АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 -ц-796-1025/2014 р.
Головуючий в 1 інстанції- Букіна О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

«21» січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого -
Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Сірик
Л.Є.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 11.10.2013 року
у справі за позовом ВАТ «Пушкінський
завод» до Державної служби
інтелектуальної власності України,
ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання свідоцтва на знак для товарів
і послуг недійсним частково та
зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді
Барановської Л.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

В липні 2012 р. ВАТ «Пушкінський
завод» звернувся з позовом до
Державної служби інтелектуальної
власності України, ОСОБА_1, треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва
на знак для товарів і послуг недійсним
частково та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 11 жовтня 2013
року позовні вимоги задоволено.

Визнано свідоцтво України НОМЕР_1
на знак для товарів і послуг недійсним
частково для товарів 1 класу МКТП та
товарів 4 класу МКТП.

Зобов'язано Державну службу
інтелектуальної власності України
внести до Державного реєстру свідоцтв
України на знаки для товарів і послуг
відомості про визнання свідоцтва
України НОМЕР_1 на знак для товарів і
послуг недійсним частково для товарів 1
класу МКТП та товарів 4 класу МКТП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ
«Пушкінський завод» судовий збір у
розмірі 53,65 грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким в
позові відмовити в повному обсязі,
посилаючись на те, що суд не дав
належної оцінки доказам, неповно
з'ясував обставини справи.

Апеляційна скарга представника
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено, що знак для товарів
і послуг "Luxoil" за свідоцтвом України
НОМЕР_1 був зареєстрований в Україні
для товарів 1,4 та 9 класів МКТП 15.04.2004
року.

Відповідна заявка на реєстрацію
вказаного знаку була подана заявником
08.08.2001 року.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг" права, що випливають із
свідоцтва, діють від дати подання
заявки.

Спірний знак отримав правову охорону
в Україні для товарі 1, 4 та 9 класів МКТП
з 08.08.2001 року.

ВАТ "Пушкінський завод" використовував
позначення "Luxoil"на території
Російської Федерації з 1999 року. Більше
того, знак "Luxoil" в Російській Федерації
був визнаний загальновідомим.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку
про те, що ВАТ «Пушкінський завод»
доклав значних зусиль щодо просування
свого бренду "Luxoil" в Україні, створивши
в українських споживачів асоціації
щодо себе як виробника продукції "Luxoil".

15.01.2001 року між ВАТ "Пушкінський завод"
та ТОВ Торговий дім "Стандарт -Авто П"
був укладений дилерський договір,
відповідно до якого останнє отримало
виключне право продажу товарів на всій
території СНД, включаючи Україну.

16.01.2001 року між ВАТ "Пушкінський завод"
та ТОВ Торговий дім "Стандарт-Авто П"
був укладений договір поставки № 02-2001
продукції під товарними знаками "Luxoil".

03.07.2001 року ТОВ Торговий дім "Стандарт -
Авто П" уклало контракт №002/2001-07-05 на
поставку продукції під товарним знаком
"Luxoil" з ООО Мале підприємство "Океан"
(Україна).

Також вказані обставини підтверджують
факт присутності продукції "Luxoil"
виробництва ВАТ «Пушкінський завод»
на українському ринку та обізнаність
українських споживачів з нею з 2000 року,
тобто до дати подання заявки на спірний
знак.

Суд прийшов до обґрунтованого
висновку, що на дату подання заявки на
реєстрацію спірного знаку "Luxoil" за
свідоцтвом НОМЕР_1, а саме на 08.08.2001 року,
продукція ВАТ "Пушкінський завод",
маркована позначенням "Luxoil" , була
введена в обіг на території України та
стала відомою українському споживачу.

Такий висновок підтверджується також
результатами соціологічного
дослідження "Оценка известности
торговой марки "LUХЕ" в Украине",
підготовленими Бюро Статистичного
Аналізу, згідно з дослідженнями якого
78,5% опитаних відповіли, що знають
торговельну марку "Luxoil".

При цьому, 70,4% з них зазначили, що
країною виробником товарів під
торговельною маркою "Luxoil" є Росіїська
Федерація та є відомою з початку 2000
років.

Зазначене соціологічне опитування
було проведено з метою аналізу,
визначення та оцінки рівня відомості
торговельної марки ""LUХЕ", яка була
створена в результаті ребрендінгу
марки "Luxoil", та безпосередньо самої
марки "Luxoil" серед споживачів в Україні.

Крім того колегія Апеляційної палати
Державної служби інтелектуальної
власності України у сукупності з
іншими доказами дослідила та оцінила
вказаний звіт та у своєму рішенні від
20.06.2012 року підтвердила факт
використання ВАТ «Пушкінський завод»
комерційного позначення "Luxoil" з 2000 року,
який споживачі сприймають нерозривно
із знаком "LUХЕ" і повністю асоціюють та
пов'язують ці знаки між собою.

Разом з цим, вказаним рішенням в
Україні добре відомим станом на 01.06.2008
року був визнаний знак "LUХЕ", який є
наступником позначення "Luxoil", відносно
ВАТ «Пушкінський завод» для товарів 01,
03 та 04 класів Міжнародної класифікації
товарів та послуг. Зазначеним рішенням
підтверджені факти використання ВАТ
«Пушкінський завод» позначення "Luxoil"з
початку 2000 років, досліджена його
історія розвитку, визнана висока
репутація та відомість знака.

Ухвалою суду від 11.12.2012 року по даній
справі було призначено судову
експертизу об'єктів інтелектуальної
власності та поставлено запитання: - Чи
є торгівельна марка (знак для товарів
послуг) "Luxoil" за свідоцтвом України
НОМЕР_1 оманливою або такою, що може
ввести в оману щодо особи , яка виробляє
товар?

Згідно з висновком експерта № 35 від
05.06.2012 року встановлено, що стосовно
всіх наведених у свідоцтві України
НОМЕР_1 товарів 1 класу МКТП, за
виключенням таких, як: диспергатори
олій; емалебарвильні хімікати;
емульгатори; знебарвники на промислові
потреби; мінеральні кислоти;
промислові хімікати; цідильні
(фільтрувальні) керамічні матеріали
подрібнені; цідильні (фільтрувальні)
матеріали (мінеральні речовини);
цідильні (фільтрувальні) матеріали
(рослинні речовини), цідильні
(фільтрувальні) матеріали (хімічні
речовини); та всіх, наведених у
свідоцтві України НОМЕР_1 товарів 4
класу МКТП за виключенням таких, як:
вазелін технічний; віск на промислові
потреби; касторова олія на технічні
потреби; олії до фарб; ріпакова олія
технічна; соняшникова олія технічна;
торговельна марка (знак для товарів і
послуг) "Luxoil" за вказаним свідоцтвом є
такою, що може ввести споживачів в
оману щодо особи, яка виробляє товар.

Разом з тим, у висновку судового
експерта також зазначено про
відсутність підстав для ствердження,
що товари 9 класу МКТП, наведені у
Свідоцтві України НОМЕР_1, є
спорідненими з моторними, промивними,
транс місійними оліями, що вироблялись
ВАТ «Пушкінський завод» під назвою
"Luxoil".

Висновком судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності №35 від
05.06.2012 року визначено, що свідоцтво
України НОМЕР_1 відносно певних товарів
1 та 4 класу МКТП є таким, що може ввести
споживачів в оману щодо особи , яка
виробляє товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" для відмови в наданні
позначенню правової охорони достатньо
лише можливості виникнення небезпеки
введення в оману при використанні
позначення.

Факт введення позначення "Luxoil" в
господарський обіг в Україні
підтверджується наявними в справі
документами, зокрема, даними
дилерського договору від 15.01.2001 р.,
договором поставки від 16.01.2001 р.,
контрактом від 03.07.2001 р., а можливість
введення споживача в оману
підтверджується матеріалами
статистичного дослідження та
висновком судового експерта .

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги
доводи представників відповідача
стосовно обмеження території правової
охорони для свідоцтва позивача на
торгівельні марки Російської
Федерації та їх скасування. Вказані
доводи не стосуються предмету спору,
оскільки позов пред'явлено не у зв'язку
з протиставленням спірного знаку за
свідоцтвом України НОМЕР_1 торговим
знакам Російської Федерації, а у
зв'язку з можливістю введення
споживача в оману стосовно особи, яка
виробляє товар.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з листа №14/1-2873 від 14.09.2012 року
Державна митна служба України на запит
представника відповідача -2
підтвердила дійсність попереднього
листа, зокрема, що протягом 2000-2001 років
ФОП «ОСОБА_4» було ввезено оливи
моторної ЛюксОйл "Luxoil" в ємкостях
різного об»єму від відправника ПП
«ОСОБА_5» ( АДРЕСА_1).

Враховуючи вищевикладене суд
обґрунтовано вважає встановленим, що
знак за свідоцтвом України НОМЕР_1 не
відповідає умовам визначеним ст.ст. 5, 6
Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг».

Згідно з п 2.3. Положення про Державний
реєстр свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг, затвердженого
Наказом Міністерства освіти і науки
України від 10.01.2002 року № 10,
передбачено, що в процесі ведення
реєстру до нього вносяться відомості
щодо визнання свідоцтва недійсним
повністю або частково і такі відомості
(зміни щодо правового статусу
свідоцтва) в силу п. 1.3 вказаного
положення Державна служба публікує в
офіційному бюлетені "Промислова
власність".

Суд правильно визнав обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги щодо зобов'язання
Державної служби внести зміни до
Державного реєстру свідоцтв України на
знаки для товарів і послуг щодо
визнання частково недійсним свідоцтва
України НОМЕР_1.

Виходячи з вищевикладеного суд
прийшов до обгрунтованого висновку
про задоволення позовних вимог.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
рішення суду не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
відхилити, рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 11.10.2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді