Справа №173/199/14-ц
Провадження №2/173/404/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р. Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
областіВ складі: головуючої - судді
Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету
Верхньодніпровської міської ради,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог: державний нотаріус
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори, комунальне
підприємство «Верхньодніпровське бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності в порядку
спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з
позовом до виконавчого комітету
Верхньодніпровської міської ради,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог: державний нотаріус
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори, КП
«Верхньодніпровське БТІ», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5С, ОСОБА_5, про визнання
права власності в порядку спадкування
посилаючись на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер її чоловік ОСОБА_6

На день смерті чоловіка, залишилось
спадкове майно яке складається з
житлового будинку садибного типу з
господарськими будівлями та
спорудами, що розташований на
присадибній земельній ділянці
розміром 450 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1.
Оцінка житлового будинку зі спорудами
та будівлями згідно експертної оцінки
становить -76100 грн.

Після смерті чоловіка вона
звернулась до державного нотаріуса
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори для отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом, але 25.12.2013 року їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом в зв»язку
з тим, що у неї відсутній
правовстановлюючий документ на
домоволодіння АДРЕСА_1

Вона не має можливості надати
правовстановлюючий документ на
будинок, виходячи з наступного: 16.02.1985
року вона уклала шлюб з померлим
ОСОБА_6 13.08.1985 року вони купили житловий
будинок садибного типу за
вищевказаною адресою. Потім на
підставі дозволів
Верхньодніпровської міської ради та
відділу архітектури, їм було
дозволено зруйнувати старий будинок
та побудувати новий. Будівництво
нового будинку було закінчене ними в 1991
році. За життя її чоловік не встиг
оформити право власності на
новозбудований житловий будинок та
отримати свідоцтво про право власності
на нього, що й стало підставою
звернення до суду

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала в повному
об»ємі, давши пояснення фактично
установлені матеріалами справи.

Відповідач, представник виконавчого
комітету Верхньодніпровської
міської рада в судове засідання не
з»явився, подавши заяву про слухання
справи у його відсутність
представника, проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог - державний нотаріус
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з»явилась, подавши заяву
про слухання справи у її відсутність.

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог, представник
комунального підприємства «
Верхньодніпровське БТІ» в судове
засідання не з»явилась про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, під час попереднього
судового засідання позовні вимоги
визнала та пояснила суду, що покійним
чоловіком позивачки та позивачкою
будинок був збудований в 1991 році.
Відповідно до роз»яснення державної
архітектурно-будівельної інспекції,
будинки, які збудовані до 1992 року не
потребують вводу в експлуатацію і
підставою реєстрації права власності
на такі будинки є технічний паспорт на
будинок, складений за результатами
технічної інвентаризації. Так як
подружжя ОСОБА_6 побудували будинок в
1991 році, виготовили технічний паспорт
на даний будинок, активно
співпрацювали КП «Верхньодніпровське
БТІ», мали всі необхідні дозволи на
будівництво, то є підстави для
визнання за позивачкою права
власності на будинок, так як її чоловік
не встиг його оформити за свого життя.
Вводити даний будинок в експлуатацію
та визнавати за позивачкою права
забудовника на нього, законодавством
не передбачано.

Треті особи, що не заявляють
самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, та ОСОБА_5, в судове засідання не
з»явились, подавши заяву про слухання
справи у їх відсутність, проти
задоволення позовних вимог позивачки
не заперечують.

Вислухавши осіб, що приймали участь
у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступними підставами

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер чоловік позивачки ОСОБА_6,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть та копією свідоцтва про
одруження.

На день смерті померлого ОСОБА_6,
залишилось спадкове майно, яке
складається з житлового будинку
садибного типу з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований на присадибній земельній
ділянці розміром 450 кв. м., за адресою:
АДРЕСА_1 Оцінка житлового будинку зі
спорудами та будівлями згідно
експертної оцінки становить -76100 грн.

Після смерті чоловіка позивачка
вирішила прийняти спадщину і в грудні
2013 року звернулася до державного
нотаріуса Верхньодніпровської
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину. Проте, державний нотаріус
відмовила позивачці у видачі свідоцтва
про право на спадщину, видавши
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 25.12.2013 року, на тій
підставі, що позивачкою не було
надано правовстановлюючий документ
на спадковий будинок, так як в
договорі купівлі-продажу будинку від
13.08.1985 року зазначено, що старий
будинок зруйнований, а замість нього
збудований новий будинок. Також
позивачкою надані дозволи на
будівництво нового будинку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на різних
підставах, що не заборонені законом,
зокрема з правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_6.,
перебуваючи у шлюбі з позивачкою в
серпні місяці 1985 року купили житловий
будинок садибного типу розташований
за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується
копією договору купівлі-продажу.
Таким чином ОСОБА_6. став власником
даного будинку на підставі укладеного
правочину.

З пояснень позивачки встановлено,
що так як придбаний ними будиночок
був старий та маленький, вони вирішили
побудувати на його місці новий
будинок. З цієї метою чоловік
позивачки оформив всі необхідні
дозволи, що підтверджується дозволом
№ 1 на виконання робіт виконавчого
комітету Верхньодніпровської міської
ради від 13.01.1988 року, в якому
зазначений строк закінчення
будівельних робіт, січень 1991 року,
проектом забудови земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1. Актом відділу
архітектури від січня 1988 року про
відведення земельної ділянки для
будівництва загальною площею 450 кв.м.

Виходячи з досліджених доказів
судом встановлено, що померлий
ОСОБА_6, отримав всі необхідні дозволи
на будівництво будинку та закінчив
будівництво нового будинку в 1991 році,
що підтверджується даними технічного
паспорту на будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про
регулювання містобудівної діяльності»
- замовник зобов»язаний протягом семи
календарних днів з дня введення в
експлуатацію закінченого будівництвом
об»єкта письмово проінформувати про це
місцевий орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування за
місцем знаходження об»єкта
будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію
таких об»єктів і проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та їх інженерних мереж
визначено наказом Мінрегіону від
24.06.2011 року № 91 «Про затвердження
Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків 1 та П категорії складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного
Порядку - документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, прибудов до них вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складаний за
результатами технічної
інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного судом
встановлено, що так як будинок
покійним чоловіком позивачки
збудований в 1991 році, тобто до 05.08.1992
року, то введення його в експлуатацію
не потребується, так як на будинок
складений технічний паспорт за
результатами технічної
інвентаризації.

Тому встановлено, за життя у
покійного ОСОБА_6, виникло право
власності на новозбудований ним
будинок, яке він не встиг оформити
право власності на нього в
установленому порядку.

Відповідно до ст. ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Даючи оцінку наведеним вище
доказам, судом встановлено, що чоловік
позиваки був власником
новозбудованого будинку садибного
типу, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 . Дане право не припинилось в
зв»язку з його смертю.

Позивачка є дружино померлого
ОСОБА_6, що підтверджується копією
свідоцтва про укладення шлюбу і
відповідно спадкоємцем першої черги.
Інші спадкоємці першої черги - діти та
батьки покійного ОСОБА_6, на спадщину
не претендують, що підтверджується
наданими від їх мені заявами до суду, і
не заперечують проти визнання права
власності на спадковий будинок за
позивачкою .

За таких обставин суд вважає за
можливе визнати за позивачкою ОСОБА_1.
право власності на будинок садибного
типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловіка
ОСОБА_6

Так як належне неоформлення права
власності на новостворений будинок
виникло не з вини відповідача:
виконавчого комітету
Верхньодніпровської міської ради, суд
вважає, що понесені позивачкою судові
витрати по сплаті судового збору
повинні бути покладені на позивача
ОСОБА_1

Керуючись ст. 10,60,212, 213, 214, 215 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право
власності на будинок садибного типу,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловіка
ОСОБА_6

Рішення може бути оскаржене до
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через
Верхньодніпровський районний суд.
Особи, які брали участь у судовому
засіданні, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя
Петрюк Т.М.