У х в а л а

іменем України

25 червня 2014 року
м. КиївКолегія суддів cудової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,Касьяна О.П.,
Штелик С.П.,розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Корсунь», третя особа - Управління
соціального захисту населення
Тальнівської районної державної
адміністрації, про зобов'язання
здійснити перерахунок заробітної
плати та стягнення недоотриманих
коштів, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 02 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

21 жовтня 2013 року рішенням
Тальнівського районного суду
Черкаської області позов ОСОБА_6
задоволено, визнано незаконним дії
СТОВ «Агрофірма Корсунь» про відмову
позивачу у перерахунку та виплаті
заробітної плати з урахуванням
положень ст. ст. 37, 39 Закону УКраїни «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», стягнуто з
відповідача на користь позивача
недораховані та невиплачені
компенсації відповідно до ст. 37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з січня 2009 року по травень 2012
року в сумі 9920 грн 85 коп., а також
недораховані та невиплачені йому
доплати відповідно до ст. 39 цього
закону за цей же період у розмірі 31 507
грн. Вирішено питання про судові
витрати.

2 грудня 2013 року ухвалою апеляційного
суду Черкаської області рішення суду
першої інстанції скасовано, а
провадження у справі закрито на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
оскільки справа не підлягає розгляду
судами в порядку цивільного
судочинства.

У касаційній скарзі представник
позивача просить скасувати ухвалу
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги тим, що
апеляційним судом порушені норми
процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що між сторонами виник
публічно-правовий спір із суб'єктом
владних повноважень, а тому цей спір
має розглядатися в адміністративному
суді відповідно вимог ст. 17 КАС України
і не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Ухвала суду апеляційної інстанції є
правильною та такою, що відповідає
вимогам процесуального права з огляду
на наступне.

Із матеріалів справи видно, що позивач
звернувся до суду з позовом, у якому
просив стягнути доплату за роботу в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю в 2009-2012 роках та посилався на
ст. ст. 37, 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якими визначено, що
громадяни, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до заробітної
плати у зоні посиленого
радіоекологічного контролю у кратних
розмірах мінімальної заробітної плати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної

юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності віднесено до
компетенції адміністративних судів ( п.
1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Суд апеляційної інстанції дав належну
оцінку обставинам справи про те, що
законодавство про соціальний захист
потерпілих осіб від Чорнобильської
катастрофи та створення умов
проживання і праці громадян на
забруднених територіях перебуває у
сфері публічно-правового регулювання
та базується на засадах публічного
права, а завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС
України є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у цій сфері від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
повноважень.

Оскільки відповідачу делеговані
владні повноваження щодо певних виплат
громадянам, які мають право на них із
Державного бюджету України, а не у
зв'язку із трудовим договором між
роботодавцем та працівником, і
відповідач за такими повноваженнями
проводить розрахунок з працівниками та
не може визначати розмір доплат,
передбачених ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», їх
нарахування та виплату, то між
сторонами виник публічно-правовий
спір, який повинен розглядатися за
правилами адміністративного, а не
цивільного судочинства, що є підставою
для закриття провадження у справі на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно відхилити, ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 02 грудня 2013 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 342 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 відхилити, ухвалу апеляційного
суду Черкаської області від 02 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді: М.В.
Дем'яносов О.П. Касьян О.В. Ступак С.П.
Штелик