Ухвала

07 липня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,

Лесько А.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору
довічного утримання, скасування
реєстрації права власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про зміну договору довічного
утримання,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в
якому просила розірвати договір
довічного утримання з причин
невиконання набувачами взятих на себе
за договором зобов'язань.

В подальшому 11 листопада 2013 року
позивач доповнила позовні вимоги та
просила скасувати реєстрацію права
власності відповідачів на квартиру
АДРЕСА_1 та на земельну ділянку за
вказаною адресою.

У жовтні 2013 року відповідачі ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 звернулися до суду із
зустрічними позовними вимогами до
ОСОБА_3, в якому просили змінити договір
довічного утримання, замінивши
визначені зобов'язання щодо
забезпечення відчужувача та утримання
у вигляді грошового забезпечення у
розмірі двох прожиткових мінімумів, що
встановлюється для осіб, що втратили
працездатність, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що відчужувач за власним
бажанням змінила місце свого
проживання з адреси за місцем
знаходження предмету договору
квартири в м. Шахтарськ на квартиру, яка
належить сину ОСОБА_6 та знаходиться у
м. Донецьку, вказуючи, що чинним
законодавством передбачено можливість
надання за договором довічного
утримання саме грошового утримання.

Рішенням Шахтарського районного суду
Донецької області від 03 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 10 січня 2014 року, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про розірвання договору довічного
утримання, скасування реєстрації права
власності відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про зміну договору довічного утримання
задоволено.

Змінено договір довічного утримання,
укладеного 01 вересня 1999 року між
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений
державним нотаріусом Першої
шахтарської нотаріальної контори:

- п. 5 договору викладено в наступній
редакції:

«у разі проживання ОСОБА_3 в іншому
місці, а також за письмовою згодою
ОСОБА_3 у разі її проживання у квартирі
АДРЕСА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
зобов'язуються надавати їй грошове
матеріальне забезпечення в замін
обов'язків забезпечення за місцем її
фактичного проживання щоденним
доглядом та необхідною допомогою, в
тому числі трьохразовим харчуванням,
дворазовим на тиждень вологим
прибиранням її кімнати, щотижневим
пранням білизни, її супроводом до
лікарських та соціальних установ у
разі потреби, забезпечення ліками
відповідно до рецептів та засобами
особистої гігієни, а також сезонним
одягом та взуттям, в розмірі двох
прожиткових мінімумів, що
встановлюється для осіб, що втратили
працездатність». Вирішено питання про
стягнення судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 березня 2014
року касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилено, рішення Шахтарського
районного суду Донецької області від 03
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 10 січня
2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 березня 2014 року з
підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції при
розгляді аналогічних справ ст. ст. 744, 749,
751, 755, 756 ЦК України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своєї правової позиції
щодо неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу
Верховного Суду України від 05 березня
2010 року, ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 червня 2011 року, від 16
серпня 2012 року, від 12 листопада 2012 року,
про розірвання договору довічного
утримання.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно п. 6 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 11 від 30 вересня 2011
року «Про практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з`ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску цивільної справи за її позовом
про розірвання договору довічного
утримання, до провадження Верховного
Суду України, оскільки з наданих
заявником копій ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 червня 2011 року, від 16
серпня 2012 року, від 12 листопада 2012 року
та ухвали Верховного Суду України від 05
березня 2010 року вбачається, що наведені
заявником підстави стосуються інших
фактичних обставин справи, ніж ті, що
були предметом розгляду у даній справі,
а тому підстави для перегляду рішення
суду касаційної інстанції від 12
березня 2014 року в порядку,
встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК
України відсутні.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання
договору довічного утримання,
скасування реєстрації права власності
та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ОСОБА_3 про зміну договору довічного
утримання, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 березня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

О.В.
Кадєтова

А.О.
Лесько

Д.О.
Остапчук