АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4791/14
Головуючий 1 інст. - Вельможна І.В.
Справа №621/1053/13-ц
Доповідач - Черкасов В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Бобровського В.В.

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 28 травня 2014
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання
права власності на житловий будинок з
надвірними будівлями в порядку
спадкування за законом, зустрічний
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4
про встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на ?
частини жилого будинку з надвірними
будівлями, позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом на житловий будинок з
надвірними будівлями, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1
про визнання права власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
бабуся - ОСОБА_5, після її смерті
відкрилась спадщина, що складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.
За життя бабусею складено заповіт, яким
все, що буде належати їй на час смерті
вона заповідала ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в ?
частині кожному. Однак останні
спадщини не прийняли, тому
спадкоємство здійснюється за законом.
Так, у померлої було дві доньки ОСОБА_6
та ОСОБА_7, які померли до часу смерті
спадкодавці. Єдиною спадкоємицею за
законом, що прийняла спадщину (за
правом представлення) є вона, онука
спадкодавиці, оскільки постійно
мешкала разом зі спадкодавицею на час
відкриття спадщини у спірному будинку
та звернулася до нотаріальної контори
з метою прийняття спадщини після
померлої бабусі.

Тому, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом (за правом
представлення), після смерті її бабусі
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 про встановлення факту,
що має юридичне значення та визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом на ? частини жилого
будинку з надвірними будівлями.

В обґрунтування зустрічного позову
ОСОБА_3 вказував, що на час відкриття
спадщини, після померлої ОСОБА_5, він
проживав разом зі спадкодавицею,
спадщину прийняв на підставі ч.3 ст. 1268
ЦК України.

Тому, ОСОБА_3 просив суд встановити факт
сумісного проживання його зі
спадкодавицею ОСОБА_5 на час відкриття
спадщини в її житловому будинку
АДРЕСА_1, також просив суд визнати за
ним право власності в порядку
спадкування за заповітом на ? частину
вищевказаного житлового будинку.

У травні 2014 року ОСОБА_1 також звернувся
до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом на житловий будинок з
надвірними будівлями.

В обґрунтування доводів зустрічного
позову ОСОБА_1 вказував, що за заповітом
після смерті його бабусі ОСОБА_5,
остання заповіла йому та ОСОБА_3 по ?
частини жилого будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1. З поважних причин, а
саме через відбування ним покарання у
місці позбавлення волі, він не зміг
вчасно прийняти спадщину за заповітом.
Рішенням суду від 24 жовтня 2013 року його
позов був задоволений, наданий йому
додатковий строк 6 місяців для
прийняття спадщини, проте оформити
спадщини він не може через вказаний
спір.

Тому, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним
право власності в порядку спадкування
за заповітом на житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 28 травня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.
Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.
Встановлено факт проживання ОСОБА_3
разом з ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1,
на час відкриття спадщини за адресою:
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на ? частину спірного
житлового будинку з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 Позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1
право власності на ? частину житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовити, а його позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вказує на недоведеність факту
проживання ОСОБА_3 разом із
спадкодавицею, що є підставою для
визнання за ним права власності на весь
спірний будинок в цілому.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржується та судом
апеляційної інстанції не
переглядається.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3
підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
подав до суду заяву про відмову від
позову, зазначивши, що наслідки такої
відмови йому відомі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу підлягаючою
задоволенню частково..

При цьому колегія суддів виходить із
наступного.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої
інстанції виходив з чинності
заповітів, складених ОСОБА_5 на імя
онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , та
доведеності факту прийняття права
власності в порядку спадкування за
заповітом, а також проживання ОСОБА_3
разом із спадкодавицею

Проте повністю погодитись з таким
висновком суду першої інстанції
колегія суддів не може.

Відповідно до ст. 1217, ч.1 ст. 1223 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с.24). За
життя ОСОБА_5 належав житловий будинок
АДРЕСА_1 (а.с. 29-31), який вона згідно
заповіту заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в ?
частині кожному (а.с.27).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї
смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Матеріали справи свідчать, що рішенням
Зміївського районного суду
Харківської області від 24 жовтня 2013
року визначено ОСОБА_1 додатковий строк
6 місяців для подання заяви про
прийняття спадщини саме за заповітом
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в
м.Змієві Харківської області до
Зміївської державної нотаріальної
контори Харківської області (а.с.86).

При цьому матеріали справи не містять
даних про відмову нотаріуса ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
оскільки направлена йому відповідь
Зміївською державною нотаріальною
конторою Харківської області від 10.04.2014
року свідчить про роз'яснення умов
подачі відомостей необхідних для
вчинення нотаріальної дії.(а.с.156)

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися до
нотаріуса за видачею свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, викладеній в
п. 23 Постанови Пленуму «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05.2008 року, за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформлені
права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності,
згідно з яким кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, а суд розглядає справу
в межах заявлених вимог і вирішує
справу на підставі наданих доказів.

Виходячи із наведеного вище, суд
першої інстанції з порушенням норм
чинного законодавства прийшов до
необґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
оскільки його право на отримання права
власності в порядку спадкування за
заповітом на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ніким не порушено.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги щодо визнання
за ним права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 в цілому після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, з підстав того що
тільки він прийняв право власності в
порядку спадкування за заповітом, а
інші спадкоємці(відповідачі) належним
чином не прийняли спадщину, не
підлягають задоволенню, оскільки
ОСОБА_1 вимог до відповідачів про
прийняття спадщини саме за законом не
заявляв, предметом розгляду у суді
першої інстанції ці вимоги не були,
ним також не доведено і надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження своїх вимог стосовно
того що він є єдиним спадкоємцем.

ОСОБА_3 звернувся до суду апеляційної
інстанції із заявою про відмову від
позову, зазначивши, що наслідки такої
відмови йому відомі.

Відповідно до положень ст.ст. 31, 174, 205, 306
ЦПК України, позивач вправі
розпорядитись своїм процесуальним
правом та відмовитись від позову на
будь якій стадії судового процесу,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову викладено в
адресованих суду письмових заявах, ці
заяви приєднуються до справи.

Згідно ст. 306 ЦПК України в апеляційному
суді позивач має право відмовитись від
позову, а сторони укласти мирову угоду
відповідно до загальних правил про ці
процесуальні дії незалежно від того,
хто подав апеляційну скаргу.

Статтями 306, 310 ЦПК України передбачено,
що в разі відмови позивача від позову в
апеляційному суді, суд скасовує
рішення суду із закриттям провадження
у справі.

За таких обставин судова колегія
відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати в частині
задоволених позовних вимог ОСОБА_1
відмовити та прийняти відмову від
зустрічного позову ОСОБА_3 із
закриттям провадження у справі у цій
частині його позовних вимог

Керуючись ст. ст. 300, 303, 304, 306,п.2ч.1ст.307,
ст..ст.309,310,313,314,316,317,319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 28 травня 2014
року в частині вирішення зустрічних
позовів ОСОБА_3, ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти відмову від зустрічного
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4
про встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на ?
частини жилого будинку з надвірними
будівлями.

Провадження у справі у цій частині
позовних вимог закрити.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом на житловий будинок з
надвірними будівлями - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: