Справа № 436/141/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року
Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська в складі:

головуючого - судді
Котлярової І.Ю., при секретарі
-Сульянові В.О., за участі:
представника позивачаОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4,
ОСОБА_5 позивачаОСОБА_6
відповідачаОСОБА_7розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Луганську цивільну справу за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про вселення,
розподіл домоволодіння в натурі,
встановлення порядку користування
земельною ділянкою -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
зазначеним позовом, в обґрунтування
якого вказала, що перебувала у фактично
шлюбних відносинах з ОСОБА_7 та
проживали однією сім'єю з 2000 року по
серпень 2010 року. 31.12.2003 року за
договором дарування ОСОБА_6 та ОСОБА_7
отримали в рівних частках незакінчений
будівництвом житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Житловий будинок, як зазначено у
договорі дарування, мав 80 відсотків
готовності. Будівельні роботи, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 одразу після отримання права
власності на будинок, проводили
спільними силами, закупаючи будівельні
матеріали та проводячи покращення
будинку. Будинок було закінчено
будівництвом і зареєстровано в
законний спосіб та 03.03.2009 року, замість
договору дарування, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
отримали свідоцтво про право власності
по ? частці у домоволодінні
розташованому за адресою: АДРЕСА_1, та
зареєстрували дане право власності у
відповідності до закону.

В 2009 році позивачка перенесла
тяжке захворювання, після чого її
відносини з відповідачем погіршились,
а з лютого 2010 року, у зв'язку із тим, що
ОСОБА_7 розпочав відносини з іншою
жінкою підтримання відносин взагалі
стало нестерпним, у зв'язку із чим
влітку 2010 року позивачка переїхала
мешкати до своїх батьків. В серпня 2012
року, позивачка намагалась повернутися
проживати у будинок, але відповідач
став чинити її перешкоди, на воротах та
дверях будинку були змінені замки, у
зв'язку із чим нею були викликані
представники міліції. У спірному
домоволодінні находилось спільно
нажите їх майно, яким вона також не мала
змоги розпоряджатися. На теперішній
час, відповідач у спірний будинок
вселив іншу жінку, вони користуються
усім будинком і їх спільним майном, що
перешкоджає позивачці користуватися
домоволодінням, як житлом.

Дійти зі ОСОБА_7 порозуміння щодо
розподілу майна в натурі неможливо,
тому позивачка просить суд вселити її
до житлового будинку, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1, та поділити його у
натурі між співвласниками у
відповідності до рівності часток.
Припинити право спільної часткової
власності на домоволодіння та
визначити порядок користування
земельною ділянкою при домоволодінні
АДРЕСА_1.

Після проведення по справі судової
будівельно-технічної експертизи
позивачка уточнила позовні вимоги та
просила поділити домоволодіння яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в
натурі відповідно до рівних часток
сторін в праві власності на нього, в
загальному користуванні залишити
ворота №1 та огорожу №2. Виділити
ОСОБА_6 квартиру №1, що знаходиться в
житловому будинку літера А-1, прибудові
літера А1-1. Виділити ОСОБА_7 квартиру №2,
що знаходиться в житловому будинку
літера А-1, прибудові А1-1. Основні
інженерні комунікації, господарські
споруди погріб літера В та зливну яму
літера Б залишити в квартирі №2, у
власності ОСОБА_7 Стягнути з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 різницю у вартості
квартири №2, та квартири № 1.
Зобов'язати відповідача виконати
наступні переобладнання: встановити
перегородку в коридорі 1-1 між квартирою
№ 1- 7,2 кв. м. довжиною 3,8 м. та квартирою
№ 2 - 6,2 кв. м. довжиною 3,27 м.; встановити
перегородку у прихожій 1-9 між квартирою
№ 1 - 5,2 кв. м. довжиною 2м. та квартирою №
2 - 8,9 кв. м. довжиною 3,27 м.; влаштувати
дверний отвір в прихожій 1-9 для
квартири № 2 для входу замість вікна;
влаштувати дверний отвір між прихожою
1-9 та коридором 1-1 в квартирі № 2; в
квартирі № 1 влаштувати автономне
опалення; в квартирі № 2 реконструювати
існуюче опалення; передбачити та
влаштувати окреме підключення
інженерних комунікацій -
електропостачання, газопостачання та
водопостачання в квартирі № 1 та в
квартирі № 2, отримавши попередній
дозвіл у відповідних інстанціях.
Визначити порядок користування
земельною ділянкою при домоволодінні
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1: в
користуванні ОСОБА_6 залишити земельну
ділянку площею 170,0 кв. м.; в користуванні
ОСОБА_7 залишити земельну ділянку
площею 170,0 кв. м.; в загальному
користуванні залишити земельну
ділянку площею 59кв.м., згідно додатків
до експертизи.

У судовому засіданні позивачка та її
представник уточненні позовні вимоги
підтримали, просили позов
задовольнити, надали аналогічні
пояснення викладеним в уточненій
позовній заяві. Крім того, представник
позивача у судовому засіданні
зазначила, що спірна квартира належить
сторонам на праві спільної часткової
власності в рівних частках, а саме по 12
частці. Сторони придбали будинок, який
мав 80% готовності, та за спільні кошти,
власними силами довели будинок до
готовності та облаштували його для
можливості проживання. Оскільки,
відповідач став підтримувати стосунки
з іншою жінкою, позивач була змушена
покинути спільне житло та переїхати
проживати до батьків, але у зв'язку із
пожежею, яка відбулась у 2012 році в
будинку батьків, позивачка залишилась
без даху над головою. Відповідач чинить
їй перешкоди у можливості проживання в
спільному будинку. Згідно висновків
судової будівельно-технічної
експертизи, вказано про можливість
поділу домоволодіння з відступом від
рівності часток, позивачка не
заперечує про виділення їй меншої
частки у домоволодінні, оскільки вона
не має іншого житла. У зв'язку із чим
просила уточненні позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач та
його представник позовні вимоги не
визнали, просили відмовити в
задоволені позову, відповідач надав
письмові заперечення в яких вказав, що
дійсно проживав із ОСОБА_6 з 2002 року.
Батьки ОСОБА_7 уклали договір
дарування, яким визначили власниками
будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_6. З того часу
ОСОБА_7 зробив певні вкладення у
добробут будинку, однак позивачка
майже нічого не робила, та ігнорувала
той факт, що для будівництва потрібні
гроші, які вона не хотіла давати. А з
моменту реєстрації права власності
ОСОБА_6 взагалі втратила будь-який
інтерес до побудови сімейних відносин
та вони фактично припинили будь-які
відносини і ведення спільного
господарства.

З того часу як ОСОБА_6 пішла з будинку,
ОСОБА_7 провів будівельні роботи для
поліпшення житлових умов на достатньо
велику суму, при цьому позивачка
жодного разу навіть не заплатила за
комунальні послуги. Таким чином
вважали, що позов ОСОБА_6 не
обґрунтований та просили суд відмовити
в його задоволенні. Крім того
відповідач вказав, що необхідно
встановити частину, яка належить
позивачці у розмірі 1/3 частини спірного
домоволодіння.

Після проведення по справі судової
будівельно-технічної експертизи та
уточнення позовних вимог, відповідач
не визнав їх у повному обсязі,
наполягаючи на тому, що частка
позивачки у спірному домоволодінні
повинна складати 1/3, з запропонованим
експертом варіантом поділу
домоволодіння у натурі не погодився,
інших варіантів поділу не надав. Просив
суд у задоволені уточненого позову
відмовити за необґрунтованістю у
повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши надані
докази, вважає, що уточнені позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК
України, говориться, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст.367 ЦК
України, майно, що є у спільній
частковій власності, може бути
поділено в натурі між співвласниками
за домовленістю між ними. У разі поділу
спільного майна між співвласниками
право спільної часткової власності на
нього припиняється. Статтею 364 ЦК
України передбачено, що співвласник
має право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності.

Судом встановлено, що право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у
рівних частках, на підставі свідоцтва
про право власності, виданого
Виконавчим комітетом Кам'янобрідської
районної у м.Луганську ради 03.03.2009 року,
що вбачається із довідки наданої МКП
БТІ (а.с.8, 9) та Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 03.03.2009
року виданого Кам'янобрідською
районної у м.Луганську радою (а.с.10).

Дані відомості у повній мірі
узгоджуються з Витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
виданого МКП БТІ від 19.03.2009 року, про те,
що право власності на домоволодіння
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровано за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на
праві спільної часткової власності, по
? частці (а.с.11).

Домоволодіння розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, було придбано сторонами на
підставі договору дарування від 31.12.2003
року, згідно якого ОСОБА_9 подарував, а
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прийняли у дар в
рівних частках житловий будинок, не
закінчений будівництвом, готовністю 80
відсотків, даний договір нотаріально
посвідчений та зареєстрований в
реєстрі за №4038 (а.с.17).

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом можуть
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Право власності сторін на нерухоме
майно підтверджується
правовстановлюючими документами у
відповідності до законодавства
України.

Таким чином, суд вважає доведеними
доводи представника позивача з приводу
того, що спірне домоволодіння є
спільним частковим майном сторін, а не
спільним сумісним майном подружжя,
оскільки частки сторін у спірному
домоволодінні встановлені
відповідними свідоцтвами та договором
дарування.

Відповідно до ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

У судовому засіданні 15.03.2013 року,
за клопотанням представника позивача,
за згодою відповідача та його
представника, із наданням ними
додаткових запитань, судом було
призначено проведення по справі
судової будівельно-технічної
експертизи.

Відповідно до висновку експерта №165/03
від 24.05.2013 року, було встановлено, що
дійсна ринкова вартість домоволодіння
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
складає 359198 гривень. Експертом також
був запропонований варіант поділу
домоволодіння між співвласниками на
дві квартири, при цьому у спільному
користуванні сторін залишаються
ворота №1 та паркан №2, на загальну
вартість 12654 гривні, поділ
домоволодіння запропоновано здійснити
наступним чином:

- квартиру №1 у житловому будинку літ.
А-1, прибудови А1-1 (у додатку №1,2
позначено червоним кольором), яка
складається із з коридору 1-1(частини)
площею 7,2 кв.м., вартістю 19189 гривень,
житлової кімнати 1-2 площею 23,2 кв.м.,
вартістю 61832 гривні, житлової кімнати 1-3
площею 10,5кв.м. вартістю 27984 гривні,
коридору 1-10 площею 4.4 кв.м. вартістю 17092
гривні, прихожої 1-9 (частини) площею 5,2
кв.м., вартістю 20199 гривень, загальна
площа квартири складає 50.5 кв.м.,
загальною вартістю 146292 гривні, що на 26976
гривень менше вартості ? частки усього
домоволодіння у ідеальному виражені,
та складає 42/100 частки.

- квартиру №2 у житловому будинку літ.
А-1, прибудови А1-1 (у додатку №1,2
позначено зеленим кольором), яка
складається із з коридору 1-1(частини)
площею 6.2 кв.м., вартістю 16524 гривні,
житлової кімнати 1-4 площею 10.7 кв.м.
вартістю 28517 гривень, кухні 1-5 площею
12,1кв.м., вартістю 32248 гривень, ванної 1-6
площею 3,9 кв.м. вартістю 10394 гривні,
топочної 1-7 площею 4,0 кв.м. вартістю 15538
гривень, туалету 1-8, площею 2,7 кв.м.
вартістю 10488 гривень, прихожої 1-9
(частини) площею 8,9 кв.м., вартістю 34,573
гривні, загальною площею 48,5 кв.м..
Загальні інженерні комунікації
вартістю 20816 гривень залишаються у
квартирі №2, господарські споруди -
погріб літера В, вартістю 24185 гривень,
та зливна яма літера Б, вартістю 6965
гривень, залишаються у квартирі №2.
Загальна вартість квартири №2 складає
200248 гривень, що на 26976 гривень більше
вартості ?? частки у ідеальному
виражені та складає 58/100 часток
домоволодіння.

По запропонованому експертом варіанту
розподілу, різниця між вартісними
відображенням ідеальної долі
співвласників в праві власності на
домоволодіння, та вартістю
запропонованої до виділу частини
спірного домоволодіння складає із
розрахунку: 359198 гривень - 12654 гривні : 2 =
173272 гривні; 173272 гривні - 146296 гривень = 26976
гривень. Остаточна грошова компенсація
власника квартири №2 власнику квартири
№1 складає 26976 гривень.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює прав приватної власності
громадян на жилий будинок" №7 від 04.10.1991
року, зі змінами, та п. 14 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах з позовами
про захист права приватної власності"
№20 від 22.12.1995 року, зі змінами, при
вирішенні спорів про виділ в натурі
часток жилого будинку, що є спільною
частковою власністю, судам належить
мати на увазі, що це можливо, якщо
кожній зі сторін може бути виділено
відокремлену частину будинку із
самостійним виходом (квартиру). Виділ
також може мати місце за наявності
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартири.

Із наданого висновку експерта
вбачається, що згідно вимог ДБН
В.2.2-15-2005, мінімальна площа окремої
квартири повинна складати не менш 20.0
кв.м., а загальна площа досліджуємого
домоволодіння складає 99.0 кв.м., житлова
площа домоволодіння складає 44.4 кв.м.

Крім того, експертом було
запропоновано лише один варіант поділу
домоволодіння на дві окремі квартири,
що є більш наближеним до ідеальних
часток сторін у праві власності на
домоволодіння АДРЕСА_1.

При розподілі будинку на дві окремі
квартири експерт вказав, що необхідно
виконати наступні переобладнання:

- встановити перегородку в коридорі 1-1
між квартирою № 1- 7,2 кв. м. довжиною 3,8 м.
та квартирою № 2 - 6,2 кв. м. довжиною 3,27 м.;

- встановити перегородку у прихожій 1-9
між квартирою № 1 - 5,2 кв. м. довжиною 2м.
та квартирою № 2 - 8,9 кв. м. довжиною 3,27 м.;

- влаштувати дверний отвір в прихожій 1-9
для квартири № 2 для входу замість
вікна;

- влаштувати дверний отвір між прихожою
1-9 та коридором 1-1 в квартирі № 2;

- в квартирі № 1 влаштувати автономне
опалення;

- в квартирі № 2 реконструювати існуюче
опалення;

- передбачити та влаштувати окреме
підключення інженерних комунікацій -
електропостачання, газопостачання та
водопостачання в квартирі № 1 та в
квартирі № 2, отримавши попередній
дозвіл у відповідних інстанціях.

Згідно із п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює прав приватної власності
громадян на жилий будинок" №7 від 04.10.1991
року, зі змінами, якщо виділ технічно
можливий, але з відхиленням від розміру
часток кожного власника, суд з
урахуванням конкретних обставин може
провести його зі зміною ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації учаснику спільної
власності, частка якого зменшилась.

Таким чином, є юридично обґрунтованими
та доцільними вимоги, представника
позивача та позивача, з приводу
виділення позивачці квартири №1, що
складає 42/100 частки від спірного
домоволодіння, та зі сплатою
відповідачем позивачці грошової
компенсації за відступ від її
ідеальної частки у спірному
домоволодінні. Суд приймає даний
варіант поділу також з тих підстав, що
позивач не заперечувала проти
виділення їй найменшої частки,
відповідач взагалі не погодився з
запропонованим варіантом поділу, а
власного варіанту поділу
домоволодіння не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 89 ЗК України
передбачено, що у спільній власності
перебувають земельні ділянки
співвласників жилого будинку.

Згідно із п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України " Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює прав приватної власності
громадян на жилий будинок" №7 від 04.10.1991
року, зі змінами, одночасно з
розв'язанням спору про право власності
на будинок, виділ частки або
встановлення порядку користування
конкретним приміщенням суд може також
згідно зі ст.105 ЗК України вирішити
позов, якщо він заявлений, про порядок
використання і розпорядження
земельною ділянкою між громадянами,
яким жилий будинок належить на праві
спільної власності.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши експертний висновок, суд
вважає можливим обрати для розв'язання
конфлікту між сторонами
запропонований експертом варіант
розподілу домоволодіння та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою. Площа земельної
ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 складає
399 кв.м., відповідно до висновку
експертизи, з урахуванням геометричних
розмірів земельної ділянки,
розташування будівель, споруд, які
виділяються у власність співвласників
суд вважає можливим розподілити
земельну ділянку наступним чином: у
загальному користуванні сторін
залишається земельна ділянка площею 59,0
кв.м. (у додатку до експертиз окрашена у
жовтий колір), в рахунок квартир №1, яка
виділяється ОСОБА_6 виділити земельну
ділянку площею 170 кв.м. ( у додатку до
експертизи окрашена у червоний колір),
у рахунок квартири №2, яка виділяється
ОСОБА_7, виділити земельну ділянку
площею 170 кв.м. ( у додатку до експертизи
окрашена у зелений колір) .

Статтею 383 ЦК України передбачено, що
власник житлового будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання. Відповідно до ст.
391 ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном.

Згідно довідки голови квартального
комітету будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в
рівних частках. Вони мешкали в даному
будинку однією сім'єю з 2003 року. Спільно
добудовували будинок та проводили у
ньому ремонт. Мешкали спільно ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 до серпня 2010 року. У серпні 2010
року відбувся конфлікт у подружжя, та
ОСОБА_6 була змушена перейти мешкати до
своєї матері. З цього часу ОСОБА_7 не
впускає ОСОБА_6 в будинок та чинить
перешкоди у її проживанні в спільному
будинку (а.с.16).

Інформація викладена у довідці у
повній мірі узгоджується з поясненнями
позивача та відповідача, який не
оспорював того факту, що він заперечує
та не дає можливості позивачки мешкати
у спірному домоволодінні,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1, та у
відповідності до вимог ст.61 ЦПК
України, обставини, визнанні сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, вимоги позивачки, щодо
вселення її у будинок АДРЕСА_1
підлягають задоволенню у повному
обсязі, у відповідності до вимог
ст.ст.383, 391 ЦК України.

З технічному паспорту на домоволодіння
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від
20.01.2008 року, вбачається, що дане
домоволодіння було закінчено
будівництвом та було облаштоване
необхідними інженерними
комунікаціями, та сантехнічним
обладнанням: унітаз, ванна, раковина, а
також із плану вбачається облаштування
пічці та опалювального котла.

У судовому засіданні відповідач та
його представник стверджували, що
позивачка не приймала участі, а саме не
надавала фінансової допомоги при
проведені будівельних робіт та ремонту
у спірному домоволодінні, відповідачем
за власні кошти у 2011 році у спірному
будинку було встановлено опалювальний
котел. В подальшому відповідач
зазначив, що дійсно опалювальний котел
був встановлений у спірному будинку
раніше, а у 2011 році він провів його
заміну на інший, більш сучасний.

Позивачка та її представник у судовому
засіданні вказали, що відповідач до
позивачки, як співвласника спірного
будинку, з питанням проведення у
будинку заміни опалювального котла не
звертався, як і з іншими питаннями щодо
поліпшення умов проживання у даному
будинку, як і побудови навісу, у зв'язку
із чим всі ці роботи проведені без
дозволу іншого співвласника, а тому не
можуть враховуватися судом, як
поліпшення умов та вплинути на
зменшення частки позивачки в праві
власності на спірний будинок.

Крім того, представником відповідача
до суду були надані ксерокопії
товарних чеків, у період з початку 2011
року до листопада 2012 року, на придбання
будівельних матеріалів на загальну
суму 4955 гривень 60 копійок (а.с.149 - 157),
договір купівлі-продажу
металопластікових конструкцій від
12.03.2012 року на суму 1820 гривень (а.с.158),
договір купівлі-продажу дверей від
17.03.2011 року та прибуткові касові ордери
на суму 4500 гривень (а.с.159-161), рукописні
акти виконаних робіт з березні до
жовтня 2011 року (а.с.162-166), расходна
накладна №1 від 12.06.2012 року на суму 3000
гривень (а.с.167).

Представник позивача у судовому
засіданні зазначила, що усі накладні,
за виключенням однієї від 12.06.2012 року не
містять у собі відомостей про те, хто
придбавав всі ці будівельні матеріали.
Договори на придбання вікон та дверей,
по-перше були укладені відповідачем
без згоди позивачки, по-друге на час
спільного проживання сторін, спірний
будинок мав вікна та двері, таким чином
їх заміна була виключно бажанням
відповідача, та не була негайною
потребою. Надані акти виконаних
будівельних робіт, є рукописними, на їх
підтвердження не надано відповідних
платіжних документів, які б свідчили
про оплату роботи, та не надано
документів, що особи, які нібито
здійснювали дані роботи, мають на це
право, а саме ліцензію,або є приватними
підприємцями для здійснення таких
робіт.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України " Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює прав приватної власності
громадян на жилий будинок" №7 від 04.10.1991
року, зі змінами, при розгляді спорів
між учасниками спільної часткової
власності на житловий будинок про
зміну часток суди повинні врахувати, що
такі вимоги можуть бути задоволені,
якщо учасник спільної власності
збільшить за свій рахунок корисну
площу будинку (жилих і підсобних його
приміщень) шляхом прибудови, надбудови
або перебудови, проведеної з дозволу
виконкому місцевої ради і за згодою
решти учасників спільної власності.
Спорудження господарських будівель
(сараїв, гаражів тощо) не є підставою
для збільшення встановленого раніше
розміру частки в праві власності на
будинок. Вимоги про зміну розміру
часток можуть бути пред'явленні як
учасниками спільної власності, частка
яких збільшилась,так і тими з них,
частка яких зменшилась внаслідок
проведеної іншими співвласниками
прибудови, надбудови чи перебудови.

Таким чином, вбачається, що при
розгляді даної цивільної справи,
жодною із сторін, у відповідності до
діючого законодавства, вимог про зміну
розміру часток власників у спірному
будинку заявлено не було, заперечення
відповідача щодо позовних вимог
позивачки, з вимогою про зменшення її
частки до 13 не відповідає вимогам,
ст.ст.119,120, 123 ЦК України, притаманним
позовній заяві або зустрічній позовній
заяві.

Пояснення відповідача та його
представника з того приводу, що
відповідачем самостійно виконувались
роботи по добудові будинку та його
ремонту, під час спільного проживання з
позивачкою, жодним доказом
підтвердженні не були, що у
відповідності до вимог ст.60 ЦПК України
є обов'язком сторони по справі.
Ствердження відповідача, що обладнання
ним навісу, заміна вікон, дверей та
опалювального котлу є таким що
збільшує його частку у праві спільної
часткової власності, не може
враховуватися судом, як підставі для
збільшення встановленого раніше
розміру його частки в праві власності
на спірний будинок, у відповідності до
вимог законодавства та Постанови
Пленуму Верховного Суду України " Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює прав
приватної власності громадян на жилий
будинок" №7 від 04.10.1991 року, зі змінами.

У відповідності до вимог статей 58,59 УПК
України, щодо належності та
допустимості доказів, суд вважає, що
надані відповідачем квитанції на
придбання будівельних матеріалів, які
не містять відомостей, щодо прізвища
особи яка їх придбавала, надані на
загальну суму приблизно 5000 гривень, що
у порівнянні із вартістю спірного
будинку є незначною; акти виконаних
робіт, не оформленні належним чином (не
надано документів підтверджуючих, що
особи які виконали дані роботи мають
право на їх виконання, не надано
квитанцій про сплату за їх виконання),
суд вважає такими, що є неналежними та
не допустимими доказами по справі, а
тому не приймає їх до уваги при
ухвалені рішення.

Таким чином, суд вважає уточненні
позовні вимоги позивача обґрунтованим
та доведеним під час судового
засідання, вважає необхідним вселити
позивачку до будинку АДРЕСА_1,
приймаючи найбільш приємним варіант
розділу домоволодіння та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою зазначений у висновку
експерта, виділивши позивачу у
користування 42/100 частки домоволодіння
з зобов'язанням відповідач сплатити
позивачу відповідну грошову
компенсацію, розмір якої зазначено у
висновку експерта, та зобов'язати
сторони виконати переобладнання в
будинку, з метою його розділу на дві
окремі квартири.

На підставі викладеного та керуючись
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок" №7 від 04.10.1991 року, зі змінами,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику у справах
з позовами про захист права приватної
власності"№20 від 22.12.1995 року, зі
змінами, ст.ст.88,89 ЗК України, ст.ст.15, 16,
364, 367, 383,391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212- 215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточненні позовні вимоги ОСОБА_6
задовольнити.

Вселити ОСОБА_6 у домоволодіння
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Поділити домоволодіння яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в
натурі відповідно до рівних часток
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в праві власності на
нього, в загальному користуванні
залишити ворота №1 та огорожу №2.

Виділити ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1
квартиру №1, що знаходиться в житловому
будинку літера А-1, прибудові літера А1-1,
що складається з коридору 1-1(частини),
житлової кімнати 1-2, житлової кімнати
1-3, коридору 1-10, прихожої 1-9 (частини),
загальна площа квартири складає 50.5
кв.м., що у відсотковому вираженні
дорівнює 42/100 часткам у домоволодінні,
та вартістю 146296 гривень (на додатку1
квартира №1 позначена червоним
кольором).

Виділити ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_1
квартиру №2, що знаходиться в житловому
будинку літера А-1, прибудові А1-1, яка
складається з коридору 1-1 (частки),
житлової кімнати 1-4, кухні 1-5, ванної 1-6,
топочної 1-7, туалету 1-8, прихожої 1-9
(частини), загальною площею 48,5 кв.м.,
вартістю 148281 гривні. Основні інженерні
комунікації, господарські споруди
погріб літера В та зливну яму літера Б
залишити в квартирі №2, у власності
ОСОБА_7, що складає вартість 20816 гривень,
24185 гривень, 6965 гривень, відповідно, а
загалом 54052 гривні, що загалом у
відсотковому виражені складає 58/100
часток домоволодіння вартістю 200 248
гривень (на додатку 1 квартира №2
позначена зеленим кольором)

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
різницю у вартості квартири №2, та
квартири № 1 у сумі 26976 (двадцять шість
тисяч дев'ятсот сімдесят шість)
гривень.

Зобов'язати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виконати
наступні переобладнання: встановити
перегородку в коридорі 1-1 між квартирою
№ 1- 7,2 кв. м. довжиною 3,8 м. та квартирою
№ 2 - 6,2 кв. м. довжиною 3,27 м.; встановити
перегородку у прихожій 1-9 між квартирою
№ 1 - 5,2 кв. м. довжиною 2м. та квартирою №
2 - 8,9 кв. м. довжиною 3,27 м.; влаштувати
дверний отвір в прихожій 1-9 для
квартири № 2 для входу замість вікна;
влаштувати дверний отвір між прихожою
1-9 та коридором 1-1 в квартирі № 2; в
квартирі № 1 ОСОБА_6 влаштувати
автономне опалення; в квартирі № 2
ОСОБА_7 реконструювати існуюче
опалення; передбачити та влаштувати
окреме підключення інженерних
комунікацій - електропостачання,
газопостачання та водопостачання в
квартирі № 1 та в квартирі № 2,
отримавши попередній дозвіл у
відповідних інстанціях.

Визначити порядок користування
земельною ділянкою при домоволодінні
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1:

Залишити в загальному користуванні
сторін земельну ділянку площею 59 кв.м.
(на додатку 2 позначена жовтим
кольором).

В користуванні ОСОБА_6 залишити
земельну ділянку площею 170,0 кв. м. (на
додатку 2 позначена червоним кольором).

В користуванні ОСОБА_7 залишити
земельну ділянку площею 170,0 кв. м.. (на
додатку 2 позначена зеленим кольором).

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий -

І.Ю.Котлярова