У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 28 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
03 квітня 2014 року у справі за позовом
Одеської міської ради до ОСОБА_2 про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом знесення
об'єкту самочинного будівництва,

в с т а н о в и в :

У травні 2012 року Одеська міська рада
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом знесення
об'єкту самочинного будівництва.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 03 лютого 2012 року було
відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог у справі за №2-5138/10 за
позовом ОСОБА_2 до Одеської міської
ради про визнання права власності на
самочинне збудоване нежитлове
приміщення загальною площею 339,2 кв. м.,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту,
виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» від 31
серпня 2010 року, за адресою: АДРЕСА_1
розташоване 2-поверхове нежитлове
приміщення бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею
339,2 кв. м, користувач приміщення ОСОБА_2

Одеська міська рада вважає, вказане
нежитлове приміщення - самочинним
будівництвом, побудоване відповідачем
на самовільно зайнятій земельній
ділянці, що в свою чергу призводить до
порушення майнових прав Одеської
міської ради на спірну земельну
ділянку, у зв'язку з чим, ОСОБА_2 має
бути зобов'язаний звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку шляхом
знесення об'єкту самочинного
будівництва.

На підставі викладеного та посилаючись
на положення ст. 5 Закону України «Про
основи містобудування», ст. 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
ст.ст. 26, 29 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Одеська міська рада
просила суд ухвалити рішення, яким
зобов'язати ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення за
власний рахунок самочинно збудованого
нежитлового приміщення бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1», площею 339,2 кв. м., що
відображено в технічному паспорті від
31 серпня 2010 року.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 28 березня 2013 року
задоволено позовні вимоги Одеської
міської ради. Зобов'язано ОСОБА_2
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_1, шляхом
знесення за власний рахунок самочинно
збудованого нежитлового приміщення
бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», площею 339,2 кв.м.
Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25 червня 2013 року рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 28 березня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні позовних
вимог Одеської міської ради.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року рішення
апеляційного суду Одеської області від
25 червня 2013 року скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 03 квітня 2014 року залишено
без змін рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 28
березня 2013 року.

У травні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ було подано касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 28
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 03 квітня
2014 року. Касаційна скарга містить
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження вказаних судових
рішень, в якій особа, яка подала
касаційну скаргу, просить поновити
строк на касаційне оскарження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 325 ЦПК України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням (ухвалою)
апеляційного суду. У разі пропущення
зазначеного строку з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала скаргу, може
поновити цей строк.

Оскільки зі змісту касаційної скарги
та доданих до неї матеріалів,
вбачається, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, то він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити Одеській міській раді у
задоволенні заявлених позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що самовільно
зайнята земельна ділянка підлягає
поверненню власнику землі, оскільки
під час розгляду справи було
достовірно встановлено, що відповідно
до положень ст. 376 ЦК України, спірна
нерухомість є об`єктом самочинного
будівництва, при цьому доказів
виділення спірної земельної ділянки
відповідачу під забудову суду надано
не було.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
і доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.
325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 28 березня 2014
року та ухвали апеляційного суду
Одеської області від 03 квітня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Одеської міської ради до
ОСОБА_2 про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки шляхом
знесення об'єкту самочинного
будівництва.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути, особі яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук