Справа № 466/9705/13
Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/3892/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник
Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

за участю ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 10 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
збільшення розміру стягуваних
аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом, в якому просила
ухвалити рішення про збільшення
розміру стягуваних з відповідача
аліментів в її користь на утримання
доньки до 1/3 частини щомісячного доходу
ОСОБА_2, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитинивідповідного віку,
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що 13.12.2007 року вона з відповідачем
розірвала шлюб у Шевченківському
відділі РАЦС Львівського міського
управління юстиції, актовий запис № 463.
Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач також зазначила, що відповідно
до рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 12.03.2007р., ОСОБА_2
зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання сина - ОСОБА_5, 2006 року
народження, у розмірі 250 грн., щомісячно,
до досягнення дитиною повноліття,
однак, на даний час син постійно хворіє
на простудні захворювання, лікарі
рекомендують, щоб він активно займався
спортом, зокрема, відвідував спортивну
секцію з плавання.

Крім цього, позивачка ствердила, що
дитина потребує забезпечення також
харчуванням, одягом, шкільним
приладдям та належними умовами
проживання, оскільки вона не в змозі
утримувати дитину через відсутність
самостійного заробітку у зв'язку із її
навчанням в Львівському національному
університеті ім. Данила Галицького,
термін навчання в якому закінчується у
липні 2015р.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 10 квітня 2014 року
вищезазначений позов задоволено
частково.

Суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, в
розмірі 1/4 частини від щомісячного
заробітку, починаючи з 19.12.2013р. до
досягнення дитиною повноліття.

Суд допустив до негайного виконання
рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць.

У зв'язку із зміною розміру стягуваних
аліментів, суд вирішив припинити
стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь
ОСОБА_3 на підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 12.03.2007 року.

Суд стягнув з ОСОБА_2 в користь держави
229,40 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_3

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що частково не погоджується з рішенням
суду, оскільки суд не належно оцінив
докази та всі обставини справи, а
призначена судом сума аліментів до
стягнення є невиправдано малою та не
може забезпечувати життєві потреби
дитини.

Апелянт стверджує, що суд не надав
належної оцінки тому факту, що її з
відповідачем син постійно хворіє на
простудні захворювання, на
підтвердженням чого в матеріалах
справи є медичні довідки. Дитині також
необхідно займатись спортом, зокрема,
плаванням, а середньомісячна вартість
таких занять становить 350 грн.

Апелянт також зазначає, що суд не взяв
до уваги того, що дитина потребує
забезпечення постійним нормальним та
раціональним харчуванням, одягом,
шкільним приладдям, тощо.

Апелянт зазначає, що самостійно
забезпечувати утримання дитини вона не
в змозі, оскільки постійного заробітку
немає, відповідач зі свого боку
фактично ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків, а
сплачувані ним аліменти на утримання
та виховання дитини є недостатніми, у
додаткових витратах, які необхідні
дитині, відповідач участі не бере та
постійно приховує дійсний розмір своїх
доходів.

Апелянт просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу необхідно частково
задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., часто хворіє і
потребує постійного догляду.

Судом також встановлено, що відповідач
- ОСОБА_2 офіційно працевлаштований у
Старицькому військовому лісгоспі на
посаді майстра лісу із заробітною
платою в розмірі 2 300грн. та має на даний
час зареєстрований шлюб і малолітню
дитину на утриманні.

Статтею 180 СК України встановлено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в постанові № 3 від 15.05.2006 року
«Про застосування судами окремих норм
сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» в п. 17 за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину, той із
них, з ким проживає, вправі звернутися
до суду з відповідним позовом. Згідно з
ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (ст. 183 СК
України) або в твердій грошовій сумі
(ст. 184) СК України і виплачуються
щомісячно. Вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного
кодексу України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного
віку, за винятком випадків,
передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Розмір аліментів, визначений судом
першої інстанції, на думку колегії
апеляційного суду, є достатнім для
забезпечення необхідних потреб дитини.

Разом з тим, суд першої інстанції при
ухваленні рішення допустив помилку, не
зазначивши в резолютивній частині
рішення про те, що визначений розмір
аліментів не може бути меншим ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, чим порушив вимоги
ч. 2 ст. 182 СК України.

На думку колегії суддів апеляційного
суду, судом першої інстанції такі
доводи позивачки, які є аналогічні
доводам апеляційної скарги про те, що
згідно із медичними висновками є
необхідність забезпечення особливого
догляду для сина, який потребує
додаткового матеріального
забезпечення правильно не були взяті
до уваги, оскільки в розумінні ст. 185 СК
України зазначені доводи позивачки
щодо посиленого харчування дитини,
необхідність займатися спортом,
зокрема, плаванням для покращення
стану здоров'я дитини є ніщо інше, як
додаткові витрати на дитину, а такої
позовної вимоги щодо участі батька у
додаткових витратах на дитину заявлено
позивачкою не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Однак, дана обставина не позбавляє
позивачку права звернутись до суду з
окремим позовом щодо участі батька у
додаткових витратах на дітей.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права є підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або його зміни.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2
ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 10 квітня 2014 року
змінити, виклавши другий абзац
резолютивної частини рішення в такій
редакції.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3
аліменти на сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
щомісячно, в розмірі 1/4 частини від
щомісячного заробітку (доходу), але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 19
грудня 2013 року до досягнення дитиною
повноліття.

В решті рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 10 квітня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Курій Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.