Справа № 761/2019/14-ц
Провадження №2/761/2245/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

08 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про стягнення коштів за
договором банківського вкладу,
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про стягнення коштів за
договором банківського вкладу,
моральної шкоди, мотивуючи тим, що між
ним та відповідачем були укладені два
договори банківського вкладу. З
виписки по вкладному рахунку позивач
отримав звіт за операціями по
поточному рахунку, з якого було
встановлено, що з його рахунків без
його відома зняті кошти в сумі 39000 грн.
та 40000 грн. З цих підстав позивач
звернувся з письмовою заявою до
керівництва банку з вимогою надати
копії документів на підставі яких було
здійснено операцію з видачі готівки. На
вказану вимогу позивачу було видано
копії заяви на видачу готівки, в яких в
графі «підпис отримувача» проставлено
підпис не позивача, а зовсім іншої
особи.

З урахуванням викладеного позивач
просить стягнути з відповідача суму
вкладу в розмірі 79000 грн., відсотки за
вкладами в розмірі 60533,48 грн., моральну
шкоду в розмірі 30000 грн., витрати на
правову допомогу в розмірі 5000 грн. та
судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином. 07.07.2014 року на адресу суду від
представника відповідача надійшла
заява про відкладення розгляду справи
в зв'язку з пізнім інформуванням
відповідача про дане судове засідання.

Проте, вказані доводи представника
відповідача суд не приймає до уваги,
оскільки судову повістку про виклик в
судове засідання на 08.07.2014 року
відповідач отримав двічі 25.06.2014 року та
27.06.2014 року, а отже, у представника
відповідача був час для підготовки до
участі в розгляді даної справи.

Таким чином, суд вважає за можливе
розглядати справу без участі
представника відповідача, ухваливши за
згодою представника позивача,
відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України,
заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог частково, виходячи з
наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 29.09.2008 року між ВАТ КБ
«Надра» (правонаступником якого є ПАТ
КБ «Надра») та ОСОБА_1 були укладені
Договори строкового банківського
вкладу № 632128 та № 631937, згідно яких
позивач вніс на депозитний рахунок
грошові кошти в сумі 195000 грн. та 200000 грн.
відповідно. Строк дії вкладу згідно
договору становить 6 місяців,
відсоткова ставка 18,4 % річних. Також
дані договори передбачали
пролонгацію.

Як було встановлено судом, отримавши
поточний звіт за операціями по
поточному рахунку НОМЕР_1 та НОМЕР_2,
позивачем було виявлено, що з вказаних
рахунків без його відома були зняті
кошти, а саме 14.09.2009 року з рахунку
НОМЕР_1 в розмірі 39000 грн., з рахунку
НОМЕР_2 в розмірі 40000 грн.

На заявах на видачу готівки № 5376 та №
5237 від 14.09.2009 року, копії яких отримав
позивач, в графі «підпис отримувача»
проставлено підпис не позивача, а
зовсім іншої особи.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що позивач не
отримував вищевказані грошові кошти і
жодної довіреності на отримання коштів
будь-яким особам не видавав.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 27.02.2014 року по справі
було призначено судово-почеркознавчу
експертизу для встановлення
належності підпису позивачу ОСОБА_1 на
заявах на видачу готівки №5376 від 14.09.2014
року та № 5237 від 14.09.2009 року.

Відповідно до висновку експертів за
результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи №
3312/3398/14-32 від 28.05.2014 року підписи від
імені ОСОБА_1, що містяться у графі
«Підпис отримувача» у заяві на видачу
готівки № 5376 від 14.09.2014 року та на заяві
на видачу готівки № 5237 від 14.09.2009 року
виконані не ОСОБА_1.

Відповідно до ст.. 1071 ЦК України банк
може списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом.

У відповідності до ст.. 1073 ЦК України у
разі несвоєчасного зарахування на
рахунок грошових коштів, що надійшли
клієнтові, їх безпідставного списання
банком з рахунка клієнта або порушення
банком розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Враховуючи ту обставину, що з рахунків
банківського вкладу, відкритих на ім'я
позивача, невідомою особою
безпідставно були зняті грошові кошти,
відповідач у порушення вимог п. 3.4.3.
Договорів строкового банківського
вкладу не забезпечив збереження
вкладу, що підтверджується заявами на
видачу готівки від 14.09.2009 року та
висновком судово-почеркознавчої
експертизи, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача суму вкладу в розмірі 79000 грн. (
39000 грн. + 40000 грн.).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 1061 ЦК
України банк виплачує вкладникові
проценти на суму вкладу в розмірі,
встановленому договором банківського
вкладу. Проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав. Проценти на
банківський вклад виплачуються
вкладникові на його вимогу зі спливом
кожного кварталу окремо від суми
вкладу, а невитребувані у цей строк
проценти збільшують суму вкладу, на яку
нараховуються проценти, якщо інше не
встановлено договором банківського
вкладу. У разі повернення вкладу
виплачуються усі нараховані до цього
моменту проценти.

Отже, виходячи з вимог ст.. 1061 ЦК
України на суму банківського вкладу,
яку не отримав позивач мають бути
нараховані відсотки в розмірі,
встановленому п. 2.3 договору.

Позивачем надано розрахунок
відсотків від не отриманої суми вкладу.
Даний розрахунок відповідає вимогам
закону та умовам договорів, а тому
приймається судом до уваги. Загальна
сума відсотків від суми вкладу в
розмірі 40000 грн. за період з 14.09.2009 року
по 11.11.2013 року становить 30649,86 грн., а
загальна сума відсотків від суми
вкладу 39000 грн. за період з 14.09.2009 року по
11.11.2013 року становить 29883,62 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача відсотки за договорами
банківського вкладу в розмірі 60533,48 грн.
(30649,86 гр. + 29883,62 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст.. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її права.

Оскільки між позивачем та
відповідачем діяли договірні
правовідносини, які регулюються ЦК
України, а умовами договору
відшкодування моральної шкоди не
передбачено, як і не передбачено і ЦК
України відшкодування моральної шкоди
в зв'язку з невиконанням договірних
зобов'язань, суд дійшов висновку, що
вимоги про відшкодування моральної
шкоди задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення з відповідача
витрат на правову допомогу в розмірі 5000
грн. з огляду на наступне.

Згідно ст.. 79 ЦПК України до судових
витрат віднесені і витрати на правову
допомогу. Нормами ст.. 84 ЦПК України
передбачено, що витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації на
правову допомогу встановлюється
законом.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 56
ЦПК України, особа, яка має право на
надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
такі особи не були допущені для участі
в справі і позивач не заявляв такої
вимоги.

Діючим законодавством не передбачена
можливість повернення стороні витрат,
понесених нею за участю її
представника у суді.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 321, 1061, 1071, 1073 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 212, 215, 218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь ОСОБА_1 кошти за договором
банківського вкладу в розмірі 79000 грн.
(сімдесят дев'ять тисяч грн..), відсотки
в розмірі 60533,48 грн. (шістдесят тисяч
п'ятсот тридцять три грн.. 48 коп), а
всього 139533,48 грн. (сто тридцять дев'ять
тисяч п'ятсот тридцять три грн.. 48 коп.),
судовий збір в розмірі 1395,33 грн.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
на загальних підставах, визначених ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя