У х в а л а

14 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Писаної Т.О.,

Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Уманьпромжитлобуд-2» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Уманьпромжитлобуд-2» до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, треті
особи: Уманський міський відділ
державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції Черкаської області, Публічне
акціонерне товариство «БМ Банк», про
визнання виконавчого напису нотаріуса
недійсним,

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Уманьпромжитлобуд-2» (далі −? ТОВ
«Уманьпромжитлобуд-2») звернулося до
суду з позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 19 липня 2011 року приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 вчинила
виконавчий напис про звернення на
нерухоме майно ТОВ
«Уманьпромжитлобуд-2»: нежитлові
будівлі та споруди, розташовані за
адресою: вул. Енергетиків, 1г, м. Умань,
та земельну ділянку, загальною площею
4,5992 га, розташовану за тією ж адресою, у
забезпечення виконання зобов'язання
ТОВ «Христинівка-Агро» за договором
відновлювальної кредитної лінії від 19
березня 2010 року між ним та Публічним
акціонерним товариством «БМ Банк»
(далі −? ПАТ «БМ Банк»).

Позивач зазначав, що виконавчий напис
вчинений всупереч вимогам ст. 88 Закону
України «Про нотаріат» та п. п. 284, 287
Інструкції «Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
оскільки нотаріусом не встановлено
безспірність заборгованості за
кредитним договором, а крім того,
ніяких правовідносин, що випливають з
договору кредитної лінії та договору
іпотеки, предметом якого є майно ТОВ
«Уманьпромжитлобуд-2», у товариства з
ПАТ «БМ Банк» не існує, так як вказані
договори його представники не
підписували.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області

від 13 лютого 2014 року позов ТОВ
«Уманьпромжитлобуд-2» задоволено.

Визнано виконавчий напис від 19 липня 2011
року № 1556, вчинений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
недійсним.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 01 квітня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у позові
ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року
у справі № 6-20859ск14
позовом ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
треті особи: Уманський МВ ДВС
Уманського МРУЮ Черкаської області,
ПАТ «БМ Банк», про визнання виконавчого
напису нотаріуса недійсним у відкритті
касаційного провадження у цій справі
за касаційною скаргою Глущенка В.І.,
який діє в інтересах ТОВ
«Уманьпромжитлобуд-2», на рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 01 квітня 2014 року відмовлено.

25 червня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ТОВ
«Уманьпромжитлобуд-2» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року
з підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, статті 50 Закону України «Про
нотаріат».

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник надав
наступні судові рішення:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 12 вересня 2012 року;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 29 січня 2014 року у справі про
визнання незаконними дій нотаріуса;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 11 січня 2012 року у справі про
визнання незаконними дій нотаріуса;

- ухвалу колегії суддів Верховного Суду
України від 07 листопада

2011 року у справі про визнання
незаконними дій та визнання недійсними
виконавчих написів;

- постанову колегії суддів Вищого
господарського суду України

від 22 квітня 2009 року у справі про
визнання недійсним виконавчого напису
нотаріуса.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте, зі змісту наданих судових рішень
не вбачається передбаченої

ч. 1 ст. 355 ЦПК України підстави для
перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 16 травня 2014 року, оскільки у
зазначених судових рішеннях предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог і фактичні обставини справи не є
тотожними у порівнянні із судовим
рішення, про перегляд якого подано
заяву.

Із урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що у
допуску до провадження Верховного Суду
України справи необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Уманьпромжитлобуд-2» до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, треті
особи: Уманський міський відділ
державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції Черкаської області, Публічне
акціонерне товариство «БМ Банк», про
визнання виконавчого напису нотаріуса
недійсним, за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Уманьпромжитлобуд-2» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук
Судді: А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О.
Писана Г.В. Юровська