У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

30 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Горелкіної Н.А.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи:
Управління майна та приватизації
державного житлового фонду
Харківської міської ради,
Орджонікідзевський РВ у м. Харкові ГУ
ДМС України в Харківській області про
визнання свідоцтва про право власності
на житло недійсним та поновлення права
користування житловим приміщенням, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 09 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 17 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що з 1981 року по 2003 рік він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5 Вони спільно проживали і були
зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1. У 2001
році він тимчасово виїхав працювати до
Аргентини. Після повернення до України,
у 2006 році йому стало відомо, що його
визнано таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням та
його реєстрація у квартирі анульована
на підставі рішення суду. За заявою
позивача судове рішення про визнання
його безвісно відсутнім було скасовано
рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 07
листопада 2011 року.

У листопаді 2012 року позивачу стало
відомо, що спірна квартира
зареєстрована за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_6 на праві спільної сумісної
власності на підставі свідоцтва про
право власності.

Вказуючи, що згоди на приватизацію
вказаної квартири він не надавав, у
період проведення приватизації був
відсутнім у спірній квартирі
тимчасово, позивач просив визнати
свідоцтво про право власності на
вищевказану квартиру від 27 серпня 2004
року за № 7-04-248657, видане Управлінням
комунального майна та приватизації
державного житлового фонду
Харківської міської ради, недійсним та
поновити його право на користування
спірною квартирою.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 09 січня
2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 17 березня 2014 року, позов
ОСОБА_4 було задоволено. Визнано
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 від 27.08.2004 року за №
7-04-248657 видане Управлінням комунального
майна та приватизації державного
житлового фонду Харківської міської
ради недійсним. Поновлено право
ОСОБА_4 на користування вказаною
квартирою.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 09 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 17 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун Н.А. Горелкіна Д.О. Остапчук