Провадження № 2/641/144/2014
Справа № 641/8670/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року
м. Харків

Комінтернівський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді -
Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Вовк
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» звернулось до суду з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором № МL 700/1197/2008 від
20.06.2008 року. Під час розгляду справи
позивач уточнив свої позовні вимоги
та просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 2 315 828,91 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач зазначив, що 20 червня 2008 року
між Закритим акціонерним товариством
«ОТП Банк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір № МL
700/1197/2008 від 20.06.2008 року, відповідно до
якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 40
600 доларів США строком до 20.06.2023 року зі
сплатою процентів у порядку та
розмірах, встановлених у кредитному
договорі.

30 червня 2009 року державним
реєстратором Голосіївської районної у
м. Києві державної адміністрації
проведено реєстрацію змін до
установчих документів позивача,
відповідно до яких була змінена назва
банку замість Закритого акціонерного
товариства «ОТП Банк» на Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» .

29 червня 2006 року згідно з умовами
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю. керуючись ст.ст. 512, 514, 1077-1079,
1082, 1084 ЦК України ПАТ «ОТП Банк»
відступив, а Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») прийняло право вимоги за
кредитним договором № МL 700/1197/2008 від
20.06.2008 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» перейшли всі права
ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до
відповідача.

Відповідно до умов кредитного договору
позивачем були надані відповідачу
грошові кошти, чим позивач виконав свої
зобов'язання перед відповідачем, а
взяті відповідачем на себе договірні
зобов'язання перед позивачем не
виконано.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, надала через
канцелярію суду заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала, не заперечувала
проти винесення заочного рішення по
справі.

Відповідачі у судове засідання не
з'явився, про день, час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
про причину своєї не явки суду не
повідомив. В наданій до суду заяві
зазначив, що позов не визнає, та просить
суд до позовної вимоги щодо стягнення
нарахованої пені позивача застосувати
строк позовної давності в один рік.

Також в наданих до суду запереченнях
відповідач ОСОБА_1 пояснив, що дійсно
20.06.2008 року уклав з ЗАТ «ОТП Банк»
кредитний договір № МL 700/1197/2008 від
20.06.2008 року відповідно до якого банк
надав йому 40 600 доларів США зі сплатою
5,49 % річних, з остаточним терміном
погашення кредиту до 20 червня 2023 року.
На момент укладення кредитного
договору працівники банку ввели
відповідача в оману, повідомивши про
те, що банк видає кредитні кошти тільки
в іноземній валюті, а не в гривні, чим
порушив його права, як споживача.
Відповідно до графіку погашення
кредиту відповідач після укладення
договору, став своєчасно погашати
заборгованість, тобто приходив до
банку з гривнею, купляв долари США і
погашав кредит. Після кризи, коли курс
долара США в 2009 році виріс майже удвоє у
відповідача почались проблеми з
заробітною платою в наслідок чого був
порушений графік погашення кредиту.

Окрім того, відповідач посилається на
те, що в цивільному позові та додатках
до нього не міститься даних про
направлення позивачем на його адресу
рекомендованою поштою повідомлення з
вимогою про дострокове погашення
кредиту і він такої вимоги не
отримував. Також відповідач не
погоджується з позовними вимогами про
стягнення з нього заборгованості за
нарахованою пенею, розмір якої в
декілька разів перевищує розмір
заборгованості. Та зазначив, що позивач
ТОВ «ОТП Факторинг України» не є
належним позивачем у справі, так як
будь-яких договорів між ним та
позивачем не укладалося у зв'язку з
чим обов'язків перед вказаною
юридичною особою він не має. Спірний
кредитний договорі було укладено між
відповідачем та ВАТ «ОТП Банк».

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні проти позову
заперечувала в повному обсязі
посилаючись на те, що у відповідача
перед позивачем відсутні будь-які
зобов'язання, у зв'язку з тим, що
будь-які договори між ними не
укладалися. Та посилалася, що
позивачем не надано доказів того, що
договором купівлі кредитного
портфелю та відступлення права
вимоги укладеного між позивачем та
ПАТ «ОТП Банк» було відступлено
право вимоги за укладеним ним
кредитним договором від 20.06.2008 року.
Також представник позивача
посилалася на те, що за вказаним
договором, в порушення вимог
законодавства, ОСОБА_1 було надано
кредит в іноземній валюті, а також на
порушення позивачем п. 1.9 кредитного
договору щодо направлення
відповідачу досудової вимоги про
повне погашення кредиту. Зазначила, що
розмір нарахованої пені значно
перевищує суму боргу, та у
відповідності до положень ст. 551 ЦК
України підлягає зменшенню. Також
представник відповідача пояснила, що
позивачем при визначенні суми позову
розмір пені було встановлено з
розрахунку на всю суму
заборгованості, що також є підставою
для відмови у позові.

В подальшому до судового засідання
не з'явилася про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Зважаючи на те, що відповідач та його
представник, яким достеменно відомо
про те, що в провадженні
Комінтерніського районного суду
знаходиться вищезазначена цивільна
справа, на виклики до суду не
з'являються і не повідомляють суд про
причини неявки, суд вважає можливим
розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 20 червня 2008 року
між Закритим акціонерним товариством
«ОТП Банк», правонаступником якого є
ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № МL 700/1197/2008 від
20.06.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 40 600 доларів
США строком до 20.06.2023 року зі сплатою
процентів в розмірі 5,49 % річних за
користування кредитом (а.с.5-8).

Згідно до п. 1.1 ч. 2 кредитного договору
№ МL 700/1197/2008 від 20.06.2008 року ОСОБА_1
зобов'язався належним чином
використати та повернути банку суму
отриманого кредиту, а також сплатити
відповідну плату за користування
кредитом і виконати всі інші
зобов'язання, як вони визначені у
договорі.

Відповідно до п. 4.1.1 ч. 2 кредитного
договору № МL 700/1197/2008 від 20.06.2008 року
відповідач ОСОБА_1 за порушення
прийнятих на себе зобов'язань стосовно
повернення кредитних коштів, сплати
процентів за користування кредитними
коштами у визначені договором строки,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі 1% від суми
несвоєчасно виконаних боргових
зобов'язань за кожний день прострочки.
Зазначена пеня сплачується додатково
до прострочених сум.

Також, п.п. 4.1.2, 4.1.3 кредитного договору
№ МL 700/1197/2008 від 20.06.2008 року встановлено,
що за прострочення виконання боргових
зобов'язань понад 15 календарних днів
позичальник крім пені, передбаченої п.
4.1.1 кредитного договору, додатково
сплачує на користь банку штраф у
розмірі 0,01% від суми прострочених
боргових зобов'язань, але не менше 25
грн. За прострочення виконання
боргових зобов'язань понад 30
календарних днів позичальник, крім
пені та штрафу, передбачених п.п. 4.1.1 та
4.1.2 кредитного договору, додатково
сплачує на користь банку штраф у
розмірі 0,02 % від суми прострочених
боргових зобов'язань, але не менше 50
грн.

У відповідності до п. 1.9.1 незважаючи
на інші положення цього договору,
банк має право вимагати достокового
виконання боргових зобов'язань в
цілому або у визначеній частині у
випадку невиконання Позичальником
та/або Поручителем, та/або Майновим
Поручителем своїх боргових та/чи
інших зобов'язань за цим договором.
При цьому, зобов'язання позичальника
щодо дострокового виконання Боргових
зобов'язань в цілому настає з дати
відправлення банком на адресу
Позичальника відповідної вимоги та
повинно бути проведено Позичальником
протягом 30 календарних днів з дати
одержання Позичальником відповідної
вимоги.

29 червня 2006 року згідно з умовами
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю керуючись ст.ст. 512, 514, 1077-1079,
1082, 1084 ЦК України банк відступив, а ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» прийняло
право вимоги за кредитним договором №
МL 700/1197/2008 від 20.06.2008 року (а.с. 9-15, 16-19, 77,
108).

В результаті неналежного виконання
ОСОБА_1 умов кредитного договору та
станом на 02.08.2013 року він має
заборгованість за кредитним договором,
яка складається з: заборгованості за
кредитом - 39 697, 76 доларів США;
заборгованості за відсотками - 24623,30
доларів США; пені - 1 801 710, 68 грн. Таким
чином, загальна заборгованість
відповідача за кредитним договором
становить 2 315 828, 91 грн. (а.с.139-145).

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду по захист своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні й суспільні інтереси в спосіб,
визначений законами України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватись належним чином та
у встановлений термін у відповідності
із умовами договору.

Відповідно ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання є неприпустимо.

Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в
зобов'язанні встановлено термін його
виконання, то вона підлягає виконанню в
цей строк.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема - сплати
неустойки.

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
на неможливість виконання ним
грошового зобов'язання, на підставі ст.
610 ЦК України порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Щодо посилань відповідача про
порушення позивачем положень п. 1.9
кредитного договору № МL 700/1197/2008 від
20.06.2008 року щодо не надіслання йому
досудової вимоги про дострокове
виконання зобов'язань слід зазначити
наступне.

Відповідно до наданих позивачем до
суду копії досудової вимоги про
погашення за кредитним договором № МL
700/1197/2008 від 20.06.2008 року № 8728 від 02.06.2011
року, відповідача ОСОБА_1 було
повідомлено про придбання ТОВ «ОТП
Факторинг України» права вимоги за
кредитним договором. Та повідомлен, що
у зв'язку з порушенням ним умов п.1.1
кредитного договору № МL 700/1197/2008 від
20.06.2008 року, на підставі п. 1.9 Договору
про вимогу дострокового виконання
боргових зобов'язань за кредитним
договором у повному обсязі (а.с. 109).

Відповідно до опису вкладення в
цінний лист на ім'я ОСОБА_1 від 16.06.2011
року, останньому було направлено
вимога про погашення заборгованості
вих. № 8728 від 02.06.2011 року, яка згідно
відмітки рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення, 24.06.2011 року була отримана
особисто відповідачем (а.с. 110, 111).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_1 посилається на
порушення позивачем строку позовної
давності за позовними вимогами про
стягнення нарахованої за кредитним
договором пені.

У відповідності до положень ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно з загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України
сплив стоку позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною
у спорі, є підставою для відмови у
позові.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою
(пенею, штрафом) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно до наданого позивачем
розрахунку заборгованості
відповідача за кредитним договором №
МL 700/1197/2008 від 20.06.2008 року, пеня, яку
просить стягнути позивач на його
користь з відповідача становить 1 801
710,68 грн., та нарахована за період з
01.08.2012 року по 02.08.2013 року.

Позивач з вказаним позовом до суду
звернувся 19.08.2013 року, тобто поза межами
строку позовної давності за вимогами
про стягнення з відповідача пені за
період з 01.08.2012 року по 19.08.2012 року. У
зв'язку з чим, у відповідності до ст.
267 ЦК України, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача нарахованої
пені з 01.08.2012 року по 19.08.2012 року,
задоволенню н е підлягають.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи сума
основного боргу відповідача за
кредитним договором № МL 700/1197/2008 від
20.06.2008 року складає 317 304,19 грн., а сума
нарахованої пені, з урахуванням
строку позовної давності, в декілька
разів разів перевищує розмір
заборгованості та становить 1 707 471,69
грн.

З урахуванням вищевказаного, суд
приходить до висновку, що розмір
неустойки підлягає зменшенню в порядку
ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру
основного боргу за кредитним договором
№ МL 700/1197/2008 від 20.06.2008 року до 317304,19 грн.

Також в своїх запереченнях відповідач
ОСОБА_1 зазначив, що при укладенні
спірного кредитного договору його
права були порушені у зв'язку з
наданням кредитних коштів в
іноземній валюті в порушення чинного
законодавства, та зазначив, що
працівники банку ввели його в оману,
повідомивши що банк видає кредитні
кошти лише у іноземній валюті та
посилався на різке підвищення курсу
долара США, що призвело до порушення
ним графіку сплати кредиту.

Суд вважає, що відповідачу ОСОБА_1 були
відомі усі умови договору та не
існувало ніяких інших умов, які б
примусили його прийняти умови
кредитного договору на вкрай
невигідних для себе умовах, та
критично ставиться до посилання
відповідача на те, що банком він не
був попереджена про коливання
курсу долара США та, що покладення
валютних ризиків на неї як споживача
послуг є порушення чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
Національний банк України», офіційний
курс гривні до іноземних валют
встановлюється Національним банком.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінетів
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю», валютні курси
встановлюються Національним банком
України за погодженням з Кабінетом
Міністрів України. Поряд з цим,
Положення про встановлення офіційного
курсу гривні до іноземних валют та
курсу банківських металів,
затвердженого постановою Правління
Національного Банку України № 496 від
12.11.2003 р., визначається, що офіційний
курс гривні до іноземних валют, зокрема
до долара США установлюється щоденно.
Для розрахунку курсу гривні до
іноземних валют використовується
інформація про котирування іноземних
валют станом на останню дату.

Тобто, діючим законодавством не
передбачений стабільний курс долара
США до національної валюти - гривні.

Таким чином, при укладенні спірного
кредитного договору та беручи на себе
певні обов'язки щодо погашення цього
кредиту, сторони за договором повинні
були усвідомлювати, що курс
національної валюти України до долара
США не є незмінним, та те, що зміна цього
курсу можливо настане, а тому повинні
були передбачити та врахувати
підвищення валютного ризику за цим
договором.

Окрім того, використання іноземної
валюти, а також платіжних документів в
іноземній валюті при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.

Згідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
по зверненню фізичної чи юридичної
особи, в межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у розгляді справи.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1
взятих на себе кредитних зобов'язань в
належним чином не виконує, суд вважає,
що позовні вимоги позивача про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором № МL 700/1197/2008 від
20.06.2008 року обґрунтовані та підлягають
частковому задоволенню у розмірі 831 422,42
грн.

Питання про стягнення судових
витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88
ЦПК України.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 209, 212, 214, 215,
224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 610-612, 625,
1050, 1054 ЦК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна", (м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д,
податковий номер 36789421) заборгованість
за кредитним договором № МL 700/1197/2008 від
20 червня 2008 року у розмірі 831 422
(вісімсот тридцять одна тисяча
чотириста двадцять дві) грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна", (м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д,
податковий номер 36789421) судовий збір у
розмірі 1238 (одна тисяча двісті тридцять
вісім) грн. 76 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд
м. Харкова. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня його проголошення,
або протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: М. Ю. Онупко