Справа № 333/2851/14-ц
Провадження № 2/333/1608/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Комунарський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Боровікової А.І., при секретарі Мікові
П.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, тетя особа: Служба у
справах дітей районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Комунарському району, про визначення
місця проживання малолітньої дитини та
стягнення аліментів на дитину, -
У квітні 2014р. позивач звернувся до суду
з позовом, вказавши, що сторони мають
малолінього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У жовтні 2011р. відповідачка забрала
їхнього сина та поїхала жити до своєї
матері, позивач увесь час приймав
участь у матеріальному утриманні
дитини, надавав грошові кошти, купував
одяг, іграшки. Приїхавши до сина
15.10.2012р. за місцем реєстрації
відповідачки в с. Новомиколаївку
Мелітопольського району Запорізької
області, сина там не знайшов, родичі
відповідачки пояснили, що остання
разом зі своїм молодим чоловіком
переїхали жити до іншого села; пчавши
пошуки сина, позивач знайшов його у
смт. Веселе, в жахливих умовах
прождивання, одягнутого у брудний одяг.
За таких обставин позивач був
вимушений забрати сина у відповідачки
до свого місця проживання АДРЕСА_1. Коли
приїхав додому, при купанні сина
звернув увагу на червоні плями на його
тілі і голові, після чого звернувся до
КУ „Запоорізький обласний
шкірно-венерологічний жиспансер", де з
30.10.2012р. по 25.03.2013р. дитина знаходилася
на стаціонарному лікуванні з
діагнозом: „мікроспорія волосистої
частини голови". У грудні 2012р. позивач
поставив сина під нагляд до дитячої
лікарні № 1 у м. Запоріжжі, де його було
оглянуто та встановлено, що дитина
впродовж двох років не оглядалася
лікарями, щеплень йому не робилося.
Забравши сина мешкати до себе, позивач
помітив, що син важко дихав, у зв"язку з
чим 04.11.2012р. позивач звернувся до
Запорізької міської дитячої лікарні №
5 - лікаря ЛОР, де з"ясувалося, що у сина в
носі було чужерідне тіло, яке було
За період з 15.10.2012р. по час звернення
позивача до суду відповідачка жодного
разу не приїхала до сина, не
поцікавилася умовами його життя, не
піклувалась про його фізичний стан і
духовний розвиток, не надавала
матеріальної допомоги.
3 01.09.2013р. син відвідує дошкільний
навчальний заклад № 274, за утримання
дитини у якому позивач сплачує грошові
Позивачу на праві власності належить 1/4
частина квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Позивач вважає, що син
повинен проживати саме з ним, оскільки
він має усі умови для зростання та
розвитку дитини, має самостійний дохід
та постійне місце проживання,
спритними напоями не зловживає, за
місцем проживання та за місцем роботи
характеризується позитивно,
займається вихованням сина, піклується
про його фізичний та духовний
Просить суд визначити місце
проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком ОСОБА_1 та стягнути на його
користь з відповідачки аліменти на
утримання сина до його повноліття у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку відповідачки.
У судовом узасіданні під час розгляду
справи позивач позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, надав суду
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві, до судового засідання
18.06.2014р. позивач не з"явився, надавши
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, просив суд задовольнити
Відповідачка ОСОБА_2 під час розгляду
справи позовні вимоги визнала у
повному обсязі, надала суду пояснення,
що на теперішній час вона не має
мажливості виховувати сина,
забезпечити його нормальними умовами
для фізичного та духовного розвитку,
просила суд задовольнити позов.
До судового засілдання відповідачка не
з"явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена у встановленому
законом порядку, про причини неявки суд
Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутності відповідачки, та за згодою
позивача, ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи - Служби у
справах дітей районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Комунарському району під час розгляду
справи не заперечував проти
задоволення позову про визначення
місця проживання дитини з батьком, який
повністю утримує дитину, яка постійно
проживає разом з батьком, опікується
дитиною, її фізичним та культурним
Вислухавши пояснення позивача,
третьої особи під час розгляду справи,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про
охорону дитинства» встановлено, що на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток
дитини. Батьки або особи, які їх
замінюють, мають право і зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток, навчання,
створювати належні умови для розвитку
її природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці.
Відповідно до статті 153 СК України
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК
України той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той з
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися є
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.
Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати
та батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися судом. При
вирішенні спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги
ставлення батьків до виконання
своїх батьківських обов'язків,
особисту прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
Судом встановлено:
Сторони мають малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження останнього, виданим
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по Мелітопольському
району реєстраційної служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області 04.01.2014р., актовий запис № 27.
Як вбачається з пояснень позивача у
судовому засіданні, у жовтні 2011р.
відповідачка забрала їхнього сина та
поїхала жити до своєї матері, позивач
увесь час приймав участь у
матеріальному утриманні дитини,
надавав грошові кошти, купував одяг,
іграшки. Приїхавши до сина 15.10.2012р. за
місцем реєстрації відповідачки в с.
Новомиколаївку, сина там не знайшов,
родичі відповідачки пояснили, що
остання разом зі своїм молодим
чоловіком переїхали жити до іншого
села, почавши пошуки сина, позивач
знайшов його у смт. Веселе, в жахливих
умовах проживання, одягнутого у
брудний одяг. За таких обставин позивач
був вимушений забрати сина у
відповідачки до свого місця проживання
АДРЕСА_1. Коли приїхав додому, при
купанні сина звернув увагу на червоні
плями на його тілі і голові, після чого
звернувся до лікарні.
Згідно довідки КУ „Запорізький
обласний шкірно-венерологічний
жиспансер" від 28.05.2013р., з 30.10.2012р. по
25.03.2013р. на стаціонарному лікуванні у
зазначеному медичному закладі
знаходився малолітній ОСОБА_3 з
діагнозом: „мікроспорія волосистої
Згідно довідки дитячої лікарні № 1 у м.
Запоріжжі від 05.06.2013р., з грудня 2012р.
дитина постановлена під нагляд до
зазначеної медичної установи, де його
було оглянуто та встановлено, що
дитина впродовж двох років не
оглядалася лікарями, щеплень йому не
Згідно листа головного лікаря
Запорізької міської дитячої лікарні №
5 від 03.06.2013р. у листопаді 2012р. дитині
було видалено з носової порожнини
Далі позивач пояснив суду, що за період
з 15.10.2012р. по час звернення позивача до
суду відповідачка жодного разу не
приїхала до сина, не поцікавилася
умовами його життя, не піклувалась про
його фізичний стан і духовний розвиток,
не надавала матеріальної допомоги.
Згідно Акту обстеження умов проживання
дитин за адресою позивача, складеного
спеціалістами Відділу Служби у
справах дітей по Комунарському району
ЗМР 27.05.2013р., умови проживання дитини
задовільні, на підлозі квартири є
килим, чісто, свіже повітря, а також
існує усе необхідне для нормального
3 01.09.2013р. дитина відвідує дошкільний
навчальний заклад № 274, за утримання
дитини у якому позивач сплачує грошові
кошти, що підтверджується довідкою
вищезазначеного дитячого закладу від
Позивачу на праві власності належить 1/4
частина квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
житло від 16.02.2007р. та витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 02.03.2007р.
Позивач має постійне місце роботи у
ТОВ „Прайм", за місцем роботи
характеризується позитивно, також
позитивна характеристика на позивача з
Згідно висновку Служби у справах дітей
по Комунарському району ЗМР від
03.06.2014р. , малолітній ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, з жовтня 2012р. по
теперішній час проживає з батьком за
адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить
довідка МКП „Основаніє" від 07.04.2014р.
Умови проживання за вказаною адресою
задовільні та відповідають
санітарно-гігієнічним нормам. Для
дитини створені всі необхідні умови
для її розвитку та відпочинку.
Враховуючи вищевикладене, Служба у
справах дітей вважає за доцільне
визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
разом з батьком ОСОБА_1.
Дослідивши вищенаведені докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, малолітня дитини з жовтня
2012 р. проживає разом з батьком,
повністю знаходить на його утриманні,
який опікується дитиною, а тому місце
малолітньої дитини необхідно визнати
разом з батьком - позивачем ОСОБА_1
На підставі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 ч. 3 Сімейного
Кодексу України, за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного
Кодексу України, частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.
Згідно зі ст. 182 ч 2 Сімейного кодексу
України, мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, за
винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.
Згідно до ст. 184 ч.1 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.
З урахуванням вищенаведеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідачки на його користь аліментів
на утримання неповнолітньої дитини -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини заробітку (доходу) щомісяця,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з
10.04.2014р. підлягають задоволенню у
повному обсязі, оскільки є доведеними
та такими, що ґрунтуються на законних
Керуючись ст.ст. 153, 157, 161, 180, 182 СК
України, ст.ст. 212-214, 224 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги задовольнити.
Визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, до
досягнення сином повноліття, починаючи
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів після отримання його копії.
На рішення суду може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
протягом десяти днів з дня його
Суддя