Справа № 500/8301/13-ц
Провадження № 2/500/682/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса
О.О.

при секретарі - Ботнар А.О.,

за участю сторін: представника
позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2 та
представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом, яким просила визначити їй
додатковий строк протягом двох місяців
достатній для подання нею заяви для
прийняття спадщини за правом
представлення після смерті ОСОБА_5, що
належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
мотивуючи тим, що ОСОБА_5 з поважних
причин був пропущений строк для
прийняття спадщини. Так, ОСОБА_5
працював в ПАТ «Українське Дунайське
пароплавство», в період з 05.08.2011 року по
02.01.2012 року він знаходився у
закордонному рейсі на теплоході
«Дніпропетровськ», а з 03.01.2012 року по
13.03.2012 року, судно, на якому працював
ОСОБА_5 було задіяне у виконанні
аварійно - рятувальних робіт, у зв'язку
з льодовою ситуацією на річці Дунай. В
наслідок чого, ОСОБА_5 з поважних причин
був пропущений строк для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
та її представник позовні вимоги не
визнали та заперечували проти
задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_8 пояснила, що добре знала
ОСОБА_6 та родину ОСОБА_7. ОСОБА_6 вона
знала, оскільки допомагала ОСОБА_2
доглядати за дитиною інвалідом. ОСОБА_6
хворіла і ОСОБА_2 забрала її жити до
себе. ОСОБА_5 та ОСОБА_9 були
племінниками ОСОБА_6

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_10 пояснила, що
спадкодавець ОСОБА_6 хворіла та за нею
доглядала ОСОБА_2 та ОСОБА_11, оскільки
ОСОБА_6 потребувала сторонньої
допомоги. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 не
допомагали ОСОБА_6 на похоронах ОСОБА_6
був дише ОСОБА_9, а ОСОБА_5 не було. Про
наміри вступити у спадщину ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 їй не говорили та про це їй не
відомо.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 її сини, а спадкодавець ОСОБА_6
рідна сестра її чоловіка ОСОБА_12.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла, вона
хворіла раком легенів тривалий строк.
Вони жили разом, а ОСОБА_5 та ОСОБА_9
відносини з ОСОБА_6 не підтримували.
ОСОБА_13 був на похоронах у ОСОБА_14, а
ОСОБА_5 був в рейсі. Також, як зазначила
свідок сини ОСОБА_9 та ОСОБА_5 не
говорили їй проте, що бажають вступити
у спадщину, що залишилась після смерті
ОСОБА_6

Вислухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що в задоволенні позову
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належить
1/2 частка житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі договору дарування частки
житлового будинку від 02.09.2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_16,
зареєстрованого в реєстрі за
№ 4856.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 17.08.2011 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Ізмаїл
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилась спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/2
частка житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено Витягом із
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 28192406 від 27.09.2011 року, згідно
якого інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутня.

Відповідно до листа приватного
нотаріуса Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_16 після
смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року, пережившого чоловіка немає,
заповіту спадкодавець не складала.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України -
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України
передбачено, що спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги.

Спадкоємців першої черги після смерті
ОСОБА_6 нікого не має.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Спадкоємцем за законом другої черги
відповідно до ст. 1262 ЦК України після
смерті ОСОБА_6 являється її рідний брат
ОСОБА_12.

Відповідно до свідоцтва про смерть
НОМЕР_2 від 04.05.1992 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану в м. Ізмаїлі, ОСОБА_12 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Згідно ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові (сестрі, братові
спадкодавця), якби вони були живими на
час відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки на час відкриття
спадщини спадкоємець другої черги
ОСОБА_12 помер, спадкоємцями за правом
представлення після смерті ОСОБА_6
являються:

- племінник ОСОБА_5, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3
від 29.09.1981 року, повторно виданого
відділом запису актів громадянського
стану в м. Ізмаїлі;

- племінник ОСОБА_9, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4
від 27.08.1959 року, виданим бюро записів
актів громадянського стану в м.
Ізмаїлі.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріуса Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_16 від 10.04.2012
року за № 102/01-16 ОСОБА_5 було відмовлено
в видачі свідоцтва про право на
спадщину, в зв'язку з тим, що ним не
подано заяву про прийняття спадщини на
протязі шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріуса Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_16 від 21.06.2012
року за № 143/01-16 ОСОБА_9 було відмовлено
в видачі свідоцтва про право на
спадщину, в зв'язку з тим, що ним не
подано заяву про прийняття спадщини на
протязі шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного
кодексу України, за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_6, виданого 01.11.2012 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_5 згідно ст. 1261 ЦК України
являються: дружина ОСОБА_4, що
підтверджено свідоцтвом про одруження
серії НОМЕР_5 від 08.11.2003 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Ізмаїльського міського
управління юстиції Одеської області ,
донька ОСОБА_2.

17.12.2013 року на адресу суду від
приватного нотаріуса Ізмаїльського
міського нотаріального округу ОСОБА_16
надійшла копія спадкової справи № 57/2011,
відкритої після смерті ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, згідно якої
вбачається, що 27.09.2011 року, тобто у
строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК
України, до приватного нотаріусу
Ізмаїльського міського нотаріального
округу ОСОБА_16 звернулась ОСОБА_2, в
своїй заяві ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_6 є
її двоюрідною бабкою.

Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1
ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, в разі якщо спадкоємець не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її,
тобто закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем
подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.
Додатковий строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини,
не може перевищувати шестимісячного
строку, встановленого статтею 1270 ЦК
України для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_5 працював на судні
«Дніпропетровськ», а згідно
розпорядження ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» від 10.08.2011 року
судно «Дніпропетровськ» було введено
до експлуатації з 05.08.2011 року та
розпорядженням ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» судно
«Дніпропетровськ» було виведено з
експлуатації з 01.01.2012 року. В свою чергу,
розпорядженням ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» судно
«Дніпропетровськ» було введено до
експлуатації з 04.01.2012 року по 06.01.2012
року, розпорядженням ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» судно
«Дніпропетровськ» було введено на
службово - допоміжні роботи з 05.02.2012
року по 12.03.2012 року. Згідно листа ПрАТ
«Українське Дунайське пароплавство»
від 12.09.2013 року за № ОРП/755, при введені
судна в експлуатацію члени екіпажа
знаходяться на судні цілодобово, при
знаходженні судна на відстої члени
екіпажу працюють за графіком
чергування (доба через три). Також у
вищевказаному листі зазначено, що в
період з 02.01.2012 року по 03.01.2012 року, з
07.01.2012 року по 30.01.2012 року судно
«Дніпропетровськ» знаходилось у
відстої. Згідно табеля обліку робочого
часу на судні «Дніпропетровськ»,
звітній період 01.01.2012 р. -31.01.2012 р., 01.02.2012
р. - 29.02.2012 р., 01.03.2012 р. - 15.03.2012 р.,
вбачається, що за цей період часу
ОСОБА_5 мав вихідні дні, тобто
цілодобово не знаходився на судні
«Дніпропетровськ» та мав можливість
звернутися до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.

Крім цього, аналізуючи п. 3.5 гл. 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року, вбачається, що
спадкоємці мають можливість надіслати
заяву про прийняття спадщини поштою,
але маючи об'єктивну можливість
направити заяву про прийняття спадщини
поштою ОСОБА_5 цього не зробив.

Судом в ході розгляду справи
представнику позивача роз'яснювався
обов'язок доказування, у відповідно до
ст.ст. 10, 60 ЦПК України, але не зважаючи
на це в ході розгляду справи не надано
жодних доказів, які б підтверджували ті
обставини на які посилаються позивач.
Крім того доказів про наявність причин,
пов'язаних з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для подання заяви до нотаріуса у
шестимісячний строк позивачами суду
також не надано.

Таким чином, в задоволенні позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59 - 61, 84, 88, 209, 213-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. О. Бурнусус