Справа № 101/6100/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
Алуштинський міський суд АР Крим

в складі

головуючого судді Скісова Є.М.

при секретарі Кузнецовой
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Алушті справу за
позовом ОСОБА_2 до Алуштинської
громади в особі Алуштинської міської
ради АР Крим, треті особи: Алуштинська
державна нотаріальна контора, ОСОБА_3
про визнання права власності у порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із
позовом до Алуштинської міської
громади в особі Алуштинської міської
ради, треті особи: Алуштинська Державна
нотаріальна контора; ОСОБА_3, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
ОСОБА_4 на праві приватної власності
належала земельні ділянка, розташована
в АДРЕСА_1, площею 0,0223 га, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4 помер. Рішенням Алуштинського
міського суду АРК від 11 квітня 2013 року,
факт сумісного проживання ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 було встановлено з 30 березня 2006
року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто по
момент його смерті. 15 серпня 2013 року
Державним нотаріусом Алуштинської ДНК
їй було видане свідоцтво про прийняття
спадщини по закону, після смерті
ОСОБА_4, яка складається з 45/100 часток
домоволодіння АДРЕСА_1. На інше майно
свідоцтво не видавалося. Листом від 25
вересня 2013 року №1444/02-14 Державний
нотаріус Алуштинської державної
нотаріальної контори відмовив у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку,
розташовану під частиною вказаного
домоволодіння, з тих підстав, що
державний акт про право власності на
земельну ділянку серії ЯА №678971 від 26
вересня 2005 року, що розташована в
АДРЕСА_1, площею 0,0223 га, для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
на імя ОСОБА_4, виданий на цілу земельну
ділянку, а в будинку ОСОБА_4 належить
45/100 часток. Тобто правовстановлюючі
документи вказують на різні права
власності, а саме в будинку спільна
часткова, а на земельну ділянку
приватна. На теперішній час, виправити
вказану ситуацію неможливо через
смерть власника, - ОСОБА_4, тому ОСОБА_2
вимушена звернутися до суду із позовом
про визнання права власності на
вказану земельну ділянку, в порядку
спадкування за законом, як спадкоємець
четвертої черги спадкування.

Посилаючись на ст. ст. 15, 181, 328, 331, 376, 392,
1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1258, 1264 ЦК України,
статті 524, 529, 534, 546-549 Цивільного кодексу
УРСР (1963 року), Постанову Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування», Постанову ПВСУ №7 від 2004
року «Про судову практику у земельних
спорах», Закон України «Про нотаріат»,
Закон України «Про власність», Лист
Заступника Голови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами при розгляді справ окремих норм
законодавства про власність та
спадкування» №10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року,
просить суд, визнати за ОСОБА_2 право
приватної власності на земельну
ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, площею
0,0223 га, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
кадастровий №01 103 000 00:01:003:0256,
державний акт про право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯА
№678971 від 26 вересня 2005 року, в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, як
спадкоємцем четвертої черги
спадкування за законом.

Представник позивача ОСОБА_6 в суді
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, наполягав на їх задоволенні, з
підстав викладених у позові.

Представник відповідача Папушой Є.А. в
суді позов визнав, не заперечував проти
його задоволення.

Представник Алуштинської нотаріальної
контори, до суду не з'явився,
повідомлений належним чином, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутності, та прийняття рішення у
відповідності до діючого
законодавства.

Третя особа ОСОБА_3, до суду не з'явився,
повідомлений належним чином, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутності, проти задоволення позову
не заперечував.

Вислухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши
пісьмові матеріали справи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно зі ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог та на підставі
доданих доказів.

Обов'язок доказування відповідно зі
ст.10 ЦПК України покладений на стороні
у справі, а суд тільки сприяє
всебічному та повному з'ясуванні
обставин справи шляхом роз'яснення
прав та обов'язків та сприяє в їхньому
здійсненні. Крім того, відповідно зі
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно зі ст.212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні.

Судом встановлено, що позивач є
спадкоємцем майна ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що свідчить
свідоцтво про право на спадщину 1-1327 від
15 серпня 2013 року (а.с.15).

До складу спадкового майна померлого
ОСОБА_4, в тому числі входить спірна
земельна ділянка, що розташована в
АДРЕСА_1, площею 0,0223 га, для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, про
що свідчить державний акт про право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯА №678971 від 26 вересня 2005
року, кадастровий №01 103 000 00:01:003:0256,
(а.с.9).

З листа Державного нотаріуса
Алуштинської ДНК №1444/02-14 від 25 вересня
2013 року (а.с.13-14), вбачається, що ОСОБА_2
для оформлення спадкового майна був
наданий оригінал державного акту на
зазначену земельну ділянку, проте
державний акт містить інформацію про
цілу земельну ділянку, яка належала
спадкодавцю особисто, а в будинку йому
належало лише частка (45/100). Через
зазначену невідповідність у
правовстановлювальних документах,
нотаріус не може видати свідоцтво про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку.

Відповідно до статті 1216 Цивільного
кодексу України спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 Цивільного
кодексу України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно статті 1258 Цивільного кодексу
України спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово.

Відповідно до статті 1264 Цивільного
кодексу України до четвертої черги на
право спадкування за законом мають
особи, що проживали разом із
спадкодавцем однією сімєю не меньш ніж
пять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 392 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник має право
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документів, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_2
підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 15, 181, 328, 331, 376, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1258,
1264 ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування», Законом України «Про
нотаріат», Листом Заступника Голови
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами при розгляді справ окремих норм
законодавства про власність та
спадкування» №10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року,
суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,0223 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
кадастровий № 01 103 000 00: 01: 003:0256,
державний акт про право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 678971 від 26 вересня 2005 року в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_4, який помер 27 липня 2012 року, як
спадкоємцем четвертої черги
спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене в порядку
ч. 1 ст. 294 ЦПК України, а саме: апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Алуштинського
Є.М. Скісов

міського суду