АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/2213/14
Головуючий у 1-й інстанції Сорока К.М.
Доповідач Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.

Суддів : Карпушина Г.Л. , Корнієнка В.І.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу та рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 22 травня
2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА :

В грудні 2013 року позивачка
звернулася до суду з зазначеним
позовом, просила стягнути з
відповідача на її користь на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти
у розмірі ? частини з усіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з дня
подання заяви і до повноліття дитини,
та на її утримання у розмірі 1/6 частини
з усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи стягувати з дня
подання заяви і до досягнення сином
трьох років.

В березні 2014 року позивачка подала
уточнення до позовної заяви, просила
стягнути на її утримання ? частину з
усіх видів заробітку (доходу)
відповідача.

Ухвалою Октябрського районного
суду м. Полтави від 22 травня 2014 року в
задоволенні клопотання адвоката
ОСОБА_4 про зупинення провадження по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів
відмовлено.

Рішенням Октябрського районного
суду м. Полтави від 22 травня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Полтавської області,
Чутівського району, с. Артемівка, та
мешканця АДРЕСА_1 не працюючого на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/*4
частини всіх видів заробітку, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму
щомісячно, починаючи з 23.12.2013 року та
продовжувати до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Полтавської області,
Чутівського району, с. Артемівка, та
мешканця АДРЕСА_1 не працюючого на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
дружини у розмірі ? частини всіх видів
заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму щомісячно, починаючи з 23.12.2013
року та продовжувати до досягнення
сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 трирічного
віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохає
скасувати ухвалу та рішення суду та
направити дану справу на новий розгляд.

Вказував, що судом не було враховано те,
що він має великі сумніви щодо свого
батьківства відносно неповнолітнього
ОСОБА_3, про що ним було подано до суду
позов про виключення відомостей про
батька дитини з актового запису про
народження. Апелянтом було заявлено
клопотання про зупинення справи до
набрання законної сили рішення по
вищезгаданій справі, але суд
безпідставно не вжив заходів щодо
зупинення провадження по справі про
стягнення аліментів. Вважає, що
відмова у зупиненні провадження у
справі стала підставою для винесення
рішення, яке не ґрунтується на вимогах
Закону та не відповідає вимогам
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 29.12.1976 р. «Про судове
рішення».

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про її
відхилення.

Згідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами 2,3 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у шлюбі з 22.09.2010
року по 29.04.2014 року. Від шлюбу мають
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
який проживає з позивачкою. Відповідач
не надає належного утримання позивачці
на неповнолітнього сина та не неї.

Згідно довідки ВДНЗ України
«Українська медична стоматологічна
академія» позивачка ОСОБА_2 працює
підсобним робітником кафедри
внутрішньої медгрупи № 1 в даному
закладі і в даний час знаходиться у
відпустці для догляду за дитиною до
досягнення 3-х років з 24.06.2011 року по
5.04.2014 рік.

Відповідач ОСОБА_1 працює начальником
пожежного поїзда на станції
Полтава-Південна.

Встановивши зазначені обставини,
місцевий суд правомірно стягнув з
ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини
ОСОБА_2 та на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправомірності оскаржуваного рішення
внаслідок незадоволення клопотання
відповідача щодо зупинення
провадження у справі, є
необґрунтованими та такими, що не
заслуговують на увагу.

На момент подачі позовної заяви ОСОБА_2
та на момент розгляду справи, ОСОБА_1 є
батьком малолітнього ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року
зазначено, що слід звернути увагу на те,
що відповідно до ст. 140 СК України
стягнення за рішенням суду з особи,
записаної батьком або матір»ю
аліментів на дитину не є перешкодою для
звернення до суду з позовом про
виключення відомостей про них як
батька або матері з актового запису про
народження цієї дитини.

Задоволення судом зазначених вимог
може бути підставою для перегляду
рішення про стягнення аліментів у
зв'язку з нововиявленими обставинами (
п. 1 ч, 2 ст. 361 ЦПК).

Підстави для зміни чи скасування
рішення місцевого суду визначені ст.
309 ЦПК України відсутні.

Є безпідставними доводи апеляційної
скарги і в частині незаконності
ухвали місцевого суду про відмову в
зупиненні провадження у справі.

Так у відповідності до вимог п.4 ч.1
ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний
зупинити розгляд справи у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи , що
розглядається в порядку цивільного
судочинства.

Як зазначено вище в даній
справі суд вирішує питання про
стягнення аліментів .

Справа, яка розглядається в іншому
провадженні має інший предмет спору
- оспорювання батьківства.

Таким чином перешкод для розгляду
питання про стягнення аліментів
немає.

Відсутні також підстави для
зупинення провадження у справі
визначені і в ст. 202 ЦПК України.

Тому доводи апеляційної скарги і в
цій частині висновків місцевого суду
не спростували.

Керуючись ст.. 303, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення та ухвалу Октябрського
районного суду м. Полтави від 22 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
діб до Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді : (підписи)

Копія згідно: