Справа № 473/571/14-ц
УХВАЛА

іменем України

"06" лютого 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої - судді
Ротар М.М., при секретарі судового
засідання - Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вознесенськ
Миколаївської області подання
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Вознесенського міського управління
юстиції Миколаївської області про
тимчасове обмеження особи (боржника)
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ :

В лютому 2014 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України,
посилаючись на те, що боржник
ухиляється від виконання виконавчого
листа №2-441 від 23.06.2003 року, виданого
місцевим Вознесенським районним судом
про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
користь ОСОБА_2 на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини від всіх видів заробітку
щомісяця, починаючи з 11.06.2003 року і до
повноліття.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився. Надав заяву про
розгляд подання за його відсутності.
Просив подання задовольнити.

Дослідивши матеріали подання та
матеріали виконавчого провадження, суд
прийшов до наступного.

Так, як вбачається із матеріалів
справи, 20.04.2010 року державним
виконавцем відділу ДВС
Вознесенського МРУЮ було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-441 від 23.06.2003 року,
виданого місцевим Вознесенським
районним судом про стягнення з ОСОБА_1
аліментів на користь ОСОБА_2 на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини від всіх видів
заробітку щомісяця, починаючи з 11.06.2003
року і до повноліття.

Згідно ст. 33 Конституції України та
ст. 1 Закону України "Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України", кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлено законом.

Відповідні обмеження встановлені п. 5
ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України", п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження" та
ст. 377- 1 ЦПК України.

Відповідно до них, громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта та у виїзді за кордон,
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, виконавець, на
виконанні якого знаходиться
виконавчий документ погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Виходячи з вищевикладеного,
поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи )" включає
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

При цьому, ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, повинно вже відбутися і
бути об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження на
момент звернення з відповідним
поданням до суду.

Між тим, державним
виконавцем до матеріалів подання не
надано будь - яких доказів про
повідомлення боржника щодо відкриття
виконавчого провадження та строків
добровільного виконання покладених
судовим рішенням обов'язків, а також
ухилення боржника від виконання
обумовлених зобов'язань.

Звернувшись з поданням про
тимчасове обмеження особи боржника у
праві виїзду за межі України державний
виконавець не надав суду жодних даних
про наявність у боржника закордонного
паспорту, даних про наміри останнього
виїхати за кордон, чи не пов'язаний
такий виїзд з характером його
професійної діяльності, необхідністю
лікування, тощо.

Крім того, у матеріалах, доданих до
подання не міститься попередження
боржника про застосування до нього в
разі ухиляння від виконання рішення
суду таких заходів, як тимчасове
обмеження у праві виїзду.

Таким чином, через недоведеність
зі сторони державного виконавця
необхідності та доцільності
застосування до боржника ОСОБА_1
тимчасового обмеження у виїзді за межі
України, у задоволенні подання слід
відмовити, що не перешкоджає
державному виконавцю у разі надання
необхідних доказів та зміни обставин
звернутися з відповідним поданням до
суду.

На підставі викладеного, у
відповідності до ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", п.п. 2,5 ст. 6
Закону України "Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України", суд вважає за необхідне у
задоволенні подання відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК
України, суд,-

У Х В А
Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Вознесенського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
мешкає за адресою АДРЕСА_1 у праві
виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення, а особами, що не
брали участь в розгляді справи -
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
М.М. Ротар