Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, що продовжує
навчання,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2013 року позивач звернулась з
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6
частки всіх видів заробітку,
посилаючись на те, що син є студентом
першого курсу денного відділення
Національної металургійної академії
України і потребує матеріальної
допомоги у зв'язку з навчанням.
Відповідач має можливість надавати
сину допомогу, але добровільно цього не
робить.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, пояснила, що
від шлюбу з відповідачем у неї двоє
дітей, на даний час вона має намір
розірвати шлюб з відповідачем, у
зв'язку з чим подала позов про
стягнення з відповідача аліментів на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5
та повнолітнього сина ОСОБА_4. На
утримання дочки з відповідача стягнені
аліменти рішенням суду у розмірі 1/4
частки всіх видів заробітку.
Відповідач добровільно дає сину гроші,
купує продукти харчування, сплатив за
гуртожиток, але вона бажає, щоб з
відповідача офіційно стягувалися
аліменти, оскільки не впевнена в тому,
що відповідач після розірвання шлюбу і
надалі продовжуватиме добровільно
утримувати дітей.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, пояснив, що він бажає, щоб син
отримав вищу освіту, ніколи не
відмовляв у матеріальній допомозі, дає
сину 300 грн на тиждень, іноді більше,
купує продукти для всієї сім'ї, в тому
числі для сина, буде це робити і надалі
до закінчення сином навчання. Тому він
вважає недоцільним стягнення з нього
аліментів.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

На підставі ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до свідоцтва про народження
(а.с.5) ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Довідкою № 271 від 25 листопада 2013 року
(а.с. 3) підтверджується, що ОСОБА_4 є
студентом першого курсу денної форми
навчання Державного вищого
навчального закладу «Національна
металургійна академія України», термін
навчання - до 30 червня 2017 року.

У судовому засіданні встановлено і не
заперечувалось сторонами, що
відповідач добровільно надає
повнолітньому сину матеріальну
допомогу у розмірі 300 грн на тиждень, що
складає 1200 грн на місяць, крім того
купує продукти харчування, сплатив за
проживання сина у гуртожитку за рік.

Таким чином відповідач добровільно
виконує покладений на нього законом
обов'язок щодо утримання повнолітнього
сина, що продовжує навчання, тому
підстави для стягнення з нього
аліментів на користь позивача
відсутні.

Позивача звільнено від сплати судового
збору, тому судові витрати по справі
слід віднести за рахунок держави..

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212, 214 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітнього сина, що
продовжує навчання.

Судові витрати по справі віднести за
рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва