АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5547/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Демидова С. О. Доповідач - Романюк
М.М. Категорія 59
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М.М.,

суддів
Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі
Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року
у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії
відділу державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року
скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування зазначеної
ухвали суду як такої, що постановлена з
порушенням норм закону та
постановлення нової - про задоволення
заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою державного виконавця ВДВС
Павлоградського МРУЮ
Дніпропетровської області від 22 серпня
2013 року відкрито виконавче провадження
за виконавчим листом №201/6062/13ц виданим
Жовтневим районним судом
м.Дніпропетровська за рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 липня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму встановленого для дітей
відповідного віку, до досягнення ними
повноліття, починаючи з 24 травня 2013
року.

22 серпня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Павлоградського МРУЮ
Дніпропетровської області винесено
постанову про звернення стягнення на
допомогу по державному соціальному
страхуванню ОСОБА_2, яка направлена для
виконання до ФСС НВУ в м.Павлограді.

25 листопада 2013 року державним
виконавцем ВДВС Павлоградського МРУЮ
Дніпропетровської області винесено
постанову про звернення стягнення на
пенсію ОСОБА_2, яка направлена для
виконання до УПФ України в м.Павлограді
та Павлоградському районі.

Виконання судових рішень покладено
законом на Державну виконавчу службу
України, а порядок виконання
визначений Законом України "Про
виконавче провадження".

Пунктом 7.17 Інструкції з організації
примусового виконання рішень
затвердженої наказом Мінюсту від 02
квітня 2012 року №512/5 встановлено, що у
разі якщо боржник отримує заробіток
(доходи) у різних місцях відрахування
аліментів із кожного виду виплат
здійснюється за окремими постановами
про стягнення аліментів згідно з
розміром утримання, визначеним
виконавчим листом.

Згідно до ч.2 ст.50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відрахування з пенсії
провадяться в установленому законом
порядку на підставі судових рішень,
ухвал, постанов і вироків (щодо
майнових стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії
обчислюється з суми, що належить
пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш
як 50 відсотків її розміру: на утримання
членів сім'ї (аліменти).

Відповідно до ст.ст.72, 70 Закону України
"Про виконавче провадження", на
допомогу по державному соціальному
страхуванню, що виплачується в разі
тимчасової непрацездатності та в інших
випадках, допомогу по безробіттю та
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства, призначену відповідно до
Закону України "Про державну соціальну
допомогу інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам", стягнення може бути
звернено тільки за рішеннями про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також втратою
годувальника. Розмір відрахувань не
може перевищувати 70 відсотків.

Отже з аналізу вказаних норм випливає,
що у разі отримання доходу боржником у
різних місцях, державний виконавець
після відкриття виконавчого
провадження, надсилає постанови про
звернення стягнення на дохід особи до
кожної організації окремо де за кожною
постановою проводиться стягнення у
визначеному судовим рішення розмірі,
який не може перевищувати
встановленого законом процентного
співвідношення.

З урахуванням того, що ОСОБА_2
отримується дохід в різних установах, а
рішенням суду від 21 липня 2013 року
визначено дольове співвідношення
відрахувань від всіх отриманих доходів
останнього, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку, що дії
державного виконавця проведені в межах
компетенції та в спосіб, передбачений
законодавством.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України
судові витрати, пов'язані з розглядом
скарги, покладаються судом на заявника,
якщо було постановлено рішення про
відмову в задоволені його скарги, або
на відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

Твердження апелянта щодо
неправомірності стягнення судового
збору оскільки на момент подачі скарги
він мав 2 групу інвалідності, не може
бути прийнятим до уваги, через те, що
оскаржувана ухвала суду була
постановлена 30 квітня 2014 року, в той час
як копія наявного пенсійного
посвідчення виданого останньому по
інвалідності - 2 група, дійсне до 01
березня 2014 року, інших документів
ОСОБА_2 не надано, а тому висновок суду
щодо стягнення судового збору є таким,
що відповідає вимогам закону.

Приведені в апеляційній скарзі інші
доводи апелянта не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони
зводяться до особистого тлумачення
апелянтом норм права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
постановлена у відповідності до вимог
закону і підлягає залишенню без змін.

Оскільки, апеляційна скарга ОСОБА_2
залишена без задоволення, а останнім
при її подачі було сплачено 60 грн. 90 коп.
судового збору, то з апелянта підлягає
стягненню 60 грн. 90 коп. судового збору у
рахунок держави з урахуванням того, що
ст.4 Закону України "Про судовий збір"
визначено розмір ставок судового
збору, який у дані справі дорівнює 121
грн. 80 коп.

Керуючись ст.312 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року
- залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 60 грн. 90 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: