Справа № 1008/7640/13 Головуючий у І
інстанції Медведєв К.В.Провадження №
22-ц/780/2960/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

09 липня 2014 року колегія судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній
Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційними скаргами
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна
Українська Спілка» та представника
Публічного акціонерного товариства
«Державний експертно-імпортний банк
України» на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 березня 2014 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний експертно-імпортний банк
України» до ОСОБА_1, третя особа без
самостійних вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна Українська Спілка» про
стягнення заборгованості,-

встановила:

у грудні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Державний
експортно-імпортний банк України»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
в якому просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитною угодою
№15106К51 від 23 травня 2006, кредитними
договорами №151407К38 від 03 вересня 2007 та
№151408К6 від 14 лютого 2008 року, укладеними
в рамках генеральної угоди №15106Ш5 від 09
серпня 2006 року в розмірі 41 297 836,28
доларів США та 52 648 239,27 грн., звернути
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором № від 16
грудня 2008 року у вигляді права оренди
земельних ділянок за кадастровими
номерами :05:020:0015, :05:020:0116,
:05:020:0045, та розташовані на них
об»єкти незавершеного будівництва.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 09 серпня 2006 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Державний експортно-імпортний банк
України», Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВВС-ЛТД» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будівельна
Українська Спілка» (далі по тексту
ухвали ТзОВ «БУС») було укладено
генеральну угоду №15106N15 із змінами і
доповненнями.

На виконання умов Генеральної угоди та
Кредитних договорів банк надав ТзОВ
«БУС» грошові кошти на суму: 32 020 853,21
доларів США за Кредитною угодою №15106К51;
7 859 518 доларів США за Кредитним
договором №151407К38; 10 334 220,52 доларів США
та 53 154 043,82 грн. за Кредитним договором
№151408К6.

В забезпечення виконання зобов»язань
позичальника за Генеральною угодою між
позивачем та ОСОБА_1 укладено Іпотечний
договір № від 16 грудня 2008 року.

Позивач взяті на себе зобов»язання за
кредитним договором виконав у повному
обсязі, ТзОВ «БУС» взяті на себе
зобов»язання щодо вчасного внесення
чергових платежів не виконує, в зв»язку
з чим утворилась заборгованість, яка на
даний час не сплачена.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 березня 2014 року позови задоволено
частково.

В рахунок погашення заборгованості
перед Публічним акціонерним
товариством «Державний експортно -
імпортний банк України» за кредитною
угодою №15106К51 від 23.05.2006 року, кредитним
договором №151407К38 від 03.09.2007 року та №
151408К6 від 14.02.2008 року, укладений в рамках
Генеральної угода № 15106КЇ15 від 09.08.2006
року в розмірі 41297836,28 доларів США та 52 648
239,27 грн.. звернено стягнення на предмет
іпотеки за Іпотечним договором №
від 16.12.2008 року, а саме: об»єкт
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1: право
оренди земельної ділянки площею 0,1501га.,
кадастровий №:05:020:0115 та об»єкт
незавершеного будівництва, що
знаходиться на даній земельній ділянці
за адресою: АДРЕСА_2; право оренди
земельної ділянки площею 0,1200га.,
кадастровий №:05:02045 та об»єкта
незавершеного будівництва, що
знаходиться на даній земельній ділянці
за адресою: АДРЕСА_3, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження за початковою
ціною продажу предмета іпотеки
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності на стадії виконавчого
провадження.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Васильківського
міськрайонного суду від 02 квітня 2014
року виправлено описку у вступній та
резолютивній частинах рішення від 04
березня 2014 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
представник ТзОВ «Будівельна
Українська Спілка» подав апеляційну
скаргу, в яких посилається на те, що
рішення було прийнято за неповного
з»ясування обставин, що мають суттєве
значення для справи, неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 березня 2014 року та ухвалити нове
рішення яким у позовних вимогах ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
суд першої інстанції зобов»язаний був
запинити провадження по даній справі
до розгляду справи в порядку
господарського судочинства, яка
розглядається у Господарському суді
Київської області. Крім того суд першої
інстанції не відклав розгляд справи до
завершення вирішення питання переходу
права власності на предмет іпотеки від
відповідача до третьої особи.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
представник ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
також подав апеляційну скаргу, в яких
посилається на те, що рішення було
прийнято за неповного встановлення
обставин, що мають значення для справи,
а тому зазначене вище рішення підлягає
скасуванню в частині відмови у
зверненні стягнення на право оренди
земельної ділянки площею 0,1308г.,а
кадастровий номер :05:020:0116, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
прийнятті в цій частині нового рішення
про задоволення позову ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України».

Доводи апеляційної скарг обґрунтовує
тим, що під час укладення договору
оренди землі від 05 квітня 2010 року №0116
було допущено технічну помилку в
кадастровому номері земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 9 серпня 2006 року
між ВАТ «Державний експортно-імпортний
банк України», ТзОВ «ВВС-ЛТД» та ТзОВ
«БУС» було укладено Генеральну угоду
№15106Ш5 із змінами та доповненнями.

Починаючи з 25 грудня 2008 року
сторонами Генеральної угоди є Банк та
ТзОВ «БУС» у зв»язку і змінами,
внесеними до преамбули Генеральної
угоди п.2 Додаткової угоди №18 від 25
грудня 2008 року до Генеральної угоди.

Відповідно до статусу ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» є
правонаступником ВАТ «Державно
експортно-імпортний банк України».

У відповідності до умов Генеральної
угоди Банк проводить кредитні операції
на підставі та з урахуванням умов
кредитних договорів, що діють в рамках
Генеральної угоди (п 4.1, ст.4, пп.6.1.1 п.6.1.
ст.6 Генеральної угоди) в межах
загального ліміту заборгованості за
Генеральною угодою (п.4.5 ст.4
Генеральної угоди) з терміном
користування кредиту - до 31.08.2015 (п.4.3 ст.4
Генеральної угоди).

На виконання умов Генеральної угоди та
Кредитних договорів банк надав ТзОВ
«БУС» грошові кошти на суму: 32020853,21
доларів США за Кредитною угодою №15106К51;
7859518,00 доларів США за Кредитним
договором №151407К38; 10334220,52 доларів США та
53154043,82 грн. за Кредитним договором
№151408К6.

В рамках Генеральної угоди діють і
додатками до Генеральної угоди,
укладені між Банком та ТзОВ «БУС»
наступні кредитні договори:

Кредитна угода №15106К51 від 23 травня 2006
року з лімітом кредитної лінії у
розмірі, зазначеному в п.3.1. ст.3
Кредитної угоди №15106К51 з кінцевим
терміном погашення кредиту - 30.04.2011 зі
сплатою процентів за користування
кредитом в порядку та в розмірі,
встановлених пп.3.2.5 п.3.2 ст.3 та п.3.5 ст.3
Кредитної угоди №15106К51, та зі сплатою
комісії в порядку та розмірі,
встановлених пп.3.2.6 та пп.3.2.7 п.3.2 ст.3 та
ст.4 Кредитної угоди №15106К51.

Кредитний договір №151407К38 від 3 вересня
2007 року з лімітом кредитної лінії
згідно з пп.3.2.1 п.3.2. ст.3 Кредитного
договору №151407К38) з кінцевим терміном
погашення кредиту - 31.08.2015 зі сплатою
процентів за користування кредитом в
порядку та в розмірі, встановлених
пп.3.2.6 п.3.2 ст.3 та п.3.5 ст.3 Кредитного
договору №151407К38 та зі сплатою комісії
в порядку та розмірі, встановлених
пп.3.2.7 та пп.3.2.8 п.3.2 ст.3 та ст.4
Кредитного договору №151407К38.

Кредитний договір №151408К6 від 14 лютого
2008 року з лімітом кредитної лінії у
розмірі, зазначеному в пп.3.2.1 п.3.2. ст.3
Кредитного договору №151407К38 з кінцевим
терміном погашення кредиту - 28.02.2015 зі
сплатою процентів за користування
кредитом в порядку та в розмірі,
встановлених пп.3.2.5 п.3.2 ст.3 та п.3.5 ст.3
Кредитного договору №151408К6 та зі
сплатою комісії в порядку та розмірі,
встановлених пп.3.2.6., пп. 3.2.7 та пп.3.2.8 п.3.2
ст.3 та ст.4 Кредитного договору №151408К6.

Відповідно до умов п.7.2. ст.7, пп. 3.2.9 п.3.2.
ст.3 Кредитної угоди №15106К51, Кредитного
договору №151408К6, п.7.2. ст. 7, пп. 3.2.10 п.3.2.
ст.3 Кредитного договору №151407К38
вбачається, що у разі невиконання
грошових зобов»язань за цим договором,
Позичальник сплачує банку пеню,
нараховану на суму прострочених
платежів (із розрахунку фактичної
кількості прострочених днів) у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України.

В укладеному кредитному договорі
визначені чіткі умови виконання
сторонами взятих на себе зобов»язань.
Банківською установою зобов»язання за
договором виконані в повному обсязі.
ТзОВ «БУС» взяті на себе зобов'язання
не виконало.

Так, станом на 01 листопада 2012 року
прострочена заборгованість ТзОВ «БУС»
перед Кредитними договорами складає 41
297 836,28 доларів США (330 093 605,39 грн. за
офіційним курсом Національного банку
України на 01.11.2012 р.), 1 дол. США = 7,993) та
52648239,27 гривень, в тому числі: 34320460.36
доларів США та 40347076,82 грн. - прострочена
заборгованість за кредитом (основним
боргом); 3319330,39 доларів США та 7083 986,21 грн.
- заборгованість за процентами; 1692015,19
грн. - заборгованість за комісією за
управління кредитом; 2401771,18 доларів США
та 1917606,90 грн. - пеня за прострочення
погашення кредиту (основного боргу);
265763.28 доларів США та 561450,76 грн. - пеня за
прострочення сплати процентів; 133648,72
грн. - пеня за прострочення сплати
комісії за управління кредитом; 899491,97
доларів США та 374 730,38 грн. - 3% річних в
зв»язку з несвоєчасним поверненням
кредиту; 91019,10 доларів США та 194 783,36
гривень - 3% річних в зв»язку з
несвоєчасною сплатою процентів; 48397,26
гривень - 3% річних в зв»язку з
несвоєчасною сплатою комісії за
управління кредитом; 294543,67 гривень -
втрати від інфляції в зв»язку з
несвоєчасним поверненням кредиту,
сплатою процентів та комісії.

Згідно з положеннями п.7.1. ст.7
Генеральної угоди та п.6.1. ст.6 Кредитних
договорів в разі невиконання
Позичальником зобов»язань, зокрема:
щодо сплати Банкові платежів з
погашення кредиту чи будь-яких сум,
належних до сплати згідно з Кредитними
договорами, або не виконання будь-яких
інших умов та/або зобов»язань Банк
повідомляє позичальника, що непогашена
частина кредиту, нараховані проценти
за користування кредитом, а також інші
платежі, нараховані згідно з
Кредитними договорами підлягають
достроковому поверненню. При цьому,
позичальник взяв на себе обов»язок
сплатити зазначену в повідомленні суму
протягом 10 банківських днів з дати
отримання повідомлення (п.7.2. ст.7
Генеральної угоди та ст.6.2. ст.6
Кредитних договорів).

На виконання положень договору банк
неодноразово направляв претензії ТзОВ
«БУС» з вимогою про погашення
заборгованості.

В забезпечення виконання зобов»язань
позичальника за Генеральною угодою
(невід»ємною частиною якої є Кредитні
договори), між АТ «Укрексімбанк» та
ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір
№ від 16 грудня 2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстрований в
реєстрі за №6828 із змінами і
доповненнями.

Предметом іпотеки за Іпотечними
договорами є: право оренди земельної
ділянки площею 0,1308га., кадастровий
№:05:020:0108 та об»кт незавершеного
будівництва, що знаходиться на даній
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1;
право оренди земельної ділянки площею
0,1501га., кадастровий №:05:020:0015 та
об»єкт незавершеного будівництва, що
знаходиться на даній земельній ділянці
за адресою: АДРЕСА_2; право оренди
земельної ділянки площею 0,1200га.,
кадастровий №:05:020:0045 та об»єкт
незавершеного будівництва, що
знаходиться на даній земельній ділянці
за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до пп.2.1.5. п.2.1 та п.1
Іпотечного договору вбачається, що
Банк, як іпотекодержатель за Іпотечним
договором, має право за рахунок
Предмета іпотеки задовольнити в
повному обсязі вимоги, що випливають з
Кредитних договорів на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, комісії та інші платежі,
неустойку, пеню; витрати, пов»язані з
пред»явленням вимоги за основним
зобов»язанням і зверненням стягнення
на Предмет іпотеки; витрати на
утримання, збереження Предмета іпотеки
та страхування Предмета іпотеки, а
також інші збитки, завдані порушенням
основного зобов»язання чи умов цього
договору.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов»язується падати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплати ти проценти.

За змістом ст.526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, ненею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов»язання.

Відповідно до ст.590 ЦК України та ч.3 ст.33
Закону України «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється окрім іншого на підставі
рішення суду.

Згідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов»язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов»язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про
іпотеку» вказує, що реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження» з дотриманням вимог цього
Закону.

Оскільки, судом встановлено на
підставі зібраних по справі доказів те,
що ТзОВ «БУС» взяті на себе
зобов»язання за укладеним з банком
кредитним договором щодо повернення
отриманих коштів не виконує, суд дійшов
до вірного висновку про наявність
правових підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Однак, як вбачається з іпотечного
договору №151408Z100 від 16 грудня 2008 року,
предметом за іпотечним договором є
право оренди земельної ділянки площею
0,1308га., та об»єкт незавершеного
будівництва, що знаходиться за адресою:
: АДРЕСА_1. Кадастровий номер
:05:020:0108. В той же час, в позовній
заяві позивач просить звернута
стягнення на предмет іпотеки-оренду
земельної ділянки площею 0,1308га., та
об»єкт незавершеного будівництва, що
знаходиться на даній земельній ділянці
за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим
номером :05:020-0116.

Доводи апелянтів в апеляційних скаргах
про незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права при його
ухваленні, на переконання колегії
суддів апеляційної інстанції, не
знайшли свого підтвердження і повністю
спростовуються дослідженими належними
та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку задовольнивши
позов частково.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційні скарги і залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційні скарги представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна
Українська Спілка» та представника
Публічного акціонерного товариства
«Державний експертно-імпортний банк
України» відхилити, рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 04 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді