Справа № 461/1375/14
Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/4557/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю:
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
та його представника ОСОБА_3 на рішення
Галицького районного суду м. Львова від
21 травня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 21 травня 2014 року відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариство
АСК «Скарбниця» про захист прав
споживача.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначають, що
оскаржуване рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Посилаючись на
ст.ст. 979, 11 ЦК України, вважають, що саме
правочин, в даному випадку страховий
випадок, а не заподіяння шкоди створює
цивільні зобов'язання, а оскільки
зобов'язання страховиків у разі
настання страхового випадку зводиться
до здійснення страхової виплати, то
таке зобов'язання є грошовим і в разі
прострочення його виконання настає
відповідальність, передбачена ч.2 ст.625
ЦК України. Таким чином, апелянти
вважають, що інфляційні нарахування на
суму боргу та три проценти річних є
наслідком невиконання грошового
зобов'язання. Звертають увагу суду на
те, що суд першої інстанції, порушивши
норми процесуального права,
неправильно застосував Закон України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Просять рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення у повній мірі відповідає даним
вимогам.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту
міститься в ст.16 ЦК України.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
суд, встановивши фактичні обставини
справи, для вирішення спору повинен
застосувати правову норму, яка регулює
виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, позивач
просив стягнути з відповідача 2506,44 грн.
-3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України
та 1016113,25 грн. пені на підставі ч.5 ст.10
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Відповідно до ст.980 ЦК України
предметом договору страхування можуть
бути майнові інтереси, які не
суперечать закону і пов'язані з:

1) життям, здоров'ям, працездатністю та
пенсійним забезпеченням (особисте
страхування);

2)володінням, користуванням і
розпорядженням майном(майнове
страхування);

3)відшкодування шкоди, завданої
страхувальником(страхування
відповідальності).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
страхування» страхування може бути
добровільним (наприклад, страхування
життя, страхування майна) або
обов'язковим.

Районним судом встановлено, що
рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 04 червня 2013 року вирішено
поновити строк позовної давності для
звернення до суду ОСОБА_2 та СП ТзОВ
«Мистецький кіноконцертний комплекс
«Кінотеатр «Дніпро». Позов задоволено
частково та стягнуто з ПрАТ АСК
«Скарбниця» на користь ОСОБА_2 16709,66 грн.
матеріальної шкоди, у задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено
за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 20 січня 2014 року апеляційні
скарги ПрАТ АСК «Скарбниця», ОСОБА_2 та
представника СП ТзОВ «Мистецький
кіноконцертний комплекс «Кінотеатр
«Дніпро» ОСОБА_3 відхилено, а рішення
Галицького районного суду м. Львова від
04 червня 2013 року залишено без змін.

Даними судовими рішеннями встановлено,
що 28 жовтня 2008 року о 10.30 год. на
перехресті вул. Словацького-Дорошенка
в м. Львові, з вини ОСОБА_4, який керував
автобусом марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1
і належить на праві власності фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_5, скоєно
дорожньо-транспортну пригоду,
спричинено технічні пошкодження
автомобілю НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_2, внаслідок якої останньому
завдано майнову шкоду.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВВ/1138286, автобус
марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 на момент
ДТП був застрахований у ВАТ АСК
«Скарбниця».

Відповідно до положень ч.1 ст.979 ЦК
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно зі ст. 990 ЦК України, страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката). Страховий акт (аварійний
сертифікат) складається страховиком
або уповноваженою ним особою у формі,
що встановлюється страховиком.

Вперше із заявою про виплату
страхового відшкодування ОСОБА_2
звернувся до відповідача лише у серпні
2011 року.

Відповідно до ст.36.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" після розгляду страховиком
наданих йому визначених у статті 35
цього Закону документів про дорожньо -
транспортну пригоду страховик приймає
рішення про виплату страхового
відшкодування або відмову у виплаті
страхового відшкодування.

Листами від 16 вересня 2011 року, від 17
жовтня 2011 року та від 15 листопада 2011
року ПрАТ АСК «Скарбниця» повідомляло
позивача, що для виплати страхового
відшкодування йому необхідно подати
ряд додаткових відомостей, оскільки
подані ним документи не дають підстав
для виплати страхового відшкодування
саме ОСОБА_2, так як відповідно до
платіжних доручень платником є СП ТзОВ
«Мистецький кіноконцертний комплекс
«Кінотеатр «Дніпро».

Оскільки ОСОБА_2 так і не було подано
відповідачу всього пакету документів
необхідних для прийняття рішення про
виплату страхового відшкодування або
відмову у виплаті страхового
відшкодування, то даний спір
розглядався у судовому порядку,
доказом чого є наведені вище судові
рішення.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання(неналежне виконання).

Згідно із ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватись неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Статтею 992 ЦК України визначено, що у
разі несплати страховиком
страхувальникові або іншій особі
страхової виплати страховик
зобов'язаний сплатити неустойку в
розмірі, встановленому договором або
законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням установленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Статтею 37.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що виплата
страхового відшкодування здійснюється
протягом місяця з дня отримання
страховиком визначених у ст.35 цього
Закону документів або в строки та в
обсягах, визначених рішенням суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що оскільки ОСОБА_2 звернувся у
страхову компанію із заявою про
виплату страхового відшкодування лише
у серпні 2011 року, не подав страховику
усього необхідного для його виплати
пакету документів, страхове
відшкодування в його користь було
стягнуто лише судовим рішенням, яке
вступило в законну силу 20.01.2014 року, то
доводи позивача про те, що порушення
грошового зобов'язання відповідачем
вчинено, починаючи із 28.10.2008 року, є
необгрунтованими, неспроможними, а
відтак висновок районного суду про
безпідставність позовних вимог є
правильним.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 21 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: