Справа № 421/1332/13-ц
Провадження № 22ц/782/950/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

Головуючого судді - Лозко Ю. П.

Суддів: Пащенко Л. В., Соловей Р.
С.

При секретарі : Скорохватові Я.
О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Первомайського міського суду
Луганської області від 10 лютого 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та розподіл спільного
сумісного майна, за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права
власності та розподіл майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивачка ОСОБА_2
звернулась до суду з вказаним позовом
до відповідача ОСОБА_3, який згодом
було уточнено, в якому просила суд
визнати факт проживання ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 однією сім'єю з 01 грудня 2005 року
по 15 жовтня 2012 року.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу автомобілю «Волга 3110»
номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова
НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 від 24
січня 2006 року, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Поділити спільне сумісне майно між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порівну.

Виділити ОСОБА_2 автомобіль «Волга 3110»
номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова
НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3.

Стягнути з позивачки на користь ОСОБА_3
компенсацію вартості ? частини
автомобілю «Волга 3110» в сумі 14392, 50 грн.

Вирішити питання пов'язане зі сплатою
судових витрат.

У березні 2014 року відповідач ОСОБА_3
звернувся до суду із зустрічним
позовом до позивачки ОСОБА_2, в якому
просив суд, визнати за ним право
власності на наступне майно, що
знаходиться в квартирі АДРЕСА_1: 4
пластикові вікна, бойлер, котел із
змонтованою системою опалення, м'який
куток, шлакоблочний гараж, що
розташований у дворі будинку АДРЕСА_2.

Розподілити сумісне майно та виділити
у власність ОСОБА_3 гараж та м'який
куток.

Виділити у власність ОСОБА_2 4
пластикові вікна, бойлер, котел із
системою опалення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
різницю в вартості майна - 300 грн.

Судові витрати покласти на ОСОБА_2

Рішенням Первомайського міського суду
Луганської області від 10 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Встановлено факт її проживання однією
сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 01
грудня 2005 року по 15 жовтня 2012 року.

Вирішено питання щодо сплати судових
витрат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з зазначеним
рішенням суду ОСОБА_2 звернулась з
апеляційною скаргою, в якій не згодна з
рішенням суду в частині її позовних
вимог, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить суд, скасувати рішення
Первомайського міського суду
Луганської області від 10 лютого 2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки фактично в апеляційній
скарзі оскаржується рішення суду
тільки в частині відмови у задоволенні
позовних вимог позивачки стосовно
автомобіля, то саме в цих межах і
перевіряється законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується сторонами, підстав для
перевірки законності та
обґрунтованості рішення суду у повному
обсязі не вбачається.

Судова колегія вважає, що при прийнятті
рішення в оскаржуваній частині вказані
вимоги закону судом першої інстанції
виконано.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 частково та відмовляючи їй у
задоволенні позовних вимог стосовно
автомобілю «Волга 3110» номер двигуна
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, державний
номер НОМЕР_3, суд першої інстанції
виходив з того, що сторонами не надано
доказів того, що спірний автомобіль
був придбаний сторонами у власність, а
тому є їхнім спільним сумісним майном,
яке підлягає поділу. Не заперечувався
факт сумісного проживання.

Такі висновки суду є правильними, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.74 СК України,
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою, майно, набуте ними за
час спільного проживання, належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу, у тому числі і положення
стосовно поділу такого майна

Відповідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом .

Стаття 334 Цивільного кодексу України
визначає, що право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Переданням майна вважається вручення
його набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. Право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Відповідно до ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямованих на
встановлення зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо є сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ст.638 ЦК
України). За договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст.655 ЦК
України).

Торгівля транспортними засобами,
що були в експлуатації, здійснюється
відповідно до Правил роздрібної
торгівлі транспортними засобами і
номерними агрегатами, затверджених
Наказом Міністерства економіки та
питань з європейської інтеграції від
31.07.02 р. № 228.

Таким чином, чинне законодавство
України не визнає обов'язкового
нотаріального посвідчення договорів
купівлі-продажу транспортних засобів.

Відповідно до ч. ст. 220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що з у
користуванні сторін знаходиться
спірний автомобіль на підставі
довіреності, виданої на їх ім'я
власником ОСОБА_5, за яким вказаний
транспортний засіб зареєстрований. (а.
с. 20). Розписка, зі змісту якої
вбачається, що ОСОБА_5 отримав в 2007 році
від ОСОБА_2 гроші в загальній сумі 5, 7
тисяч доларів за проданий ним
автомобіль ГАЗ 3110 державний номер
НОМЕР_3 (а. с. 14) не є правовстановлюючим
документом, підтверджуючим право
власності сторін на цей автомобіль,
оскільки ними не дотримано порядок,
встановлений для оформлення договору
купівлі-продажу транспортних засобів
та реєстрації права власності.

Згідно зі ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України
довіреність це письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами, ґрунтується на договорі на
визначає правовідношення, в якому одна
сторона /представник/ зобов»язана або
має право вчинити правочин від імені
другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 240 ЦК України
представник зобов»язаний вчиняти
правочин за наданими йому
повноваженнями особисто; він може
передати своє повноваження часткового
або в повному обсязі іншій особі, якщо
це встановлено договором або законом
між особо, яку представляють, і
представник був вимушений до цього з
метою охорони інтересів особи, яку він
представляє.

Саму по собі видачу генеральної
довіреності чи передоручення
повноважень на транспортний засіб, що
був в експлуатації та має особливості
цивільного обороту, без укладення
договору купівлі-продажу, не можна
вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності до третіх осіб.

Отже,оскільки вказаний договір
купівлі-продажу транспортного засобу
не потребує обов'язкового
нотаріального посвідчення, визнання
його дійсним у порядку ст.. 220 ЦК України
не передбачено.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

В судовому засіданні позивачкою
не було надано належних доказів факту
придбання у встановленому порядку
спірного автомобіля у спільну
власність, тому суд дійшов правильного
висновку щодо відсутності підстав для
його поділу згідно запропонованому
позивачкою варіанту.

Крім того, враховуючи, що
власником спірного автомобіля
зареєстрований ОСОБА_5, питання щодо
визнання права власності на цей
автомобіль може бути вирішено у
судовому порядку з обов'язковим
залученням цієї особи до участі у
справі у якості одного з відповідачів.

Заявлення такого позову
позивачкою тільки до відповідача
ОСОБА_3 без участі вказаної особи,
перешкоджає правильному вирішенню
питання щодо права власності сторін
на спірний автомобіль.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює
та прийшов до правильного висновку про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_2.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
спору по суті заявлених нею вимог, не
знайшли свого підтвердження в ході
апеляційного розгляду і не дають
підстав для скасування оскаржуваного
рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного вирішення питання
стосовно відшкодування їй витрат на
надання правої допомоги, на увагу не
заслуговують, оскільки з рішення суду
вбачається, що це питання судом
вирішено з урахуванням правових норм,
які регулюють ці питання.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції матеріального
та процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи по суті спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 209 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Первомайського міського
суду Луганської області від 10 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :