У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
державного підприємства «Управління
промислових підприємств Державної
адміністрації залізничного транспорту
України» про визнання звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Малинського
районного суду Житомирської області
від 22 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 07 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
державного підприємства «Управління
промислових підприємств Державної
адміністрації залізничного транспорту
України» про визнання звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що
він працював на посаді директора
відокремленого структурного
підрозділу «Пенізевицьке
кар'єроуправління» Державного
підприємства «Управління промислових
підприємств Державної адміністрації
залізничного транспорту України».
Наказом від 23 травня 2012 року його було
звільнено з посади, у зв'язку з
нез'явленням на роботу протягом більш
як чотири місяці підряд внаслідок
тимчасової непрацездатності. Пізніше
відповідач скасував вказаний наказ та
звільнив його за одноразове грубе
порушення трудових обов'язків, а саме
за те, що він був відсутній на роботі і
на підтвердження цього надав
неправдиву довідку.

Позивач вважає дане звільнення
незаконним, оскільки 28 квітня 2012
року він не зміг потрапити на робоче
місце у зв'язку із заміною замків у його
кабінеті, а крім того, в цей же день він
перебував по виклику у Коростенській
транспортній прокуратурі. Також
позивач вважає, що відповідач в
порушення вимог ст. ст. 148, 149 КЗпП
України не відібрав у нього пояснень та
наклав стягнення після спливу шести
місяців з дня вчинення проступку, тому
звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Малинського районного суду
Житомирської області від 22 січня 2014
року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 07 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

Судом першої інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малинського районного
суду Житомирської області від 22 січня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 07 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук