АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8321/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2472/14
Головуючий у 1-й інстанції Середа А. В.
Доповідач Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Самойловій М.Д.

за участі : ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 червня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, які діють в свої інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6
до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
відшкодування шкоди, завданої залиттям
квартири та стягнення моральної шкоди,
-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулись до суду з вказаним позовом
та просили стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 заподіяну матеріальну шкоду у
розмірі 7 787,40 грн., вартість проведеної
експертизи у сумі 700 грн. та моральну
шкоду у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування вимог позивачі
вказали, що їм на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1.
Зазначали, що 22 червня 2012 року вказана
квартира була затоплена з вини
власників квартири №36 (відповідачів по
справі), яка розташована на два поверхи
вище.

Внаслідок затоплення квартири були
пошкоджені стіни та стелі двох
житлових кімнат, кухні, кладової,
повністю знищені речі, одяг, побутова
техніка.

Згідно висновку експертного
будівельно-технічного дослідження
№45-13 від 23.05.2013 року вартість
відновлювального ремонту приміщень
квартири АДРЕСА_1 в зв'язку з її
залиттям становить 7787,40 гривень.

Крім того, позивачі зазначали, що їм
була завдана моральна шкода у розмірі
10000 грн., яка виразилась у душевних
стражданнях та негативних емоціях,
переживаннях з приводу пошкодження
майна та неможливості нормального
користування ним.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 червня 2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
відмовлено.

Дане рішення в апеляційному порядку
оскаржила ОСОБА_2 та просила скасувати
рішення та ухвалити нове, яким позовні
вимоги позивачів задовольнити в
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм процесуального
права, що полягає у безпідставному не
взятті до уваги акту про залиття
квартири, як належного та допустимого
доказу, а також у тому, що суд не
викликав спеціаліста, для надання
пояснень з приводу завданої
затопленням шкоди.

В судове засідання належно
повідомлений представник позивача,
безпосередньо самі позивачі, які
повідомлені через їх представника не
з'явилися.

Представник відповідачів в судовому
засіданні вважав апеляційну скаргу
не підлягаючою задоволенню,
підтвердивши належне повідомлення
відповідачів про судове засідання.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що факт затоплення квартири позивачів
мав місце 22 червня 2012 року.

Акт про залиття квартири від 07 липня 2012
року, який долучений до справи та
відповідно яким позивачі
обґрунтовують свої позовні вимоги,
було складено представниками КГЖЕП
«Автозаводське» зі слів позивачів без
фактичного огляду квартири
відповідачів та комунікацій. Про
складання зазначеного акту
відповідачам нічого не було відомо, акт
вони не підписували, про складання акту
їх ніхто не повідомляв.

Крім того встановлено, що управляючі
компанії ТОВ «Житлорембудсервіс» та
«Добробит» згідно з рішенням виконкому
Кременчуцької міської ради від 08.08.2008
року № 818 «Про визначення виконавців
послуг з управління житловим фондом,
який знаходиться в комунальній
власності міста» - є виконавцями послуг
з управління житловим фондом
комунальної власності міста, до
повноважень яких належить
забезпечення всіх послуг, що входять до
тарифу на послуги з утримання будинків
і споруд та прибудинкової території.

Споживачам житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1 надає послуги з
управління та утримання житлового
будинку та прибудинкової території ТОВ
«Житлорембудсервіс».

Згідно п. 3.3 договору про надання послуг
з управління житловим фондом
комунальної власності міста від 24.07.2008
року № 197, укладеним між Кременчуцькою
міською радою та ТОВ
«Житлорембудсервіс», до повноважень
управителів відноситься встановлення
та належна документація фактів
заподіяння шкоди майну споживачів у
випадку усного чи письмового звернення
споживача.

Судом першої інстанції встановлено, що
висновок експертного дослідження № 45-13
від 23 травня 2013 року не відповідає Акту
обстеження від 07.07.2012 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що акт про
залиття квартири від 7 липня 2012 року був
складений із порушенням чинного
законодавства України та не може
розглядатися судом, як допустимий
доказ.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Згідно абзацу 2 пункту 2.3.6 «Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій»,
затверджених Наказом Державного
комітету з питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року №76 «Про
затвердження Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій»,
у разі залиття квартир, складається
відповідний Акт. Акт комісії
підписується членами комісії, а
керівник підприємства, яке надає
послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій, затверджує
Акт.

Згідно п. 2.3.6 Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій у
разі залиття, аварії квартир
складається відповідний акт, форма
якого передбачена додатком № 4.

Як було встановлено судом першої
інстанції, споживачам житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1 надає
послуги з управління та утримання
житлового будинку та прибудинкової
території ТОВ «Житлорембудсервіс».

Таким чином, акт про залиття квартири
має бути складений саме комісією ТОВ
«Житлорембудсервіс».

Твердження апелянта про те, що станом
на 6 липня 2014 року послуги з управління
та утримання житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1 та прибудинкової
території надавались КГЖЕП
«Автозаводське», не відповідає
дійсності та є непідтвердженим.

Так, ТОВ «Житлорембудсервіс» та
«Добробит» згідно з рішенням виконкому
Кременчуцької міської ради від 08.08.2008
року № 818 «Про визначення виконавців
послуг з управління житловим фондом,
який знаходиться в комунальній
власності міста» - є виконавцями послуг
з управління житловим фондом
комунальної власності міста, до
повноважень яких належить
забезпечення всіх послуг, що входять до
тарифу на послуги з утримання будинків
і споруд та прибудинкової території.

Наказом Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 року №76 «Про затвердження Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій» затверджено
типову форму Акту про про залиття,
аварію, що трапилась на системі
центрального опалення, гарячого
водопостачання (або холодного
водопостачання).

Як вбачається з матеріалів справи акт
обстеження від 6 липня 2012 року не
відповідає затвердженій типовій формі.

Крім того, відповідно до затвердженої
типової форми акту про залиття комісія,
що складає такий акт має включати в
себе головного інженера виконавця
послуг - голову комісії, майстра
технічної дільниці, майстра ремонтної
дільниці, слюсаря-сантехніка
(слюсаря-електрика), представників
організації, яка відповідно до
укладеної угоди обслуговує
внутрішньобудинкові системи опалення
та гарячого водопостачання,
представника власника будинку,
будинкового комітету.

Зі змісту акту обстеження від 6 липня 2014
року вбачається, що суб'єктний склад
комісії, яка його складала, не
відповідає вимогам наказу Державного
комітету з питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року №76 «Про
затвердження Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій».

Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Отже, суд першої інстанції правомірно
не взяв до уваги акт обстеження від 6
липня 2012 року як доказ вини
відповідачів у затопленні квартири
АДРЕСА_1.

Посилання апеляційної скарги на те, що
суд першої інстанції не допитав
спеціаліста, який здійснював
будівельно-технічне експертне
дослідження та представників КГЖЕП
«Автозаводське», як на підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції, є таким, що суперечить
нормам процесуального права.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 11 ЦПК України Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи,
особам, які брали участь у справі, було
роз'яснено їх права, передбачені ст.ст.
11 та 27 ЦПК України. При цьому сторонами
не було заявлено клопотання про
залучення представника КГЖЕП
«Автозаводське» та спеціаліста для
надання консультацій та роз'яснень,
тому колегія суддів не вбачає
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права під час збирання
та дослідження доказів.

Виходячи з викладеного, доводи
апеляційної скарги про помилковість
судового рішення спростовуються
матеріалами справи і не дають підстав
вважати, що судом першої інстанції
допущені порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст.309 ЦПК України як підстави для
скасування або зміни рішень.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв