АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/782/14
Головуючий у І-й інстанції:Брага А.В.
Доповідач: Тамакулова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О.

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" на рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року
по справі за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Новофарм», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Святослав», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус», треті
особи: - ОСОБА_2, Товариство з обмеженою
відповідальністю Агрофірма «Ліга»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Віль-Транс-Сервіс»,Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Черкаси-Дніпро»,
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Дружба-Нова» про стягнення суми
заборгованості та зобов'язання надати
документи, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року позивач звернувся
до суду з позовом до відповідачів про
стягнення суми заборгованості та
зобов'язання надати документи.

Позов обгрунтовував тим, що 18 червня 2007
року та 04 червня 2008 року Товариство з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Новофарм» та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Святослав», уклали
договори поставки
сільськогосподарської техніки, що
стало підставою виникнення кредитних
правовідносин.

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк" з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Святослав», 11 січня
2008 року та 14 липня 2008 року уклали
кредитні договори, №КС-242Д, № КС-310Д
відповідно на суму 720505,20 доларів США та
915000 доларів США , які забезпечені
договорами застави № КС-242Д-Д31 від 11
січня 2008 року та № КС-310Д-ДИ від 14 липня
2008 року, предметом яких є
сільськогосподарська техніка, та
договорами поруки укладеними
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "ПриватБанк" 11 січня
2008 року, 04 липня 2008 року з відповідачем
ОСОБА_1, та 12 січня 2009року з ТОВ
«Українське фінансове агентство
«Верус».

За умовами п. А.3 кредитного договору
від 11 січня 2008 року, позичальник
зобов'язався здійснювати погашення
кредиту та сплачувати відсотки в
порядку і терміни відповідно графіку
погашення кредиту; 12% річних ( п. А.6 ) 24%
річних ( п. А.7).

За кредитним договором від 14 липня 2008
(п. А.3) позичальник зобов'язався
здійснювати погашення кредиту та
відсотків за графіком , 11% річних (п. А.6)
та 26% річних (п. А.7).

ТОВ «Українське фінансове агентство
«Верус» є поручителем:- по кредитному
договору № КС-242Д від 11 січня 2008 року в
сумі 1000,00 доларів США, що за курсом НБУ
станом на 14 жовтня 2011 року становило
7970,00 гривень ;

- по кредитному договору № КС-310Д від 14
липня 2008 року- в сумі 1000,00 доларів США,(
за курсом НБУ 7970,00 гривень), загальна
сума поручительства складає 15940,00 грн.

Позивач зазначав, що 04 липня 2011 року
Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська було прийнято
рішення про стягнення заборгованості
за вказаними кредитними договорами яка
утворилася станом на 22 жовтня 2010 року.

Однак зобов'язання за договорами
відповідач належно не виконує, сума
заборгованості зростає, станом на 14
жовтня 2011 року вона складає за
кредитним договором № КС-242Д від 11
січня 2008 року - 1360326,95 доларів США. , за
договором № КС-310Д від 14 липня 2008 року -
1938533,16 доларів США;

Заборгованість по кредитному договору
№ КС-310Д за період з 22 жовтня 2010 року по
14 жовтня 2011 року складає 685760,53 долари
США; заборгованість по кредитному
договору №КС-242Д за вказаний період
складає 629980,13 доларів США;

За договором застави № КС-242Д-Д31 від 11
січня 2008 року( п. 6 ) в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором позичальник- Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Святослав», передав банку в заставу
майнові права на отримання
сільськогосподарської техніки.
Відповідачі ТОВ з іноземними
інвестиціями «Новофарм» та ТОВ
«Святослав» повинні були надати Банку
технічні паспорти щодо реєстрації
права власності на
сільськогосподарську техніку, однак
зобов'язання не виконали.

Позивачу стало відомо, що позичальник в
порушення умов договорів застави,
здійснив зняття вищевказаної техніки з
реєстрації, вона перереєстрована на
осіб, які залучені до участі в справі
третіми особами.

Позивач просив стягнути кредитну
заборгованість з поручителів,
зобов'язати ТОВ з іноземними
інвестиціями «Новофарм», ТОВ
«Святослав», ТОВ Агрофірма «Ліга», ТОВ
«Віль-Транс-Сервіс», ТОВ
«Черкаси-Дніпро», ТОВ «Українське
фінансове агентство «Верус»,
Сільськогосподарське ТОВ
«Дружба-Нова» надати оригінали та
належним чином засвідчені копії
технічних паспортів на зареєстровану
сільськогосподарську техніку.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися.

Представник третьої особи- ТОВ
«Черкаси-Дніпро» в судовому засіданні
позов не визнав.

Рішенням суду І інстанції в позові
відмовлено.

Додатковим рішенням суду від 14
листопада 2013 року, яке не оскаржується,
з позивача на користь держави стягнуто
судовий збір.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким задовольнити
заявлені вимоги.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "ПриватБанк" та Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Святослав», 11 січня 2008 та 14 липня 2008
уклали кредитні договори, №КС-242Д, №
КС-310Д відповідно на суму 720505,20 доларів
США та 915000 долари США , які забезпечені
договорами застави № КС-242Д-Д31 від 11
січня 2008 року та № КС-310Д-ДИ від 14 липня
2008 року та договорами поруки
укладеними Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"ПриватБанк" 11 січня 2008 року, 04 липня 2008
року з відповідачем ОСОБА_1, як
солідарним боржником, та 12 січня 2009року
з ТОВ «Українське фінансове агентство
«Верус» яке є є поручителем по
кредитним договорам № КС-242Д від 11
січня 2008 року № КС-310Д від 14 липня 2008
року, загальна сума поручительства
складає 15940,00 гривень

За договором застави № КС-242Д-Д31 від 11
січня 2008 року в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
позичальник передав банку в заставу
майнові права на отримання
сільськогосподарської техніки.

Позивач зазначав, що ТОВІІ «Новофарм»
та ТОВ «Святослав» мали надати Банку
технічні паспорти щодо реєстрації
права власності на
сільськогосподарську техніку, однак
зобов'язання не виконали, позичальник в
порушення умов договору застави,
здійснив зняття вищевказаної техніки з
реєстрації, вона перереєстрована на
осіб, які залучені до участі в справі
третіми особами.

Відмову в в задоволенні позову суд
обгрунтовував тим, що 04 липня 2011 року
рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська стягнуто з
відповідачів кредитну заборгованість,
14 червня 2011 року господарський суд
Черкасскої області визнав ТОВ
«Святослав» банкрутом, рішенням
вказаного суду відмовлено в зверненні
стягнення на сільськогосподарську
техніку, що належить на праві власності
особам, які притягнуті до участі в
справі третіми особами. Крім того
позивач, вибрав неналежний, відповідно
вимог ст. 16 ЦК України ,спосіб судового
захисту, не надав розрахунків та
доказів заявленим вимогам, позивач не є
стороною договірних відносин між ТОВ з
іноземними інвестиціями «Новофарм» та
ТОВ «Святослав, тому не має права вимог
до ТОВІІ «Новофарм», право власності
третіх осіб на техніку не скасовано.

Однак, такі висновки суду протирічать
матеріалам справи, Закону та є
передчасни-ми.

Як слідує із матеріалів справи між
позивачем та відповідачами укладено
кредитні договори які забезпечені
порукою та заставою.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України,
за кредитним договором, який
укладається в письмовій формі, банк або
інша фінансова установа (кредитор)
зобов'язана надати грошові кошти
(кредит) позичальнику в розмірі і на
умовах, передбачених договором, а
позичальник зобов'язаний повернути
кредит і сплатити відсотки.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.( ст. 553 ЦК України).

За ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

У разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників( ст. 543 ЦК України)

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
передбачено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
пред'являтися в межах ліквідаційної
процедури.

Право на звернення до суду мають особи
чиї права порушені, невизнані або
оспорюються (ст. 3 ЦПК України).

Рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим (ст 213 ЦПК України).

Законним є рішення, яким суд, виконав
всі вимоги цивільного судочинства та
вирішив справу згідно з Законом.

Обґрунтованим є рішення, що ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обс-тавин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, що підтверд-жені тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд, зокрема,
вирішує які правовідносини сторін
випли-вають із встановлених обставин і
яка правова норма підлягає
застосуванню до них (п.п. 3-4 ч. 1 ст. 214 ЦПК
України ).

ч. 4 ст. 10 ЦПК України зобов'язує суд
сприяти: всебічному і повному
з'ясуванню обставин спору; роз'яснювати
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджати про
вчинення або не вчинення процесуальних
дій, здійсненню їх прав у випадках, що
встановлені цим Кодексом.

Однак, вказані норми Закону суд
порушив.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог.

Заявлені позови про стягнення боргу та
виконання зобов'язань взаємопов'язані
забезпечувальними засобами, сума
заборгованості за кредитом визначена
на час заявлення позову, 04 липня 2011 року
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська вирішував питання
по кредитній заборгованості за інший
час.

Стаття 33 ЦПК України не передбачає
право суду на самостійне залучення до
участі в справі співвідповідачів, тому
суду належало розяснити позивачу право
на залучення осіб, яких притягнуто до
участі в справі третіми осібами,
співвідповідачами за вимогами про
зобов'язання виконання дій. Згідно з п. 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення апеляційною
інстанцією є неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права.

Суд постановив рішення в протиріч
вимог вказаної норми Закону без
з'ясування фактичних обставин по
справі, належно не встановив
правовідносини сторін не уточнив
позицію позивача про залучення в
справу інших співвідповідачів, зробив
передчасні висновки та постановив
незаконне рішення, яке підлягає
скасуванню, з постановленням нового -
відмови в позові.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк"- задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року
по справі за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Новофарм», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Святослав», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус», треті
особи: - ОСОБА_2, Товариство з обмеженою
відповідальністю Агрофірма «Ліга»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Віль-Транс-Сервіс»,Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Черкаси-Дніпро»,
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Дружба-Нова» про стягнення суми
заборгованості та зобов'язання надати
документи, - скасувати, в позові
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді: