Справа № 752/9229/14-ц
Провадження № 6/752/351/14
У Х В А Л А

01.07.2014 року суддя Голосіївського
районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з
участю секретаря Крекотень О.В.,
розглянувши подання головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Проца Віктора
Степановича про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, -

в с т а н о в и в:

рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 11 лютого 2014 року
задоволено позов заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва в
інтересах Київської міської державної
адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення
відновної вартотсі зелених насаджень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь КМДА відновну вартість зелених
насаджень у сумі 705 754,16 грн.

21 березня 2014 року Голосіївським
районним судом м. Києва був виданий
виконавчий лист № 752/13060/13-ц.

Постановою від 02 квітня 2014 року
головного державного виконавця ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві Проца В.С.
відкрито виконавче провадження ВП
№42478071 щодо стягнення з ОСОБА_2 на
користь КМДА 705 754,16 грн.

Постановою від 02 квітня 2014 року
головного державного виконавця ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві Проца В.С.
накладено арешт на все майно боржника
ОСОБА_2

Головний державний виконавець ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В.С.
за погодженням з начальником ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві Білан С.В.,
звернувся з поданням, яке надійшло до
суду 13 червня 2014 року, про встановлення
тимчасового обмеження боржнику у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2 В
обґрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
заборгованість не погашена, а боржник
ухиляється від сплати боргу.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконання
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо:

- діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України;

- він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено,
зокрема, у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.
Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

З подання державного виконавця
вбачається, що рішення суду боржником
не виконується.

З матеріалів справи вбачається, що
боржник ОСОБА_2 не виконує рішення суду
щодо стягнення з неї на користь КМДА 705
754,16 грн. відносної вартості зелених
насаджень, у зв'язку з чим державним
виконавцем вжито заходи, спрямовані на
виконання зазначеного рішення, а саме:
розшук майна боржника, арешт майна та
коштів боржника, оголошення заборони
на відчуження нерухомого та рухомого
майна, виїзд державного виконавця за
місцем проживання боржника з метою
опису майна, однак такі заходи не
вплинули на виконання боржником
рішення суду.

Пунктом 18 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право державного виконавця, у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України "ухилення
від виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо. Однак
воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, який
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

В даному конкретному випадку,
враховуючи фактичні обставини справи
та зміст подання державного виконавця
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України без вилучення
паспортного документа і доданих до
нього матеріалів, зокрема, відсутність
у поданні вказівки на дії ОСОБА_2, які
свідчать про ухилення від виконання
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 11 лютого 2014 року, а також
реальний майновий стан боржника,
відображений у відповідях
реєстраційних органів, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
вважати, що боржник свідомо та умисно
ухиляється від виконання покладених на
нього судовим рішення зобов'язань.

Виходячи з викладеного, подання не
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», статтями 5, 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 19 Закону України «Про
державну прикордонну службу України»,
пунктами 22-25 Постанови Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995 року
№ 231 «Про затвердження Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
ст. 377-1 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Проца Віктора
Степановича про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: