Справа № 457/1747/14-ц
номер провадження №2/457/476/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до обєднання співвласників багатоквартирного будинку Мрія про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до обєднання співвласників багатоквартирного будинку Мрія про визнання права власності, мотивуючи тим, що їм, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

У даному багатоквартирному будинку створено обєднання співвласників багатоквартирного будинку Мрія. Протоколом №3 від 18.10.2005 року правління ОСББ Мрія при розгляді заяви ОСОБА_1 надало згоду на прибудову до квартири №3. Рішенням №24 від 11.11.2005 року міжвідомча комісія у виконавчому комітеті Трускавецької міської ради вирішила дозволити виготовити проектно-технічну документацію на облаштування прибудови до квартири №3 в житловому будинку №47 по вул. Данилишиних у м. Трускавці.

З метою покращення житлових та побутових умов, самочинно, без відповідного рішення Трускавецької міської ради, до зазначеної квартири позивачами здійснено прибудову зовнішніми розмірами 9,68 х 3,22 + 2,25 х 1,12 м., в результаті чого збільшена житлова площа квартири на 24,0 кв.м. і загальна площа на 35,4 кв.м. Після здійснення прибудови площа квартири збільшилась і становить: житлова площа 40,4 кв.м., загальна площа 63,2 кв.м.

Позивачі в судове засідання не зявилися, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити.

Від відповідача ОСББ Мрія поступила заява, відповідно до якої правління ОСББ Мрія не заперечує проти позову поданого мешканкою кв №3 ОСОБА_1 про визнання права власності. Справу просять розглядати без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві спільно сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, підтвердженням чого є свідоцтво про право власності на житло, видане 27.11.1996 року відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому.

З метою покращення житлових та побутових умов, самочинно, без відповідного рішення Трускавецької міської ради, до зазначеної квартири позивачами здійснено прибудову зовнішніми розмірами 9,68 х 3,22 + 2,25 х 1,12 м.

Проте позивачами не було отримано дозволу на виконання будівельних робіт, передбаченого постановою КМУ №1104 від 30.09.2009 р. Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, тому дана добудова є самочинною. Коли позивач звернулась до відповідача для реєстрації зазначеного нерухомого майна, то їй порадили звернутись до суду з даним позовом.

Згідно ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відовідно до ч.7 Постанови №6 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самовільного будівництва) не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда тощо).

Встановлено, що позивачі дійсно без проектної та дозвільної документації прибудували до належної їм квартири спірну добудову, тобто здійснили самовільне будівництво, однак проведена ними добудова не порушує прав та інтересів інших осіб.

Робочий проект влаштування прибудови до квартири виготовлено КПВП Капітоль (ліцензія на проектування серія АБ №178447 від 23.06.2005 року).

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Будівництво (реконструкція) позивачем будинку не порушує також цільового призначення земельної ділянки, яка виділена для обслуговування житлового будинку.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, ч.2 цієї статті передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що незаборонені законом, зокрема із правочинів, ч. 2 цієї статті, передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Беручи до уваги вищенаведене, зокрема те, що судом не здобуто доказів того, що таке будівництво суперечить суспільним інтересам чи порушує права інших осіб та що таким будівництвом порушені санітарно-технічні вимоги чи правила експлуатації будинку, суд не вбачає перешкод для задоволення позову, а вважає, що є достатньо підстав для задоволення такого і визнання за позивачем права власності.

Керуючись ст.ст. 10,60,179,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 328, 383 ЦК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільно сумісної власності на квартиру №3 за адресою: м. Трускавець вул. Данилишиних, 47/3 Львівської області з врахуванням самочинно прибудованої веранди позначеної на поверховому плані літерою а зовнішніми розмірами 9,68 х 3,22 + 2,25 х 1,12.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3