Суддя: Зайченко С. В.
У Х В А Л А

20 січня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Горлівки Донецької
області в складі:

Головуючого - судді
Зайченко С.В.,

при секретарі Бабець
О.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в порядку ст.. 200 ЦПК України
у м. Горлівки Донецької області заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ

В провадженні Центрально-міського
районного суду м. Горлівки знаходиться
цивільна справа з позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач просить суд:

Присудити аліменти на ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі
яка підлягає індексації в розмірі1032,00
гривень, які стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1;

Присудити аліменти на ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі
яка підлягає індексації в розмірі1032,00
гривень, які стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1.

Позивач звернулась до суду з заявою
про забезпечення позову, зазначивши, що
відповідач буде ухилятися від
виконання рішення суду, та усіма
можливими засобами може здійснювати
відчуження свого майна на користь
третіх осіб. Також заявник зазначає, що
відповідач ОСОБА_2 в минулому
здійснював заміну свого прізвища, тому
у разі задоволення заяви про
забезпечення позову, необхідно
накласти арешт і на майно, яке може бути
зареєстроване за старим прізвищем
ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи, в їх
сукупності суд прийшов до наступного.

Позивач звернулась до суду з позовом
до відповідача про стягнення
аліментів.

Позивач просить суд вжити заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все рухоме та нерухоме майно,
яке належить ОСОБА_2 або ОСОБА_2

Згідно зі ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
неприйняття заходів забезпечення може
ускладнити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України
, роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 р.
№9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову»- забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній ( за винятком
випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК ) .

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно
забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з
обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Заявник в своїй заяві про
забезпечення позову не вказав
об'єктивних причин у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов.

Відповідно до змісту Постанови
Пленуму ВСУ України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову» № 9, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Позивач не надав суду
підтвердження наміру відповідача
навмисно ухилитися від виконання
рішення суду, у зв'язку з чим не навів
достатніх підстав для необхідності
застосування забезпечення позову.

Таким чином, суд не вбачає реальної
загрози невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову, тому у задоволенні
заяви про забезпечення позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В забезпеченні позову за заявою
ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
С.В.Зайченко