РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання - Д'якович О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницький завод будівельних матеріалів» про відшкоудвання матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири

вирішив:

В вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом з урахуванням уточнення до ОСОБА_3 (далі - відповідач 1), Товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницький завод будівельних матеріалів» (далі - відповідач 2) про солідарне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири в якому зазначив, що в липні 2014 року сталось затоплення ванної кімнати в квартирі, що належить позивачу на праві власності. Затоплення квартири сталось внаслідок протікання води з квартири № 9, що належить відповідачу 1, у зв'язку з чим завдано майнову шкоду в розмірі 4578,00грн. Крім того, діями відповідачів позивачу завдану моральну шкоду, яку він оцінює в 7,0тис.грн. У зв'язку із відмовою відповідачів добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 4578,00грн. матеріальної шкоди, 7,0 тис.грн. моральної шкоди, а також солідарно стягнути з відповідачі понесені судові витрати, які складаються з 313,60грн. судового збору, 800,00грн. на проведення експертного дослідження, 300,00 грн. на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1 в судовому засіданні позов не визнала, надала суду письмові заперечення, а також додатково пояснила, в її квартирі не було протікання води, у зв'язку з чим акт про затоплення є недостовірним, працівники відповідача 2 не виконали своїх обов'язків по негайному усуненню аварії, що фактично призвело до збільшення збитків. При обстеженні її квартири на предмет виявлення причин затоплення квартири позивача, працівники відповідача 2 відмовились ліквідувати несправність, пояснивши що вона має надати доступ до місця аварії (розбити стіну), при цьому відповідач 1 пояснила, що не мала змоги розбити стіну, оскільки не знала як проходять труби водопостачання, а її дії могли призвести до ще більших збитків.

Представники відповідача 2 в судовому засіданні позов не визнали, надали письмове заперечення, також вказали, що відповідач 1 не надала доступу для ліквідації аварії, крім цього самовільно замурувала сантехнічну нішу, де проходять труби з гарячим та холодним водопостачанням, а тому відповідальність за завдану шкоду має нести відповідач 1 самостійно, крім того розмір моральної шкоди не обґрунтований.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, яка розташована на першому поверсі дев»ятиповерхового житлового будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.01.2003р., посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_6 за №87. Право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 22.01.2003р., реєстровий №38308.

Відповідач, ОСОБА_3, є власником квартири АДРЕСА_2, яка розміщена на другому поверсі над квартирою №4.

23.07.2014р. ОСОБА_1 звернувся до відділу ЖКГ ТДВ «Хмельницький завод будівельних матеріалів» з усною заявою про усунення протікання води, вказана заява зареєстрована в журналі заяв відповідача 23.07.2014р., проте в цей день причини протікання води відповідачем 2 встановлено не було і аварія не була ліквідована. У зв'язку з цим, 28.07.2014р. ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ «Хмельницький завод будівельних матеріалів» з письмовою заявою по прийняттю мір по усуненню протікання води в його квартирі по вул. Кам»янецькій, 159 в м. Хмельницькому.

28 липня та 29 липня (повторно) 2014 року працівники відповідача 2 прибули за адресою позивача для встановлення причин протікання води, проте з'ясувавши що протікання відбування через пошкодження стояка гарячого водопостачання, що знаходиться в сантехнічній ніші, розташованій між квартирою № 9 та № 10 на другому поверсі будинку, аварію не ліквідували.

11.08.2014р. працівниками управління ЖКГ ТДВ «Хмельницький завод будівельних матеріалів» було усунено протікання води шляхом ремонту стояка гарячого водопостачання що розташований в сантехнічній ніші, на другому поверсі будинку, при цьому ремонт стояка проводився з квартири відповідача 1, шляхом демонтажу частини перегодки між туалетом в квартирі № 9 та сантехнічною нішею.

Відповідно до акта про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання від 12.08.2014р. причиною затоплення квартири АДРЕСА_1, відповідачем 2 вказано протікання води з квартири №9, яка знаходиться поверхом вище.

Відповідно до висновку експертного дослідження 226/ед/014, складеного 17.09.2014р. судовим експертом ОСОБА_7 ТзОВ «Бюро судових будземекспертиз», станом на 12 вересня 2014 року встановлені наступні пошкодження конструктивних елементів та опоряджувальних покриттів, спричинених залиттям, що сталося 12.08.2014р.:

1. в ванній кімнаті - під підшивкою стелі з пластикової вагонки на поверхні залізобетонного покриття видно грибкові утворення; частина шпалер відклеїлась від основи; на поверхні обшивки стін з гіпсокартонових листів видно місця забруднення у вигляді грибкових утворень;

2. в кухні на стінах видно місця забруднення у вигляді темних плям на поверхні шпалер; на стелі видно місця забруднення у вигляді коричневих плям на фарбувальному водоемульсійному шарі.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Позивачем не доведено в судовому засіданні в чому полягає спільність дій чи бездіяльність відповідача 1 та відповідача 2, у чому виражається взаємопов'язаність, сукупність їх дій або єдність наміру в залитті квартири позивача.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Відповідач 2 заперечуючи проти позову вказував на відсутність вини у завданні шкоди позивачу, оскільки відповідач 1 не надала доступу до квартири для ремонту пошкодженої труби. Проте жодного документу, який би підтвердужвав вказані обставини (акт про ненадання доступу до місця аварії тощо) відповідачем 2 не було надано, не здобуто таких доказів і судом.

Відповідач 1 натомість пояснила, що пропонувала працівникам відповідача 1 здійснити демонтаж перегородки з метою доступу до пошкодженої труби, проте слюсарі-сантехніки, які прибули на місце аварії відмовились виконувати вказані роботи, пояснюючи, що це не входить в їх обов'язки.

Пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 про ненадання доступу відповідачем 1 до квартири з метою ліквідації наслідків аварії суд оцінює критично, оскільки вони є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами, зібраними по справі.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.02.2012р. № 195 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій Товариству з обмеженою відповідальністю «Хмельницький завод будівельних матеріалів» до структури тарифу на послуги з утримання будинку і споруд та прибулинкової території по АДРЕСА_1, входять витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, централізованого опалення, періодичність надання послуг : профілактичний огляд 2 рази на рік при черговому загальному огляді будинку, ремонт - в міру необхідності, усунення аварійних ситуацій.

Відповідачем 2 не надано доказів на підтвердження проведення оглядів системи водопостачання в будинку по АДРЕСА_1 відповідно до затвердженої періодничності.

Щодо посилань відповідача 2 на самовільне перепланування в кваритрі відповідача 1, що призвело до неможливості доступу до сантехнічної ніші із стояками гарячого та холодного водопостачання, то відповідно до технічного паспорту на квартиру відповідача 1 та технічного паспорту будинку (поетажного плану станом на 1983 рік) вбачається, що в квартирі відповідача 1 і не передбачено доступу до сантехнічної ніші.

Крім цього, судом враховано, що відповідач 2 не проводячи періодичних профілактичних оглядів внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, не вказував відповідачу 1 на необхідність наявності доступу з її квартири до сантехнічної ніші.

Враховуючи вищевикладене, бездіяльність відповідача 2 щодо належного надання послуг з утримання будинку, несвоєчасне виявлення причин протікання води в квартирі позивача та несвоєчасна ліквідація аварії в системі гарячого водопостачання призвели до пошкодження майна, що належить позивачу.

Відповідно до ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Вартість відновлювальних робіт необхідних для усунення наслідків залиття, що сталося 12 серпня 2014р. в квартирі АДРЕСА_1/ед/014, складеного 17.09.2014р. судовим експертом ОСОБА_7 ТзОВ «Бюро судових будземекспертиз» станом на 17.09.2014 року становить 4578,00грн.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

У відповідності до роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з'ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому суд враховує, що сам по собі факт залиття квартири є стресовою ситуацією і тягне моральні страждання. Позивач зазнав моральних страждань внаслідок пошкодження майна, необхідністю відстоювати свої права, а також нести додаткові витрати на відновлення порушеного права.

Виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, а також з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди у 1 000 грн.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи: витрат на правову допомогу; витрат, пов'язані із проведенням судових експертиз.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до квитанції № кз-06584 від 19.09.2014р. ОСОБА_1 сплатив за складання позовної заяви 300,00грн.

Відповідно до розрахункової квитанції ААДА № 032351 від 09.09.2014р. вартість експертного дослідженя становить 800,00грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме, з відповідача 2 належить стягнути на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 4578,00грн., моральну шкоду в сумі 1,0тис.грн. та судові витрати в сумі 1350,60грн., в т.ч. 250,60грн. судового збору, 800грн. вартості експертного дослідження, 300грн. витрат на правову допомогу. В частині вимог до відповідача 1 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 79, 84, 88, 209, 212, 214-216 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 541, 1166,1167,1190 ЦК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницький завод будівельних матеріалів» про відшкоудвання матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницький завод будівельних матеріалів» на користь ОСОБА_1 4578,00грн. майнової шкоди та 1000грн. моральної шкоди завданої затопленням квартири, а також судові витрати в сумі 1350,60грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: