У х в а л а

іменем україни

09 липня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Дем'яносова М.В., Коротуна
В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства охорони здоров'я України,
треті особи: Державний заклад
«Всеукраїнський клінічний
медико-реабілітаційний
кардіохірургічний центр Міністерства
охорони здоров'я України», ОСОБА_5, про
визнання контракту недійсним, визнання
звільнення незаконним, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Голосіївського районного суду
м. Києва від 04 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 21
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Міністерства охорони
здоров'я України, треті особи:
Державний заклад «Всеукраїнський
клінічний медико-реабілітаційний
кардіохірургічний центр Міністерства
охорони здоров'я України», ОСОБА_5, у
якому просив визнати недійсним
контракт від 9 грудня 2012 року, укладений
між ним та відповідачем, визнати
незаконним наказ від 8 листопада 2013
року про його звільнення з роботи у
зв'язку із закінченням строку дії
контракту, поновити його на посаді
головного лікаря державного закладу
«Клінічна лікарня Міністерства
охорони здоров'я» з 10 листопада 2013 року
на умовах трудового договору від 17
грудня 1997 року, стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
1 грн на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що контракт з ним був
укладений з порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки не був
погоджений із Київською міською
державною адміністрацією, а звільнення
проведено незаконно, просив
задовольнити позов.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 04 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 21 травня
2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з
рішенням якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що контракт
укладено, а звільнення позивача з
роботи за закінченням строку дії
контракту проведено з дотриманням
вимог чинного законодавства, тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

Такі висновки судів є правильними.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
рішення суду першої інстанції та
ухвала суду апеляційної інстанції
ухвалені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів,
обґрунтовано викладених у
мотивувальних частинах оскаржуваних
судових рішень.

За таких обставин, касаційну скаргу
потрібно відхилити, а рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 04 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 21 травня
2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 04 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 21
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
О.П.
Касьян

М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун