АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/1085/ 14
Доповідач Кукліна Н.О.
Справа №2029/2-1281/13-ц
Головуючий 1 інстанції - Лігус С.М.
Категорія: договірні
13 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
Головуючого Кукліної
С у д д і в Черкасова
При секретарі Каплоух
Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Харкові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
по апеляційній скарзі ОСОБА_3
на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 18 грудня
У березні 2011 року ПАТ «СЕБ БАНК» (
після перейменування ПАТ«ФІДОБАНК»)
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 789-П/05 від 15.09.2005 року , яка
станом на 21 лютого 2011 року складала 71 702,
74 грн., що еквівалентно 8683,27 дол.США. В
обґрунтування позивач вказував, що
відповідач за договором кредиту
одержав 15 000 дол. США зі строком
повернення до 14 вересня 2015 року. З 2011
року боржник припинив виконання
зобов'язання за кредитним договором,
що дає підстави вимагати від
позичальника дострокового повернення
кредиту, процентів за користування
грошовими коштами, пені за
прострочення виконання зобов'язання за
кредитом та сплату комісії за
обслуговування банківського рахунку. В
лютому 2013 року ПАТ«ФІДОБАНК»,
правонаступник ПАТ «СЕБ БАНК», ВАТ «СЕБ
Банк», акціонерного банку «АЖІО» та
акціонерного банку «Факторіал - банк»
подав заяву про уточнення позовних
вимог та просив стягнути з відповідача
заборгованість за Кредитним договором
№ 789-П/05 від 15.09.2005 року , обчислену
станом 14 жовтня 2013 року, в сумі 115847,27
грн. , що складається із заборгованості
нарахованої пені за прострочення
виконання зобов'язання , не сплаченої
комісії в сумі 6594,20 грн.) ,
що еквівалентно 8425,23 дол.США , та
заборгованості по процентам за
що еквівалентно 3264, 66 дол.США. ( а.с. 4-7
том 1, а.с. 137 том 2)
Відповідач позов визнав частково ,
не заперечував одержання за договором
кредиту в 2005 році грошових коштів для
розвитку свого бізнесу, які повертав
регулярно до 2011 року. З 2011 року його
матеріальний стан погіршився, він
перестав отримувати прибуток від
бізнесу, є пенсіонером, розмір пенсії
складає 1000 грн. Тому вважає , що
позивачем незаконно нарахована йому
заборгованість за кредитним договором
по простроченим та строковим відсоткам
за користування кредитом, пеня та
комісія. Позивачем пропущено строк
позовної давності щодо стягнення пені
Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 18 грудня
2013 року позов ПАТ «Фідобанк» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Фідобанк» заборгованість за
кредитним договором № 789-П/05 від 15.09.2005
року станом на 14 жовтня 2013 року в сумі
105847,27 грн. та судові витрати в розмірі
1058 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про відмову у позові ПАТ
«Фідобанк» про стягнення пені в сумі
15815,78 грн. та простроченої комісії в
розмірі 6529,10 грн. В обґрунтування
зазначає, що судом першої інстанції не
прийняті його заперечення проти
позову, не взято до уваги його скрутне
матеріальне становище , безпідставно
стягнуто пеню та нараховану комісію.
До того ж строк дії кредитного договору
не закінчився і підстав для
дострокового повернення ним кредитних
коштів на вимогу банку у суду першої
інстанції не було. Також судом стягнуто
суму кредиту та проценти за
користування кредитом, яким він після
їх стягнення не користується.

Відповідач повторно в судове
засідання не з'явився , подав
клопотання про відкладення розгляду
справи з причин, які згідно до ст.. 305
ЦПК України не перешкоджають
розглядові справи судом апеляційної
інстанції.

Колегія суддів заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши
пояснення представника позивача,
обговоривши наведені в скарзі доводи
та заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що за Договором
кредиту під заставу нерухомого майна
кредитна лінія без права відновлення
№ 789-П/05 від 15.09.2005 року, укладеного між
АК «Факторіал Банк» правонаступником
якого є ПАТ «СЄБ БАНК» ( після
перейменування ПАТ «ФІДОБАНК») та
ОСОБА_3 , позичальнику надано кредитні
кошти в сумі 15 000 доларів США строком до
14.09.2015 року з виплатою 13,5% річних. До
вказаного договору вносилися зміни 30
січня 2009 року, 27 лютого 2009 року. 31 серпня
2010 року між ПАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_3
укладено Договір про внесення змін до
первісного Договору кредиту № 789-П/05
від 15.09.2005 року , за умовами якого
позичальник ОСОБА_3 підтвердив
наявність боргових зобов'язань за
кредитним договором на загальну суму
8960, 30 дол.США , в тому числі кредиту на
суму 8855.49 дол.США, на повернення яких
складено Графік погашення кредиту. (
а.с.15-24 том 1)

Позивачем обчислена
заборгованість позичальника ОСОБА_3 за
кредитним договором станом на 14.10.2013
року на загальну суму 115 847,27 грн., що
складається із заборгованості у
гривнях по пені за несвоєчасне
погашення кредиту та процентів за
користування кредитом на суму 15815,78 грн,
комісії за обслуговування кредитного
рахунку в сумі 6594,20 грн., та
заборгованості по кредиту 8425,23 дол.США,
відсоткам за користування кредитом в
сумі 3264, 66 дол.США. , а всього - 11689.89
дол.США, що еквівалентно 93437,29 грн.

Розділом 4 Кредитного договору №
789-П/05 від 15.09.2005 року передбачена
відповідальність сторін за
несвоєчасне або неналежне виконання
зобов'язань за договором відповідно до
умов договору та чинного законодавства
України, в тому числі встановлено
обов'язок позичальника в разі
порушення умов договору погасити
кредит, проценти за користування
кредитом, комісію за фактичний час
використання кредиту та нараховану
пеню. ( а.с.16 том 1)

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено у
разі прострочення повернення
позичальником чергової частини позики
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася. Також
позикодавець має право згідно до ст.. 1052
ЦК України вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу ,
у разі невиконання позичальником
обов'язків, встановлених договором
позики. Передбачене статтею 1050 ЦК право
кредитодавця вимагати від
позичальника дострокового повернення
частини кредиту, що залишилася, є
самостійним і позбавлення такого права
чинним законодавством не передбачено.

Згідно до ст.ст.. 10, 31 ЦПК України
сторони мають рівні процесуальні права
та обов'язки , в тому числі і рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

До позовної заяви та доповнень до
позову позивачем надано розрахунок
заборгованості позичальника ОСОБА_3 за
кредитним договором № 789-П/05 від 15.09.2005
року від 15 вересня 2005 року зі змінами до
нього , які судом першої інстанції
визнані належними та допустимими
доказами, на підтвердження
пред'явлених кредитором позовних
вимог.

Відповідачем будь-яких доказів на
підтвердження своїх доводів та
заперечень проти позову, в тому числі і
на спростовування розрахунку
заборгованості позичальника ,
здійсненого банком відповідно до умов
Договору, не надано.

Твердження відповідача про
обчислення позивачем процентів за
користування кредитом за увесь період
дії договору до 14 вересня 2015 року є
надуманими, спростовується наявними у
матеріалах розрахунками
заборгованості позичальника ОСОБА_3
станом на 14 жовтня 2013 року за кредитним
договором № 789-П/05 від 15 вересня 2005 року
зі змінами до нього, що відбулися 31
серпня 2010 року.

Судом першої інстанції
перевірялися заперечення відповідача
щодо пред'явлення до нього вимоги про
стягнення пені з перебігом річного
строку, встановленого ч.2 ст. 258 ЦК
України, і визнані безпідставними.

Також судом першої інстанції
враховано обставини, на які посилався
відповідач у своїх заперечення проти
позову, і на підставі ст. 551 ЦК України
розмір нарахованої за договором
кредиту пені в сумі 15815.78 грн. зменшено
на 10000 грн. , і на користь позивача з
відповідача стягнуто неустойку в
розмірі 5815, 78 грн.

Також судом першої інстанції
перевірялися заперечення відповідача
щодо звільнення його від сплати
нарахованої комісії за обслуговування
позичкового рахунку на виконання Умов
Договору кредиту від 15 вересня 2005 року
(п.п. 2.3., 2.5) і визнані безпідставними.

Задовольняючи частково позов ПАТ
«ФІДОБАНК» про дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 789-П/05 від 15 вересня 2005 року зі
змінами до нього, що відбулися 31 серпня
2010 року, , суд першої інстанції вважав
доведеним факт невиконання
позичальником ОСОБА_3, починаючи з 2011
року , умов кредитного договору про
повернення кредиту та щомісячну
сплату процентів та комісії за
користування кредитом та
обслуговування кредитного рахунку у
строки , визначені графіком погашення
кредиту.

Даний висновок суду першої інстанції
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами, відповідає вимогам
ст.ст. 1050, 1054 ЦК України і доводами
апеляційної скарги не спростовується.

При вирішенні спору та ухваленні
рішення суд першої інстанції виходив
відповідно до ст.ст. 10,11,212,213 ЦПК України
із повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.. 303 ЦПК України апеляційний
суд в апеляційному порядку перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає , що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги .

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 18 грудня
2013 року залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді