Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/476/14
Головуючий у 1 інстанції: Курач І.В.
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„21" січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Кочеткової І.В.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 28 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Кредитної спілки «Порада» про
стягнення суми грошових коштів за
договором та стягнення моральної
шкоди, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до КС
«Порада» про стягнення суми внеску з
нарахованими відсотками за депозитним
договором, пені, 3% річних з
простроченої суми та про
відшкодування моральної шкоди.

У позові зазначала, що 14.03.2009 року
між нею та відповідачем був укладений
депозитний договір №630 «Весняна порада
2009», за умовами якого вона передала
відповідачу грошовий внесок у сумі 13 000
грн. 00 коп., строком на 6 місяців, до
14.09.2009 року, процентна ставка за
користування внеском складала 28%
річних.

За умовами договору відповідач
зобов'язаний був перерахувати суму
внеску і суму нарахованих процентів за
період користування грошима на
поточний рахунок позивача, в робочий
день, наступний за останнім днем строку
внеску.

На момент спливу строку договору
залишок не повернутих коштів становив
14 386 грн. 31 коп., на порушення умов
договору станом на 02.09.2013 року гроші
відповідач не повернув.

Згідно акта звіряння від 02.09.2013 року,
сторони договору не заперечували, що за
період невиконання КС „Порада"
зобов"язань з повернення коштів за
період з 14.09.2009 року по 02.09.2009року,
що складає 1449 днів, сума вкладу з
урахуванням нарахованих за договором
відсотків за користування становить
26161 гр. 01 коп., 3% річних від простроченої
суми на підставі ст. 625 ЦК України - 1358
гр. 62 коп., нарахована у відповідності
до ч.5 ст. 10 Закону України „Про
захист прав споживачів" пеня за 6
місяців у розмірі 3% за кожен день
прострочення - 77686 гр. 07 коп., всього 105205
гр.71 коп.

Тривале неповернення відповідачем
грошового вкладу також спричинило їй
моральну шкоду, оскільки позбавило
можливості реалізовувати свої
збідності, зробити заощадження.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила суд стягнути з відповідача
суму внеску з процентами за всеь час
користування вкладом, пеню у розмірі 3%
вартості внеску (послуги) за кожний
день прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, що всього складає
105 205 грн. 71 коп., відшкодувати моральну
шкоду у розмірі 60 000 грн. 00 коп.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 28
листопада 2013 року позовні вимоги
задоволені частково.

Стягнуто з Кредитної спілки «Порада»
на користь ОСОБА_2 грошові кошти за
депозитним договором № 630 «Весняна
порада 2009» від 14.03.2009 року в розмірі 14 386
грн. 31 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду доповідача,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 1058, ч.1 ст. 1060 ЦК
України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму(вклад), що
надійшла, зобов"язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу ( вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

За положеннями ст.2 Закону
України „Про банки та банківську
діяльність" вклад(депозит)- це кошти в
готівковій або у безготівковій формі, у
валюті України або в іноземній валюті,
які розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК
України проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу в банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунку
вкладника з інших підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом , 14 березня
2009 року між ОСОБА_2 та КС „Порада" був
укладений депозитний договір №630
«Весняна порада 2009», за умовами якого
позивач передала відповідачу грошовий
внесок у сумі 13 000 грн. (а.с.5)
строком на 6 місяців, до 14.09.2009 року,
процентна ставка за користування
внеском складала 28% річних, з
нарахуванням відсотків щомісячно(а.с.4).

За умовами п. 2.4 погодженого
сторонами договору після закінчення
строку його дії спілка ніяких
нарахувань на внесок не проводить, а
згідно п. 3.5 після закінчення строку дії
договору спілка здійснює повернення
вкладу та нарахованих процентів.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 частково, суд виходив з
доведеності того, що в обумовлений
договором строк суму грошового внеску
та нарахованих відповідно до умов
договору процентів, що складає
всього14386 гр. 31 коп., КС „Порада"
позивачу не виплатила, що
підтверджується даними особової
картки ОСОБА_2 по гривневому депозиту
та погодженим сторонами актом від
02.09.2013 року(а.с.4,6).

Відмовляючи у задоволенні вимог
про стягнення процентів за вкладом з
дня закінчення строку договору по
02.09.2013 року у сумі 26161 гр. 01 коп., суд
правильно виходив з того, що за
погодженими сторонами умовами
договору нарахування поцентів після
закінчення строку договору кредитною
спілкою не здійснюється.

Відповідно до ст.ст.6,627 ЦК України
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Отже вимоги ОСОБА_2 про стягнення
процентів, нарахованих після
закінчення строку договору, суперечили
його умовам, тому відмову суду у
задоволенні вказаних вимог слід
визнати правомірною.

За змістом позовної заяви,
обгрунтовуючи право на стягнення пені
за кожен день прострочення повернення
депозитного вкладу, розмір якої згідно
наданого розрахунку становить 77686 гр. 07
коп., позивач посилалася на п.5 ст. 10
Закону України „Про захист прав
споживачів", якою передбачено, що у
разі, коли виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надати
послуги) згідно з договором, за кожен
день(кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі 3 % від вартості роботи
(послуги), якщо інше не передбачено
законодавством.

Відмовляючи у задоволенні
зазначених вимог та вимог про
відшкодування моральної шкоди, суд
правильно виходив з того, що до
правовідносин між КС „Порада" та
споживачем ОСОБА_2, які виникли з
приводу депозитного договору, Закон
України „Про захист прав споживачів"
застосовується лише в частині, не
врегульованій нормами ЦК України та
іншими нормативно-правовими актами у
сфері банківської діяльності.

Оскільки ж неустойка у виді пені
в якості забезпечення виконання КС „
Порада" грошових зобов"язань за
депозитним договором від 14.03.2009 року
його умовами не передбачалась, то і
правових підстав для її стягнення суд
не мав.

Згідно з вимогами ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов"язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Укладений між сторонами
депозитний договір не передбачає
відшкодування моральної шкоди у разі
порушення кредитною спілкою строків
повернення депозитного вкладу.

Між тим, відмовляючи у
задоволенні заявлених на підставі ст.
625 ЦК України вимог ОСОБА_2 про
стягнення з відповідача на її користь
3% річниих від простроченої суми вкладу
у розмірі 1358 гр. 62 коп., суд також
виходив з того, що депозитним
договором не передбачено стягнення
пені.

З вказаним висновком суду
погодитися не можна.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов"язання, на вимогу
кредитора зобов"язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три процента
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Укладений стронами депозитний договір
№630 «Весняна порада 2009» від 14.03.2009
року належить до грошових зобов"язань,
а тому, враховуючи юридичну природу
правовідносин сторін, на них
поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як
спеціальний вид цивільно-правової
відповідальності за прострочення
виконання зобов"язання.

Не застосувавши до спірних
правовідносин норму ч.2 ст. 625 ЦК
України, суд безпідставно відмовив
ОСОБА_2 у задоволенні її вимог про
стягнення 1358 гр. 62 коп., як 3 % річних від
простроченої суми вкладу, а тому в силу
п.4 ст. 309 ЦПК України рішення суду в цій
частині підлягає скасуванню з
ухвалення нового рішення про
стягнення з КС „Порада"
зазначеної суми на користь позивача.

Вимоги про стягнення інфляційних
нарахувань в порядку ч.2 ст. 625 ЦК
України ОСОБА_2 не заявляла, а тому
предметом даного спору вони не
являються.

Посилання в апеляційній скарзі
ОСОБА_2 на те, що складений сторонами
02.09.2013 року акт звіряння рахунків(а.с.3)
слід вважати додатковими умовами до
договору від 14.03.2009 року, -
безпідставні, враховуючи як правову
природу такого акту, так і його зміст.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦК
України договір банківського вкладу, в
якому вкладником є фізична особа, є
публічним договором(ст. 633 цього
Кодексу).

Відповідно ж до ч.2 ст. 633 ЦК
України умови публічного договору
встановлюються однаковими для всіх
споживачів, крім тих, кому за законом
надані відповідні пільги, а згідно
положенням ч.6 вказаної статті умови
публічного договору, які суперечать ч.2
цієї статті та правилам, обов"язковим
для сторін при укладанні і виконанні
публічного договору, є нікчемними.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 28 листопада
2013 року по даній справі з частині
відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 про
стягнення з КС „Порада" 3% річних від
простроченної суми вкладу у сумі 1358 гр.
62 коп. скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення наступного
змісту: „Стягнути з Кредитної спілки
„Порада", , на користь
ОСОБА_2 3% річних від простроченої суми
вкладу за період з 14.09.2009 року по 02.09.2013
року у сумі 1358 гр. 62 коп.".

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: