651
Цивільного кодексу України, щодо
зобов'язань, строк виконання яких не
настав, вважається, що строк настав у
зазначену в повідомленні дату. На цю
дату позичальник зобов'язується
повернути банку суму кредиту в повному
обсязі, винагороду і відсотки за
фактичний строк його користування, у
повному обсязі виконати інші
зобов'язання за договором.

Відповідно до п.29 постанови
пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішення спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
вбачається, що передбачене статтею 1050
ЦК України право кредитодавця вимагати
від позичальника дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилася, є самостійним. Реалізація
такого права жодним чином не залежить
від пред'явлення кредитодавцем вимог
про розірвання кредитного договору
відповідно до положень статті 651 ЦК
України.

Таким чином, суд вважає правомірними
вимоги позивача про стягнення з
відповідачки на його користь суми
заборгованості за кредитним договором.

Також суд погоджується із розрахунками
позивача сум заборгованості, які
містяться в позовній заяві (а.с.4).

На підставі ч.1 ст.88
Цивільно-процесуального Кодексу
України з відповідачки необхідно
стягнути на користь позивача сплачений
ним при подачі позову судовий збір в
сумі 608,43 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 549-552, 554,625, 1049-1053 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 59-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов кредитної спілки
«Можливість» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
кредитної спілки «Можливість»
заборгованість по кредитному договору
в загальній сумі 60 843 грн. 12 коп.
(шістдесят тисяч вісімсот сорок три
гривні дванадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
кредитної спілки «Можливість» судовий
збір по 608 грн.43 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Є.С. Ікорська