У х в а л а

іменем україни

09 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом приватного
підприємства «Агро-Експрес-Сервіс» до
ОСОБА_4 про стягнення коштів за
договором поставки, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 23
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2012 року приватне підприємство
«Агро-Експрес-Сервіс» (далі - ПП
«Агро-Експрес-Сервіс») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
загалом 10 805 125 грн 56 коп. коштів за
договором поставки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02
листопада 2012 року між ПП
«Агро-Експрес-Сервіс» та приватним
акціонерним товариством «Горохівський
цукровий завод» (далі - ПАТ
«Горохівський цукровий завод»)
укладено договір поставки на підставі
якого позивачем передано у власність
ПАТ «Горохівський цукровий завод»
цукор-пісок, в кількості 1 797 708
кг. загальною вартістю 8 973 540 грн на
умовах оплатності в термін до 21
листопада 2012 року.

З метою належного виконання умов
вказаного вище договору, 02
листопада 2012 року між ПП
«Агро-Експрес-Сервіс» та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки, відповідно до
умов якого ОСОБА_4, як поручитель, взяв
на себе зобов'язання перед позивачем
відповідати в повному обсязі по
зобов'язаннях ПАТ «Горохівський
цукровий завод» які виникають з
наведеного вище договору поставки.

ПАТ «Горохівський цукровий завод»
взяті на себе зобов'язання належним
чином і в установлений строк не
виконав, тому станом на 03
грудня 2012 року виникла заборгованість
по оплаті товару в розмірі 8 973
540 грн. Також внаслідок неналежного
виконання своїх зобов'язань
відповідачу нарахована неустойка у
вигляді штрафу в розмірі 1 794 708 грн (із
розрахунку 20 % від суми нарахованого
зобов'язання) та пеня в розмірі 36
877 грн 56 коп. (за період з 21 листопада 2012
року по 30 листопада 2012 року), 10 діб
прострочення заборгованості.

У зв'язку з наведеним, позивач просив
задовольнити його позовні вимоги
шляхом стягнення заборгованості та
штрафних санкцій за вказаним вище
договором поставки з поручителя ОСОБА_4

Рішенням Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 23
квітня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПП
«Агро-Експрес-Сервіс» 8 973 540
грн основного боргу, 36 877 грн 56 коп. пені
(всього стягнуто 9 010 417 грн 56
коп. боргу за договором поставки від 02
листопада 2012 року), а також
стягнуто 2 684 грн 33 коп. в рахунок
відшкодування сплаченого судового
збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і направити справу на новий судовий
розгляд, посилаючись на порушення
судами обох інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
часткове задоволення позовних вимог,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився і апеляційний суд,
виходив з доведеності того, що ПАТ
«Горохівський цукровий завод» не
виконує взятих на себе зобов'язань щодо
вчасного проведення оплати за
договором поставки, що призвело до
виникнення заборгованості, яка станом
на 03 грудня 2012 року становить 10 805 125 грн
56 коп., з яких: 8 973 540 грн - сума основної
заборгованості; 1 794 708 грн - штрафна
неустойка; 36 877 грн 56 коп. - пеня.

Суди обох інстанцій дійшли до
обґрунтованих висновків, що на
підставі норм ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 614, 615
ЦК України, а також умов укладеного між
сторонами договору поставки,
відповідна заборгованість повинна
бути стягнута з винної особи. В даному
випадку, з врахуванням ст. ст. 553, 554 ЦК
України, умов укладеного між сторонами
договору поруки, способу захисту прав
обраного позивачем, заборгованість
повинна бути стягнута з поручителя за
зобов'язаннями по основному договору -
ОСОБА_4

Разом з тим, судами встановлено, що
нарахована у відповідності до умов
договору поставки заборгованість у
вигляді: 1 794 708 грн - штрафної неустойки;
36 877 грн 56 коп. - пені, є фактично
подвійною відповідальністю одного
виду за одне й те саме порушення
зобов'язання. Статтею 61
Конституції України визначено, що
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення,
тому суди дійшли до обґрунтованих
висновків, що до стягнення підлягає
лише пеня, яка становить 36 877 грн 56 коп.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
судами обох інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 23
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Кафідова О.В.,
Фаловська І.М.