справа № 2/489/1708/14
Ленінський районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третьої особи - Миколаївська
Універсальна Товарно-сировинна біржа
про визнання договору купівлі-продажу
У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про визнання дійсним
договору купівлі-продажу від 27.03.1998,
відповідно до умов якого позивач
придбала у відповідачів квартиру
АДРЕСА_1. Договір оформлено на
Миколаївській Універсальній
Товарно-сировинній біржі та
зареєстровано в бюро технічної
інвентаризації. На момент звернення з
позовом до суду позивачу стало відомо,
що через відсутність нотаріального
посвідчення договір вважається
неналежним правовстановлюючим
У судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали та
просили задовольнити.
Відповідачі та представник третьої
особи в судове засідання не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Заяву про
розгляд справи за своєї відсутності та
письмових заперечень проти позову
відповідачі до суду не надали.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК
України судом ухвалено про
проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача та
її представника, дослідивши матеріали
справи і зібрані в ній докази, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню
виходячи з наступного.
27.03.1998 між ОСОБА_3, ОСОБА_4, з однієї
сторони, та ОСОБА_1, з другої сторони,
укладено договір купівлі-продажу,
відповідно до якого остання придбала
квартиру АДРЕСА_1. Договір оформлено на
Миколаївській Універсальній
Товарно-сировинній біржі.
Згідно паспортних даних у квартирі
ОСОБА_1 зареєстрована з 18.04.1998 по
теперішній час і претензій, як пояснила
позивач, зі сторони відповідачів не
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
роз'яснено, що відповідність чи
невідповідність правочину вимогам
законодавства має оцінюватися судом
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу
укладено 27.03.1998, тобто під час дії
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого
передбачено нотаріальне посвідчення
договору купівлі-продажу жилого
будинку, якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Недодержання цієї вимоги
тягне недійсність договору (стаття 47
Частиною другої статті 15 Закону
України «Про товарну біржу» угоди,
зареєстровані на біржі, не підлягають
нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої
статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
28.04.1978 №3 «Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними»
якщо угода, що потребує нотаріального
посвідчення виконана повністю або
частково однією з сторін, а друга
сторона ухиляється від її
нотаріального посвідчення, суд за
вимогою сторони, яка виконала угоду, її
правонаступників, прокурора вправі
визнати угоду дійсною.
На момент укладення договору
купівлі-продажу квартири сторони
ухилилися від його нотаріального
посвідчення, що на теперішній час
перешкоджає позивачу розпорядитися
квартирою на користь дочки.
За таких обставин, враховуючи, що
відсутність нотаріального посвідчення
договору перешкоджає розпорядженню
нерухомим майном, а його нотаріальне
посвідчення на теперішній час
неможливе, суд вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
Керуючись статтями 3, 10, 11, 14, 60, 62, 212-214, 224,
225, 228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати дійсним договір
купівлі-продажу від 27.03.1998, укладений на
Миколаївській Універсальній
Товарно-сировинній біржі та
зареєстрований в Комунальному
підприємстві «Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації» 14.04.1998
до якого ОСОБА_3, ОСОБА_4 продали, а
ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте
Ленінським районним судом м. Миколаєва,
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.
Суддя
Повний текст рішення
підписано 15.07.2014.