У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
ИСправа № 335/7556/14-ц 4-с/335/48/2014 28 липня 2014
року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя в складі: головуючого судді
Бойка О.Ю., при секретарі Крижко Я.О.,
розглянувши скаргу Концерну «Міські
теплові мережі», заінтересовані особи:
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

встановив:

До Орджонікідзевського районного суду
м. Запоріжжя звернувся Концерн «Міські
теплові мережі», заінтересовані особи:
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 зі скаргою на дії державного
виконавця.

Скарга мотивована тим, що 23.01.2013 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя було винесено рішення по
справі №0818/12028/2012 про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Концерну
«Міські теплові мережі» суми боргу за
послуги з централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води, по справі видані виконавчі листи.

14.02.2014 року стягувачем зазначені
виконавчі документи були направлені на
примусове виконання до
Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ.

Постановою №42280149 від 28.02.2014 року,
державний виконавець
Орджонікідзевського ВДВС Запорізького
МУЮ Тищенко Р.В. відмовив у прийнятті до
провадження виконавчих документів та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчих
листів з посиланням на п.6 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме вказавши про відсутність у
виконавчих документах
ідентифікаційних номерів боржників
або номерів серій паспортів боржників -
громадянина України, який через свої
релігійні або інші переконання
відмовився від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомив про це відповідні органи
державної влади та має відмітку в
паспорті громадянина України,
посилаючись при цьому на п.З ч.1 ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження».

Скаржник просить суд, визнати
неправомірною та скасувати постанову
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Тищенка
Р.В. №42280149 від 28.02.2014 року про відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №0818/12028/2012, виданого
03.06.2013 року Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Концерну «МТМ» заборгованості у
розмірі 3522,78 грн., а також витрати по
сплаті судового збору у розмірі 214,60
грн.

У судовому засіданні представник
скаржника вимоги підтримала, просила
задовольнити їх у повному обсязі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила
проти задоволення скарги, оскільки
вважає рішення державного виконавця
законним та справедливим.

Перевіривши обставини скарги і вимоги
скаржника суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.384 ЦПК України, скаргу може
бути подано до суду безпосередньо або
після оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст.384 ЦПК України, скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно ч.1 ст.385 ЦПК України, скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Також судом встановлено, що 23.01.2013 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя було винесено рішення по
справі №0818/12028/2012 про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Концерну
«Міські теплові мережі» суми боргу за
послуги з централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води.

03.06.2013 року Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя, було
видано виконавчі листи №0818/12028/2012 про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Концерну «МТМ» заборгованості у
розмірі 3522,78 грн., а також витрати по
сплаті судового збору у розмірі 214,60
грн.

Судове рішення, яке набрало законної
сили, є обов'язковим до виконання на
всій території України (ст.124 ч.5
Конституції України, ст.14 ч.ч. 1, 2 ЦПК
України). Примусове виконання судового
рішення покладено на державну
виконавчу службу і здійснюється
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження" (Закон № 606-XIV).

28.02.2014 року державним виконавцем
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Тищенко
Р.В., було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження відповідно п.6
ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження», про що було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа), ВП №42280149.

В вищевказаній постанові, зазначено, що
виконавчі документи не відповідають
вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме
відсутні ідентифікаційні номери
боржників або номери і серії паспортів
боржників для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні
переконання відмовились від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає
умови і порядок виконання рішень судів,
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України "Про виконавче
провадження" від 21.04.99 № 606-XIV з
наступними змінами (далі Закон).

Згідно з ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в ст.3 цього
Закону, за заявою прокурора у випадку
представництва інтересів громадянина
або держави в суді, в інших
передбачених законом випадках.

В ст.3 цього Закону зазначено, що
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню такі виконавчі
документи, як виконавчі листи, що
видаються судом.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі повинні бути зазначені також
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до відділу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Проте діючи у порушення до зазначених
вимог Закону, державний виконавець
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Тищенко
Р.В., постановою від 28.02.2014 року,
відмовив у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа), ВП
№42280149 з примусового виконання
виконавчих листів №0818/12028/2012, виданих
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь Концерну «МТМ»
заборгованості у розмірі 3522,78 грн., а
також витрати по сплаті судового збору
у розмірі 214,60 грн.

Згідно із п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Згідно частини 1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», з метою
захисту інтересів стягувача, державний
виконавець має право одержувати
безоплатно від органів установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.
При цьому, зі змісту постанови
вбачається, що стягувачу відмовлено в
прийнятті виконавчого документу та у
відкритті виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що доводи
заявника є обґрунтованими, а тому
скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України,
суд, -

ухвалив:

Скаргу Концерну «Міські теплові
мережі» - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Тищенко Р.В., з приводу
винесення 28.02.2014 року постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та у прийнятті до
провадження виконавчих документів.

Скасувати постанову державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції від 28.02.2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) ВП №42280149.

Зобов'язати Орджонікідзевський відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції вирішити питання про відкриття
виконавчого провадження по виконавчим
листам, виданих Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя по
цивільній справі №0818/12028/2012 від 23.01.2012
року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Концерну «МТМ» заборгованості
у розмірі 3522,78 грн., а також витрати по
сплаті судового збору у розмірі 214,60
грн.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
О.Ю. Бойко