Справа № 450/4765/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі

головуючого - судді
Кіпчарського М.О.,

при секретарі
Микитів Н.С.,

за участю: представника заявника
ОСОБА_1,

заінтересованої особи
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Пустомити
Львівської області цивільну справу в
порядку окремого провадження за заявою
ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_2,
про встановлення факту, що має
юридичне значення ,-

в с т а н о в и в :

26.12.2013р. ОСОБА_3 звернулася до суду з
заявою про встановлення факту. Заяву
обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла її мати ОСОБА_4, після смерті
якої відкрилась спадщина на належне їй
майно, а саме на 2/4 частки квартири
АДРЕСА_1. Вона та її сестра ОСОБА_2
прийняли спадщину, та звернулись в
Пустомитівську державну нотаріальну
контору. Проте при підготовці до видачі
свідоцтв про право на спадщину
нотаріусом було виявлено наявність
арешту, реєстраційний номер обтяження
42029, на невизначене окреме майно,
належне ОСОБА_4, архівний № 3503518 КІEV 473,
архівна дата 15.09.1999 , дата виникнення
12.08.1995 , номер реєстру 36 у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень. Даний арешт був
зареєстрований 25.06.2004 р. Першою
Київською обласною державною
нотаріальною конторою на підставі
ухвали Києво-Святошинського нарсуду
Київської області.

Будь-яка уточнююча інформація щодо
ідентифікації особи ОСОБА_4, як
власника об'єкт обтяжень, окрім
власного імені, відсутня. Зазначає, що
право власності на квартиру у її
матері ОСОБА_4 виникло після смерті її
чоловіка ОСОБА_5 у 2006 році. А заборона
на майно неідентифікованої ОСОБА_4,
виникла 12.08.1995 р. та була зареєстрована
25.06.3004 р. У зв'язку з чим вважає, що дана
заборона не може стосуватися майна її
матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

З метою отримання свідоцтва про право
на спадщину, просить встановити факт,
що арешт, зареєстрований 25.06.2004 року на
невизначене окреме майно, належне
ОСОБА_4 зареєстрований Першою
Київською обласною державною
нотаріальною конторою, не стосується
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є власником 2/4 частки
квартири.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 подану заяву
підтримав з підстав викладених у ній,
та просить її задовольнити.

Заінтересова особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснила, що у зв'язку з
викладеними в заяві обставинами, вона
та її сестра ОСОБА_3 не можуть оформити
право власності на успадковане майно,
тому щодо задоволення заяви не
заперечила.

З'ясувавши обставини справи на
підставі наявних у справі та
досліджених в судовому засіданні
доказів, з врахуванням вимог
цивільного судочинства суд вважає, що
подана заява до задоволенню не
підлягає в силу наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Згідно роз'яснень, що містяться у п. 1
постанови ПВСУ № 5 від 31.03.1995 "Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення" в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо: - згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення; - заявник не
має іншої можливості одержати або
відновити загублений чи знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення; - встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

Встановлення фактів, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК
України, в судовому порядку можливо
лише тоді, коли чинним законодавством
не передбачено іншого порядку їх
встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник просить встановити факт того,
що арешт , зареєстрований 25.06.2004 р. на
невизначене окреме майно , належне
ОСОБА_4, не стосується померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
являється власником 2/4 часток квартири
АДРЕСА_1.

Діючим законодавством визначено, що
звільнення майна з-під арешту
відбувається шляхом звернення з такою
вимогою до суду або в
адміністративному порядку до
начальника відповідного органу
державної виконавчої служби. Такі
вимоги повинні розглядаються не в
окремому провадженні, а за правилами,
установленими для розгляду позовів про
звільнення майна з-під арешту.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів визначений в ст. 16 ЦК
України.

Таким чином, вимоги заявника не
підлягають задоволенню, оскільки ним
невірно обрано спосіб захисту
цивільних прав.

За вказаних вище обставин, суд прийшов
до висновку, що заява про встановлення
факту, що має юридичне значення , до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,10,11,57-60, 212- 215, 234-
234,256- 259, 292,294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 від 26.12.2013р.
про встановлення факту, що має
юридичне значення , а саме стосується
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4,
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Пустомитівський районний
Львівської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення складений

та підписаний 12.05.2014р.

СуддяМ. О. Кіпчарський