ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4364/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі :

головуючого судді

Набудович І.О.

при секретарях
Козін В.Є., Потапенко
Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є
спільною сумісною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
поділ спільного майна подружжя, в якому
просив суд визнати за позивачем право
власності на земельну ділянку площею
0,2000 га та усі матеріали та обладнання у
вигляді недобудованого житлового
будинку та господарських споруд, які
розташовані на цій ділянці за адресою:
АДРЕСА_4 та визнати за ним право
власності на автомобілі «Renault Megan Scenic»,
2008 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 та «Mazda 6», 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2. За
відповідачем визнати право власності
на квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з неї
грошову компенсацію частки позивача у
спільному майні в розмірі 18556,61 грн.
разом із судовими витратами в сумі 3654
грн. Свої позовні вимоги обґрунтував
тим, що позивач перебував з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі з
07.09.2002 року. Від шлюбу подружжя має
двоїх дітей. 07.02.2014 року шлюб між
сторонами розірвано в судовому порядку
та вирішено питання про стягнення з
позивача на користь відповідача
аліментів на утримання дітей в розмірі
1/3 частини всіх видів заробітку. За час
шлюбу сторонами було придбано наступне
майно: 1616/9191 частка квартири АДРЕСА_1,
вартістю 459 550 грн., яку було оформлено
на позивача. Зазначив, що квартира
придбана частково за кошти, які
належали позивачу особисто в розмірі 378
750 грн. за рахунок продажу квартири
АДРЕСА_2, яка була особистою приватною
власністю ОСОБА_2 Вважає, що вартість
частки квартири, яка належить подружжю
на праві спільної сумісної власності і
підлягає поділу становить 80 800 грн.
Також за час шлюбу подружжям придбана
земельна ділянка площею 0,2000 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_4
вартість якої становить 68 540 грн. та
матеріали, обладнання у вигляді
недобудованого житлового будинку та
господарських споруд, які розташовані
на цій ділянці вартістю 552000 грн.;
автомобіль «Renault Megan Scenic», 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1
вартістю 130 000 грн. та автомобіль «Mazda 6»,
2008 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2, вартістю 69 203,39 грн. Вважає, що
частки спільного майна позивача та
відповідача є рівними і становлять по
1/2 частині спільного майна вартістю 385
271,70 грн. Загальна вартість майна, яке
позивач отримає внаслідок такого
варіанту поділу разом з грошовою
компенсацією становить 459 550 грн.
Вартість майна, яке отримає відповідач
в особисту приватну власність
становить 459 550 грн.

Під час розгляду справи позивач
надав заяву про збільшення розміру
позовних вимог, в якій просив визнати
за позивачем право власності на
земельну ділянку площею 0,2000 га та усі
матеріали та обладнання у вигляді
недобудованого житлового будинку та
господарських споруд, які розташовані
на цій ділянці за адресою: АДРЕСА_4;
визнати за ним право власності на
автомобілі «Renault Megan Scenic», 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
«Mazda 6», 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2. За відповідачкою визнати
право власності на квартиру АДРЕСА_1 та
стягнути з неї грошову компенсацію
частки позивача у спільному майні в
розмірі 177 973 грн. 63 коп. разом із
судовими витратами у сумі 3 654 грн. В
обґрунтування збільшення позовних
вимог зазначив, що відповідачем
проведена оцінка спірного майна, з якою
позивач погоджується. За вказаною
оцінкою загальна вартість майна
становить 1 228 052 грн.74 коп., а вартість ?
частини цього майна становить 614 026 грн.
37 коп. З урахуванням того, що відповідач
отримає в особисту приватну власність
квартиру вартістю 792 000 грн., тому вона
повинна сплатити позивачу грошову
компенсацію вартості частки у
спільному майні у розмірі 177 973 грн. 63
коп.

Відповідач ОСОБА_3, не погоджуючись із
заявленим позовом, звернулася до суду з
зустрічним позовом до позивача ОСОБА_2
про поділ спільного сумісного майна
подружжя, в якому просила визнати за
нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1 та автомобіль «Renault Megan Scenic», 2008
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1. Визнати за ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку площею
0,2000 га та усі матеріали та обладнання у
вигляді недобудованого житлового
будинку та господарських споруд, які
розташовані на цій ділянці за адресою:
АДРЕСА_4, а також на автомобіль «Mazda 6»,
2008 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2, стягнувши з відповідача 7 700 грн.
в якості грошової компенсації частки
позивачки у спільному майні та судові
витрати в сумі 3 654 грн. Свої зустрічні
позовні вимоги обґрунтувала тим, що
загальна вартість спільного сумісного
майна, що підлягає поділу становить 1 880
800 грн. Таким чином, 50% вартості майна, що
підлягає виділу ОСОБА_3 становить 932 700
грн., а 50% вартості майна, що підлягає
виділу ОСОБА_2 становить 948 100 грн.
Відповідно, частка відповідача на 15 400
грн. є більшою ніж частка позивачки,
тому половина цієї різниці у сумі 7 700
грн. підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_2 в якості компенсації.

У судовому засіданні позивач за
первісним позовом/відповідач за
зустрічним позовом ОСОБА_2та його
представник первісний позов з
урахуванням всіх уточнень підтримали в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві, просили суд первісний
позов задовольнити, у задоволенні
зустрічного позову відмовити.

Відповідач за первісним
позовом/позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_3 та її представник підтримали в
повному обсязі зустрічні позовні
вимоги з підстав, викладених у
зустрічній позовній заяві, первісний
позов не визнали, просили відмовити у
його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 07.09.2002 року по 07.02.2014 року, від
якого мають неповнолітніх дітей: сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-11).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 07.02.2014 року шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 розірвано (а.с. 12).

В період перебування у шлюбі сторонами
придбано наступне майно: трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,3
кв.м. за договором купівлі-продажу від
22.09.2006 року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_6, укладеного на ім'я
покупця - ОСОБА_2 (а.с. 13-15); земельну
ділянку площею 0,2000 га, кадастровий
номер :01:003:0098, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_4 за договором
купівлі-продажу від 17.07.2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_7, укладеного на ім'я покупця -
ОСОБА_3 (а.с. 18-20); за спільні кошти
розпочато будівництво житлового
будинку, загальною площею 188,90 кв.м. та
господарсько-побутові споруди, що
розташовані на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 21-26); автомобіль
«Renault Megan Scenic», 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 за
договором купівлі-продажу від 28.11.2008
року, укладеного на ім'я покупця -
ОСОБА_2 (а.с. 33-40) та автомобіль «Mazda 6», 2008
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2 за договором купівлі-продажу
від 31.10.2012 року, укладеного на ім'я
покупця - ОСОБА_2 (а.с. 86-90).

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено,
що об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
в п. 22 Постанови № 11 від 21 грудня 2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» поділ
спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-70 СК та ст. 372
ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи.

Згідно наданих ОСОБА_3 звітів про
оцінку майна, проведеною ТОВ «Апрайсел
ЮА» 16.04.2014 року та 17.04.2014 року, ринкова
вартість оцінюваної квартири АДРЕСА_1
становить 792 000 грн. (а.с. 96-131); ринкова
вартість оцінюваного житлового
будинку загальною площею 188,90 кв.м. з
господарськими будівлями та спорудами
та земельної ділянки, на якій вони
розташовані за адресою: АДРЕСА_4
становить 761 300 грн. (а.с. 133-170); ринкова
вартість автомобіля «Mazda 6», 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2
становить 186 800 грн. (а.с.172-208); ринкова
вартість автомобіля «Renault Megan Scenic», 2008
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 становить 140 700 грн. (а.с. 210-241).

Відповідач за зустрічним позовом
погодився з визначеною у звітах
вартістю спільного майна, що підлягає
поділу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.
61 ЦПК України, обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню.

Отже, загальна вартість майна, що є
спільною сумісною власністю подружжя
становить 1 880 800 грн.

Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності і у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 23, 24 Постанови «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21 грудня
2007 року за № 11, вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69
СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3
ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Відповідно до правової позиції,
зазначеної Верховним Судом України у
постанові від 02.10.2013 року у справі №
6-79цс13, застосування якої в силу ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковим, належність
майна до спільної сумісної власності
подружжя визначається не тільки фактом
придбання його під час шлюбу, але і
спільністю участі подружжя коштами або
працею в набутті майна. Тобто,
застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК
України) та визнаючи право спільної
сумісної власності подружжя на майно,
суд повинен установити не тільки факт
набуття майна під час шлюбу, але й той
факт, що джерелом його набуття є
спільні сумісні кошти або спільна
праця подружжя.

Вказані відносини також врегульовані
ч. 7 ст. 57 СК України, відповідно до якої,
якщо у придбання майна вкладені крім
спільних коштів і кошти, що належали
одному з подружжя, то частка у цьому
майні, відповідно до розміру внеску, є
його особистою приватною власністю.

Судом встановлено, що в день придбання
спірної квартири 22.09.2006 року була
продана однокімнатна квартира АДРЕСА_2,
яка належала на праві власності ОСОБА_2
та була його особистим дошлюбним
майном (а.с.17).

При з'ясуванні обставин щодо ціни, за
яку була продана однокімнатна квартира
та придбана трикімнатна, з пояснень
позивача за основним позовом та
наявних в матеріалах справи договорів
купівлі-продажу, судом встановлено, що
кошти від продажу однокімнатної
квартири ОСОБА_2 у сумі 378 750 грн. внесені
у купівлю спірної трикімнатної
квартири, яка була придбана за 459 550 грн.

Виходячи із наявних у матеріалах
справи доказів, суд вважає, що квартира
АДРЕСА_1 є спільною власністю подружжя,
оскільки придбана у період шлюбу та у
її придбання були вкладені спільні
кошти подружжя.

Разом з тим, суд вважає, що рівність
часток подружжя у праві власності на
квартиру при її поділі не відповідає
обставинам справи, зокрема тим, що
підтверджуються письмовими доказами
та належним способом не спростовані
відповідачкою за основним позовом.

Як убачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 до одруження на праві
власності належала однокімнатна
квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується
договором купівлі-продажу від 05.06.2001
року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_8.( а.с. 16), що також не
заперечувалося ОСОБА_3

З матеріалів справи
убачається та не заперечується
сторонами, що однокімнатна квартира, що
належала позивачу за основним позовом,
була продана в той же день, що і
придбана спірна трикімнатна квартира
АДРЕСА_1 - 22 вересня 2006 року ( а.с. 13,17).

Відповідач за основним
позовом не визнала ту обставину, що
кошти від продажу власної квартири
позивача були вкладені ним у придбання
спірної трикімнатної квартири.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Проте, вказані заперечення
відповідача за основним позовом
жодними належними доказами не
підтверджуються. Будь-яких належних
доказів того, що інші кошти, ані ж ті, що
виручені від продажу однокімнатної
квартири позивача, були вкладені у
придбання спірної квартири, матеріали
справи не містять.

Посилання ОСОБА_3 на те, що грошові
кошти, отримані позивачем саме за
рахунок продажу його особистої
квартири знаходилися на зберіганні у
його батьків, а згодом були викрадені,
не знайшли свого підтвердження в ході
розгляду справи.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_2 зробив
вкладення у придбання спільного майна
за рахунок майна, яке належало йому до
шлюбу, то ці вкладення мають
враховуватись при визначенні часток
подружжя у спільній сумісній
власності. Решта коштів, що були
вкладені подружжям у придбання спірної
квартири є спільними.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність при поділі спірної
квартири врахувати розмір особистих
коштів позивача за основним позовом,
вкладених у придбання спірної квартири
при визначенні часток подружжя у
спільній власності та спільних коштів
подружжя.

Отже, при розрахунку часток кожної із
сторін у праві власності на квартиру
частка сторін у частковому
співвідношенні складає відповідно 9/100 -
частини ОСОБА_3 та 91/100 частини - ОСОБА_2

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України , що містяться
в п. 25 Постанови № 11 від 21.12.2007 року ,
вирішуючи питання про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Згідно із ст. 71 СК України майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

За загальним правилом, майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі виходячи із рівності часток та
за їх взаємною згодою. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом (ст. 71 СК України).

За таких обставин, за відсутності згоди
між сторонами щодо запропонованих один
одному варіантів поділу спільного
сумісного майна, враховуючи принцип
рівності часток та положення ст. 57, 69-70
СК України та Постанови Пленуму ВСУ
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», суд
приходить до висновку про часткове
задоволення основних та зустрічних
позовних вимог, а саме: в порядку
поділу майна подружжя необхідно
визнати за ОСОБА_2 право власності на
91/100 частину квартири АДРЕСА_1, а за
ОСОБА_3 визнати право власності на 9/100
частин вказаної квартири. В порядку
поділу майна подружжя визнати за
сторонами право власності по 1/2 частині
земельної ділянки площею 0,2000 га,
кадастровий номер :01:003:0098, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_4 та
будівельних матеріалів, розташованих
на ній. В порядку поділу майна подружжя
виділити ОСОБА_2 автомобіль «Mazda 6», 2008
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2, а ОСОБА_3 - автомобіль «Renault Megan
Scenic», 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, стягнувши на її користь 23
050 грн. грошової компенсації вартості
автомобілів з ОСОБА_2

В іншій частині позовних вимог за
основним та зустрічним позовом -
відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 57, 60, 61,
69-71 СК України; Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 р. за № 11, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ майна, що є спільною сумісною
власністю подружжя - задовольнити
частково.

Поділити майно, що є спільною
сумісною власністю подружжя, виділивши
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
автомобіль «Mazda 6», 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 186
800 (сто вісімдесят шість тисяч вісімсот)
грн.

Поділити майно, що є спільною
сумісною власністю подружжя, виділивши
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4)
автомобіль «Renault Megan Scenic», 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1
вартістю 140 700 (сто сорок тисяч сімсот)
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості
автомобілів в сумі 23 050 грн.

В порядку поділу спільного
сумісного майна подружжя визнати за
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/2
частині земельної ділянки площею 0,2000
га, кадастровий номер :01:003:0098, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_4 та
будівельних матеріалів, розташованих
на земельній ділянці по АДРЕСА_4
загальною вартістю 761 300 (сімсот
шістдесят одна тисяча триста) грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 91/100 частину квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 61,3 кв. м., житловою
площею 38,5 кв. м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на 9/100 частини квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 61,3 кв. м., житловою
площею 38,5 кв. м.;

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_2 та зустрічних позовних вимогах
ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя

І.О. Набудович