Номер провадження: 22-ц/785/5542/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Оверіної О.В., Мартинової К.П.,

при секретарі Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Одеської залізниці, третя особа ОСОБА_5
про визнання дублікату про право
власності на житло та дублікату
розпорядження такими, що не
відповідають оригіналам, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 09 квітня 2014 року,

встановила:

У травні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулись до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що в дублікаті
свідоцтва про право власності, яке було
видане Одеською залізницею 20 червня 2001
року, зазначено, що спірна квартира
належить співвласникам на праві
спільної часткової власності, що не
відповідає оригіналу свідоцтва,
оскільки в ньому зазначено що квартира
належить співвласникам на праві
спільної сумісної власності.

Також дублікат свідоцтва про право
власності на житло не відповідає
розпорядженню органу приватизації
Одеської залізниці № 279 від 26 березня
1994 року, оскільки в розпорядженні було
зазначено, що квартира передана
співвласникам в спільну сумісну
власність. Органом приватизації
Одеської залізниці, без письмової
згоди всіх співвласників квартири,
було видано ОСОБА_5 дублікат
розпорядження органу приватизації від
20 червня 2001 року та дублікат свідоцтва
про право власності на житло від 20
червня 2001 року в яких були внесені
зміни щодо форми власності що не
відповідає оригіналу. Відповідачем без
згоди співвласників квартири було
змінено форму власності зі спільної
сумісної на спільну часткову.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 09 квітня 2014 року у
задоволенні вказаного позову було
відмовлено в повному обсязі.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку ОСОБА_3, ОСОБА_4 В
скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про задоволення позову.

Апелянти в судове засідання не
з'явилися. Про час та місце розгляду
справи в апеляційному суді
повідомлялися належним чином через
свого представника за довіреностями
ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи не перешкоджає розглядові
справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду без зміни, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Установлено, матеріалами справи
підтверджено, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 28 березня 1994 року ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 належить
в рівних частках квартира АДРЕСА_1
(тобто по 1/6 частки).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7

14 листопада 2001 року ОСОБА_7, державним
нотаріусом Шостої Одеської державної
нотаріальної контори Вахненко Ю.О.,
було видане свідоцтво про право на
спадщину за законом після померлої
матері ОСОБА_7, яке було зареєстровано в
реєстрі за № 3-2640.

Спадкове майно, на яке було видане
свідоцтво про право на спадщину за
законом складалося з 2/6 частин квартири
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина, яка складається з 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до
нотаріальної контори для отримання
свідоцтва на спадщину після померлої
ОСОБА_7

На запит нотаріальної контори з КП
«ОМБТІ та РОН» надійшла відповідь про
те, що в електронному реєстрі прав
власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ
та РОН», 28 жовтня 2005 року, за заявою
ОСОБА_5, зареєстрований дублікат
свідоцтва про право власності виданий
йому 20.06.2001 року Службою
будівельно-монтажних робіт та
цивільних споруд Одеської залізниці.

На підставі дублікату свідоцтва про
право власності на житло ОСОБА_5 07
березня 2006 року отримав свідоцтво про
право на спадщину за законом, яке йому
було видане державним нотаріусом
Шостої Одеської нотаріальної контори,
яке було зареєстровано в реєстрі за №
2-650.

В дублікаті розпорядження та свідоцтва
про право власності, які були видані
Одеською залізницею 20 червня 2001 року,
зазначено, що спірна квартира належить
співвласникам на праві спільної
часткової власності, а в розпорядженні
органу приватизації Одеської
залізниці № 279 від 26 березня 1994 року та
свідоцтві про право власності
зазначено, що квартира належить
співвласникам на праві спільної
сумісної власності.

На протязі тривалого часу між
сторонами по справі існують різні
суперечки з приводу спірної квартири.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 14.02.2008 року визнаний
недійсним дублікат від 20 червня 2001
року, виданий Одеською залізницею
свідоцтва про право власності на житло
від 23 березня 1994 року за №2 423 на
квартиру АДРЕСА_1 на правах спільної
часткової власності ОСОБА_5, та членам
його сім`ї ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_3 в рівних частках.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 17 грудня 2009 року зазначене
рішення скасоване та ухвалено нове
судове рішення, яким в позовних вимогах
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Одеської залізниці,
ОСОБА_5 про визнання дублікату
свідоцтва про право власності на житло
недійсним відмовлено.

Судовою колегією установлено, що
розпорядженням № 04 від 14 червня 2001 року
на підставі заяви ОСОБА_5 було прийнято
рішення службою будівельно -монтажних
робіт і цивільних споруд про видачу
дубліката на право власності ОСОБА_5 на
вищезазначену квартиру.

Відповідно до виданого дублікату
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_3 є власниками в рівних частках
квартири АДРЕСА_1 (тобто по 1/6 частки).

За таких обставин, висновок суду щодо
зміни форми права власності відповідно
до дублікату з спільної сумісної на
часткову власність не відповідає
обставинам справи.

Оскільки сама видача дублікату
свідоцтва про право власності не
породжує правових наслідків для
сторін, не порушує їх права та
обов`язків, сам правочин не укладався в
день видачі дублікату, а тому вимога
позивачів, щодо визнання дублікату
свідоцтва про право власності
недійсним не відповідає можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням в цивільні справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляду інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або праві
спільної сумісної власності.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для відмови ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
задоволенні позову. Вказані висновки
суду відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 09 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

О.В.Овеірна

К.П.Мартинова