Номер провадження № 22-ц/785/1469/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Кварталової А.М., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного Банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства Комерційного Банку
«ПриватБанк» на рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від 12
вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

01.07.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суд вищевказаним
позовом до ОСОБА_3, в якому просило
стягнути з останнього на його користь
заборгованість у розмірі 27 107,58 грн. за
кредитним договором № ODXRRX10740050 від
13.03.2007 року та судовий збір у розмірі
271,08 грн. (а.с.2-3).

Позов обґрунтований тим, що 13.03.2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) та
ОСОБА_3 був укладений договір
№ODXRRX10740050, згідно умов якого останній
отримав кредит у розмірі 1917,56 грн. зі
сплатою 12% на рік на суму залишку
заборгованості (а.с.7,8).

У порушення вимог закону та
вищевказаного договору відповідач
свої зобов'язання не виконував, у
зв'язку з чим станом на 24.05.2013 року має
заборгованість у розмірі 27 107,58 грн.,
яка складається з заборгованості:

- 581,09 грн. - за кредитом,

- 7 554,91 грн. - по процентам за
користування кредитом,

- 516, 78 грн. -по комісії за користування
кредитом,

- 16 687,77 грн. - по пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за кредитом,

- 500 грн. - по штрафу (фіксована частина),

- 1 267,03 грн. - по штрафу (процентна
складова).

На підставі викладеного, представник
позивача просив позов задовольнити.

12.09.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
заявою про застосування строків
позовної давності та відмову в
задоволенні позову (а.с.49-50).

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 12.09.2013 року в
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено, у зв'язку з пропуском
строку позовної давності (а.с.53).

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
про задоволення позову, посилаючись на
те, що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду скасуванню з
ухваленням нового з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаній нормі права рішення суду не
відповідає.

Судом встановлені та підтверджені
матеріалами справи наступні обставини.

13 березня 2007 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №ODXRRX10740050,
згідно з умовами якого Банк надав
відповідачу кредит у розмірі 1917, 56 грн.
під 12 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом, а останній
зобов`язался його повернути до 13
березня 2008 року (а.с. 7-9)

Обґрунтовуючи підставність позову,
Банк посилався на те, що відповідач
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконував, внаслідок
чого станом на 24 травня 2013 року виникла
загальна заборгованість у розмірі 27
107, 58 грн., яка складається з
заборгованості:

- 581,09 грн. -за кредитом,

- 7 554,91 грн. - по процентам за
користування кредитом,

- 516, 78 грн. - по комісії за користування
кредитом,

- 16 687,77 грн. - по пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за кредитом,

- 500 грн. - по штрафу (фіксована частина),

- 1 267,03 грн. - по штрафу (процентна
складова).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущений 3-х річний строк
позовної давності, передбачений ст. 257
ЦК України.

Між тим, з такими висновками суду
колегія погодитись не може.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Загальний строк позовної давності
згідно ст. 57 ЦК України встановлений у
три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено,
що перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність встановлена законом може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмової
формі.

Із матеріалів справи вбачається, що
сторони кредитного договору
домовилися про збільшення строку
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів і встановили
його тривалістю у 5 років.

Це підтверджується п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розсрочка») (СТАНДАРТ).

З вказаними Умовами договору
відповідач був ознайомлений і
погодився, що підтверджується його
особистим підписом на договорі від 13
березня 2007 року (а.с. 8, 60-64).

Кредитним договором передбачено
кінцевий термін погашення кредиту 13
березня 2008 року включно.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що позичальником здійснювалося
погашення існуючої заборгованості за
кредитним договором вже після 13
березня 2008 року, а саме - в грудні 2008
року , в березні та червні 2009 року.
Вказане підтверджується наданим
Банком розрахунком, а також копіями
квитанцій від 03 та 23 березня 2009 року і
02.06.2009 року(а.с.5-6; 90,91,92).

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

З урахуванням наведеного, відповідно
до вимог ст. ст. 253, ч.5 ст. 261, ч. 1 ст. 264 ЦК
України, колегія вважає, що строк
позовної давності був відповідачем
перерваний і починається ні з 14 березня
2008 року, а з 3.06.2009 року і дії до 3.06.2014
року.

З позовом до ОСОБА_3 Банк звернувся
01.07.2013 року, тобто в рамках строку
позовної давності для звернення до
суду для захисту свого порушеного
права (а.с.2).

Дані обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи по суті,
судом першої інстанції не
встановлювалися і до уваги не
приймалися.

Позивачем заборгованість в розмірі
27107,58 грн. встановлена на 24 травня 2014
року. Вказана сума заборгованості,
підтверджується розрахунком, наданим
Банком, і відповідачем не оспорювалася.

За таких підстав, колегія приходить до
висновку, що рішення суду, як
постановлене з порушенням норм
матеріального права та Умов кредитного
договору, на підставі п. 1,4 ч. 1 ст.309 ЦПК
України, підлягає скасуванню, з
ухваленням нового про стягнення з
ОСОБА_3 на користь Банку загальної суми
заборгованості за кредитним договором
від 13 березня 2007 року в розмірі 27107,58
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

В матеріалах справи відсутній оригінал
квитанції щодо сплати позивачем
судового збору на суму 271, 08 грн., є
тільки її копія (а.с. 39). В суд
апеляційної інстанції оригінал
квитанції не надано. Тому вказана сума
підлягає стягненню з відповідача на
користь держави.

Керуючись ст.303, п. 2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційного
Банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 12 вересня 2013 року
скасувати.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ІПН: НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, код ЄДПОУ 14360570, р/р
№3111) заборгованість за кредитним
договором № ODXRRX10740050 від 13.03.2007 року у
розмірі:

- 581,09 грн. - за кредитом,

- 7 554,91 грн. - по процентам за
користування кредитом,

- 516, 78 грн. - по комісії за користування
кредитом,

- 16 687,77 грн. - по пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за кредитом,

- 500 грн. - по штрафу (фіксована частина),

- 1 267,03 грн. - по штрафу (процентна
складова),

а всього 27107,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 271,08 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

А.М. Кварталова

В.П.Фальчук