22-ц/775/923/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя - доповідач
У х в а л а

Іменем України

09 липня 2014 року.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі :

Головуючого -
Ткаченко Т.Б.

Суддів
- Песоцької Л.І., Гаврилової Г.Л.

При секретарі
- Костомановій А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
заявою публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»
про поновлення строку на подачу
виконавчого документу до виконання, у
справі за заявою публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості з
ОСОБА_2 за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» на ухвалу
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 27
березня 2014 року,

В с т а
н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
27 березня 2014 року у задоволенні заяви
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» (далі ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго») про
подовження строку на подачу
виконавчого документа до виконання
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною
ухвалою і посилаючись в апеляційній
скарзі на порушення норм
процесуального права, стягувач ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» просить
апеляційний суд скасувати ухвалу суду
і постановити нову, якою заяву про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документа задовольнити.

Зокрема зазначає, що судом залишено
поза увагою обставини набрання судовим
наказом законної сили, а в матеріалах
справи відсутні відомості про
отримання боржником копії судового
наказу.

Крім того, судом у порушенням
процесуальних норм права розглянуто
заяву без повідомлення заявника,
оскільки у повідомленні від 12 березня
2014 року зазначено, що розгляд справи
відбудеться 24 березня 2014 року, а
фактично заяву розглянуто 27 березня 2014
року.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, про час
та місце розгляду повідомлені належним
чином, із заявою про відкладення
розгляду справи до суду не звернулись,
тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК
України справу розглянуто у їх
відсутність. Від заявника ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» надійшла заява про
розгляд справи у відсутності їх
представника.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з таких
підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу суду і передає питання
на новий розгляд суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» про
подовження строку на подачу
виконавчого документу до виконання,
суд першої інстанції виходив з того, що
до заяви не надано жодного доказу того,
що заявником пропущено строк по
отриманню судового наказу з поважних
причин та не надано доказів, що
підтверджують будь-які складнощі або
перешкоди в отриманні судового наказу,
тому прийшов до висновку, що заява
задоволенню не підлягає.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитися, оскільки вони не
відповідають обставинам справи,
наданим доказам і нормам
процесуального права.

Наказне провадження є самостійним і
спрощеним видом судового провадження у
цивільному судочинстві при розгляді
окремих категорій справ, у якому суддя
в установлених законом випадках за
заявою особи, якій належить право
вимоги, без судового засідання і
виклику стягувача та боржника на
основі доданих до заяви документів
видає судовий наказ, який є особливою
формою судового рішення.

Як передбачено ч.3 ст.103 ЦПК України,
судовий наказ складається і
підписується суддею у двох
примірниках, один з яких залишається у
справі, а другий скріплюється печаткою
суді і видається стягувачу після
набрання ним законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.104 цього Кодексу
після видачі судового наказу суд
невідкладно надсилає його копію
боржникові рекомендованим листом із
повідомленням. Отримане зворотне
повідомлення обов'язково додається до
матеріалів справи, що підтверджує факт
отримання боржником судового наказу.

Згідно з ч.1 ст.106 ЦПК України у разі
ненадходження від боржника заяви про
скасування судового наказу протягом
трьох днів після закінчення строку на
її подання судовий наказ набирає
законної сили і суд видає його
стягувачеві для пред'явлення до
виконання.

Між тим, в матеріалах справи відсутні
дані про те, що боржником ОСОБА_2
рекомендованою кореспонденцією,
відправленою судом, отримано копію
судового наказу із копією заяви
стягувача, доданих до неї документів.

Як роз'яснено у п.23 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження»
відповідно до положень статей 219-221 ЦПК

суд має право, не змінюючи суті
виданого судового наказу, вирішити
питання про виправлення описок та
арифметичних помилок, видати
додатковий судовий наказ чи роз'яснити
його. Крім того, на судові накази
поширюються положення статей 369-373, 377,
378, 379, 380 ЦПК щодо вирішення
процесуальних питань, пов'язаних із
виконанням судового наказу. Зазначені
процесуальні питання вирішуються в
порядку, визначеному цими статтями.

Відповідно до ст.371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Заява про поновлення пропущеного
строку подається до суду, який видав
виконавчий лист, або до суду за місцем
виконання і розглядається в судовому
засіданні з повідомленням сторін, які
беруть участь у справі. Їхня неявка не є
перешкодою для вирішення питання про
поновлення пропущеного строку. Суд
розглядає таку заяву в десятиденний
строк.

Відповідно до п.2 ст.24 Закону України
«Про виконавче провадження» стягувач,
який пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку звернення до суду за
місцем виконання.

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
зверталось до суду з запитом 06.12.2013 року
про видачу судових наказів, в тому
числі щодо ОСОБА_2, з метою пред'явлення
їх до виконання (а.с.18).

З копії судового наказу № 2н/0519/459/2012 від
27 квітня 2012 року, яку видано стягувачу,
вбачається, що строк його пред'явлення
до виконання становить протягом одного
року зі дня набрання чинності. Дата
набрання чинності вказана 28 квітня 2012
року, дата видачі судового наказу 11
лютого 2014 року, тобто з пропуском
строку пред'явлення судового наказу до
виконання (а.с.13).

Як вбачається зі змісту судового
наказу дата надбання чинності
зазначена судом 28 травня 2012 року (а.с.9),
отже наявні розбіжності у даті
набрання чинності, яка вказана судом в
оригіналі судового наказу, та у виданій
стягувачу копії.

Суд ці розбіжності не усунув, не
встановив чи набрав судовий наказ
законної сили і коли.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.
У пункті 9 ч.3 ст.129 Конституції України
до основних засад судочинства
віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами (ст.14 ЦПК України).

Тому, виконання судових рішень у
цивільних справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року (далі
Конвенція).

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці наголошує, що
відповідно до усталеного
прецедентного права, пункт 1 статті 6
Конвенції гарантує кожному право на
звернення до суду або арбітражу з
позовом стосовно будь-яких його
цивільних прав та обов'язків. При
цьому, відповідно до статті 6 Конвенції
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина «судового розгляду»
(Рішення Європейського Суду з прав
людини у справі «Горнсбі проти Греції»
від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Невід'ємність права сторони на
виконання остаточного рішення суду
також знайшло своє відображення в
рішеннях у справах «Войтенко проти
України», «Жовнір проти України»,
«Шмалько проти України», «Ромашов
проти України», «Бакай та інші проти
України», «Півень проти України» тощо.

Крім того, виконання судового рішення,
відповідно до змісту рішення
Конституційного Суду України № 5-рп/2013
від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є
невід'ємною складовою права кожного на
судовий захист і охоплює, зокрема,
законодавчо визначений комплекс дій,
спрямованих на захист і відновлення
порушених прав, свобод, законних
інтересів фізичних та юридичних осіб,
суспільства, держави; невиконання
судового рішення загрожує сутності
права на справедливий розгляд судом.

Звертаючись до суду з даною заявою про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» вказував
на те, що пропустив строк пред'явлення
судового наказу до виконання з
поважних причин, оскільки судовий
наказ був виданий стягувачу тільки 11
лютого 2014 року.

Вказані доводи заявника
підтверджуються матеріалами справи, а
тому, з урахуванням цих обставин,
колегія суддів вважає передчасним
висновок суду про пропуск заявником
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання з не поважних
причин та, як наслідок, відсутність
законних підстав для його поновлення.

Порядок здійснення судового виклику
передбачено ст. 74 ЦПК України.

Як вбачається з повідомлення про
розгляд справи, судом сторін
повідомлено, що розгляд заяви ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» про подовження
строку на подання виконавчого
документа до виконання, відбудеться 24
березня 2014 року о 08-45 годин (а.с.15), однак
справу розглянуто 27 березня 2014 року без
повідомлення про це осіб, що приймають
участь у справі, чим порушено їх право
на судовий захист.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про скасування
ухвали суду та направлення матеріалів
справи на новий розгляд питання щодо
наявності підстав для поновлення
стягувачу строку на пред'явлення
судового наказу до примусового
виконання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що вказані в апеляційній скарзі
доводи є обґрунтованими, апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, оскільки матеріали справи
підлягають передачі на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів

У
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» задовольнити
частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 27
березня 2014 року скасувати, питання про
розгляд заяви публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»
про поновлення строку на подачу
виконавчого документу до виконання
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді Л.І.Песоцька

Г.Л.Гаврилова