Справа № 297/2976/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., з участю позивача за
первісним позовом ОСОБА_1, відповідача
за первісним позовом ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, представника
третьої особи органу опіки та
піклування Берегівської районної
державної адміністрації за
довіреністю ОСОБА_4, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за первісним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
орган опіки та піклування Берегівської
районної державної адміністрації, про
визначення способу участі у вихованні
і спілкуванні з дитиною,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3
частки від усіх видів його заробітку,
але не менше ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісяця і до досягнення сином
повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну
позовну заяву до ОСОБА_1 про визначення
способу участі у вихованні і
спілкуванні з дитиною.

Ухвалою суду від 03.01.2014 року зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення
способу участі у вихованні і
спілкуванні з дитиною прийнято до
спільного розгляду з первісним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів. Залучено до участі в справі
за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення способу участі у вихованні
і спілкуванні з дитиною, в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
орган опіки та піклування Берегівської
районної державної адміністрації.

Так, первісний позов мотивований тим,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 07.08.2010
року про, що у Батівській селищній раді
Берегівсього району в Книзі реєстрації
шлюбів, зроблений актовий запис № 06.
Подружжя має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відносини між подружжям погані, разом
не проживають. Відповідач добровільно
відмовляється забезпечувати спільну
дитину. Враховуючи відносини, які
склалися у подружжя, та те, що виникла
необхідність для забезпечення гідного
матеріального утримання сина,
позивачка просила стягнути аліменти на
утримання сина у розмірі 1/3 частки від
усіх видів його заробітку, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісяця і до
досягнення сином повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в зустрічному позові
зазначив, що з грудня 2012 року з
позивачкою разом не проживає, однак
приймає активну участь у витратах на
утримання сина. Останній час
відповідачка уникає зустрічі з ним, не
дає змоги бачитись із сином та приймати
участь у його вихованні. Відповідач не
заперечує проти утримання сина та
повністю готовий взяти виховання та
утримання сина на себе. У зв'язку з цим
відповідач просив визначити спосіб
участі у вихованні і спілкуванні з
сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом
систематичного побачення з сином і
відвідування сином місця проживання
батька двічі на календарний тиждень та
встановити, що він має право
супроводжувати та відвідувати сина в
будь-яких дитячих, медичних закладах,
де б син не знаходився.

В судовому засіданні позивачка за
первісним позовом ОСОБА_1 свій позов
підтримала та пояснила, що з грудня 2012
року вона з відповідачем разом не
проживають. Відповідач фінансово не
допомагає в утриманні сина, а
забезпечити сина необхідними речами та
умовами, які потрібні для його
виховання самотужки, вона не в змозі.
Тому, просить суд стягнути з
відповідача аліменти на утримання
сина. Зустрічний позов визнала
повністю.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
в судовому засіданні первісний позов
визнав частково, згідний сплачувати 1/4
частини заробітку. Свій зустрічний
позов зменшив, погодившись на
запропонований органом опіки і
піклування варіант участі у вихованні
дитини.

Представник відповідача за первісним
позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково
та пояснила, що у зв'язку з тим, що на
утриманні відповідача ОСОБА_2
перебуває батько інвалід ІІ групи, а
позивачка отримує державну соціальну
допомогу на утримання дитини, тому
просила стягнути з відповідача
аліменти в розмірі 1/4 частини його
заробітку. Зустрічний позов зменшила,
відмовилася від вимоги ОСОБА_2 про
надання права супроводжувати та
відвідувати сина в будь-яких дитячих,
медичних закладах, де б син не
знаходився. Представник пояснила, що
позивачка перешкоджає зустрічі батька
з сином, мати не дає батьку забирати
дитину за місцем проживання батька.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Берегівської районної
державної адміністрації за
довіреністю ОСОБА_4 висновок органу
опіки та піклування підтримав та
пояснив, що батьки мають рівні права та
обов'язки щодо своєї дитини, батько
який не проживає з дитиною зобов'язаний
її утримувати, а мати не повинна
перешкоджати у зустрічі та прийнятті
участі у вихованні дитини батьком.
Представник вважав за доцільним
встановити можливим час і місце
спілкування батька із сином щотижня, в
першу і третю суботу та другу і
четверту неділю, з 15 до 18 години, та за
попередньою домовленістю сторін.

Заслухавши пояснення сторін,
представника відповідача,
представника третьої особи, та
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Подружжя має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який знаходиться на утриманні
позивачки за первісним позовом (а.с. 3, 5).

Встановлено, що відповідач за
первісним позовом в добровільному
порядку допомоги на утримання
неповнолітнього сина регулярно не
надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного
Кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Враховуючи матеріальне становище
відповідача по первісному позову, який
має постійного місця праці (а.с. 4), однак
утримує батька, який є інвалідом ІІ
групи (а.с. 19), що позивачці по
первісному позову потрібно утримувати
неповнолітню дитину, суд вважає за
необхідне частково задовольнити
первісний позов та стягнути з
відповідача аліменти на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно і до досягнення дитиною
повноліття.

Щодо зменшеного зустрічного позову
ОСОБА_2 суд приходить до наступного
висновку.

Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу
України мати, батько та дитина мають
право на безперешкодне спілкування між
собою, крім випадків, коли таке право
обмежене законом.

Статтею 157 Сімейного кодексу України
передбачено, що питання виховання
дитини вирішується батьками спільно.
Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно наданого висновку Берегівської
райдержадміністрації, як органу опіки
і піклування щодо визначення способу
участі у вихованні і спілкуванні з
малолітнім сином від 05.02.2014 року №02.20/64,
є можливим встановлення часу і місця
спілкування ОСОБА_2 із сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та виконання ним
батьківських обов'язків за адресою:
селище АДРЕСА_1, щотижня, в першу і третю
суботу та другу і четверту неділю, з 15
до 18 години, та за попередньою
домовленістю сторін (а.с. 45).

На підставі наведеного суд вважає, що
зменшений зустрічний позов підлягає до
часткового задоволення. Враховуючи, що
відповідач працює приймальником
поїздів «ДТГО Львівська залізниця»,
вік дитини, якій ще не виповнився рік та
яка потребує постійного догляду та
піклування матері, однак батько має
передбачені законом права бачитися із
дитиною та приймати участь у її
вихованні, а також спілкуватися з нею,
тому слід визначити спосіб участі
батька у вихованні і спілкуванні з
сином згідно запропонованого органом
опіки та піклування висновком на який
сторони в суді погодились, а саме:
встановлення часу і місця спілкування
ОСОБА_2 із сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
виконання ним батьківських обов'язків
за адресою: селище АДРЕСА_1, щотижня, в
першу і третю суботу та другу і
четверту неділю, з 15 до 18 години.

Зазначити в рішенні про спосіб участі
батька у вихованні і спілкуванні з
сином «за попередньою
домовленістю сторін» є правом сторін, а
тому є зайвим.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, п.1 ч. 1 ст.
367 ЦПК України, ст.ст. 141, 143, 157, 180, 183 ч. 1
СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону
дитинства»,

рішив:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Свобода,
Берегівського району, мешканця
АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженки м. Дунаївці, Дунаєвицького
району, Хмельницької області, мешканки
АДРЕСА_3, аліменти на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно починаючи з 29 листопада 2013
року і до повноліття дитини.

Рішення про стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави
судові витрати в розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Зменшений зустрічний позов
задовольнити частково.

Встановити час і місце спілкування
ОСОБА_2 із сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
виконання ним батьківських обов'язків
за адресою: селище міського типу
АДРЕСА_1, щотижня, в першу і третю суботу
та другу і четверту неділю, з 15 до 18
години.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Гал Л. Л.