Справа №705/3880/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Уманський міськрайонний суд
в складі: головуючої - судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Уманської міської ради Черкаської
області про визнання права власності
на земельні ділянки,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Уманської міської ради про визнання
права власності на земельні ділянки.
Просив визнати за ним право власності
на земельну ділянку площею 0,0500 га, яка
розташована по АДРЕСА_1 та призначена
для обслуговування житлового будинку,
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 0,0079 га, яка
розташована по АДРЕСА_1 та призначена
для ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
те, що рішенням Уманського
міськрайонного суду від 19.12.2013 р.
визнано за ним право власності на
спадкове майно після смерті його
матері - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., а саме на земельну
ділянку площею 0,0579 га, яка розташована
по АДРЕСА_1 та належала спадкодавцю на
підставі державного акта на право
приватної власності на землю від 22.05.2002
р. У Держземагенстві йому пояснили, що
земельна ділянка площею 0,0579 га, право
власності на яку за ним визнав суд та
на яку спадкодавцеві був виданий
державний акт складається з двох
окремо розташованих земельних ділянок,
а тому потрібно провести державну
реєстрацію цих двох окремо
розташованих земельних ділянок. Дані
розбіжності виникли у зв'язку з
введенням в дію Порядку формування та
внесення до бази даних автоматизованої
системи ведення державного земельного
кадастру. Після внесення даних до
державного земельного кадастрі
вказана земельна ділянка була поділа
на дві окремі земельні ділянки, на
кожну з яких були сформовані окремі
витяги з державного земельного
кадастру від 12.06.2014 р.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов підтримав, посилаючись на
обставини, зазначені в позовній заяві.
Представник відповідача Уманської
міської ради Саморуха В.О. в судовому
засіданні позов визнав, підтвердивши
обставини, зазначені у судовому
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Саморухи В.О.,
дослідивши письмові докази у справі,
суд вважає, що є всі підстави для
задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що рішенням
Уманського міськрайонного суду від
19.12.2013 р. за позивачем ОСОБА_1 визнано
право власності на спадкове майно
після смерті його матері - ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., а саме на
земельну ділянку площею 0,0579 га, яка
розташована по АДРЕСА_1 та належала
спадкодавцю на підставі державного
акта на право приватної власності на
землю від 22.05.2002 р.
У Держземагенстві позивачу ОСОБА_1
пояснили, що земельна ділянка площею
0,0579 га, право власності на яку за ним
визнано судом та на яку спадкодавцеві
ОСОБА_3 був виданий державний акт
складається з двох окремо розташованих
земельних ділянок, а тому потрібно
провести державну реєстрацію цих двох
окремо розташованих земельних ділянок.
Після внесення даних до державного
земельного кадастрі вказана земельна
ділянка була поділа на дві окремі
земельні ділянки, на кожну з яких були
сформовані окремі витяги з державного
земельного кадастру від 12.06.2014 р.
Дані розбіжності виникли у зв'язку з
введенням в дію Порядку формування та
внесення до бази даних автоматизованої
системи ведення державного земельного
У зв'язку з тим, що наявні розбіжності в
рішенні Уманського міськрайонного
суду від 19.12.2013 р. та у наданих
Держземагенством витягах на спірні
земельні ділянки державний реєстратор
позбавлений можливості здійснити
державну реєстрацію права власності на
успадковану земельну ділянку, тому
необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1
право власності на кожну земельну
ділянку окремо та із зазначенням у
судовому рішенні кадастрових номерів
Згідно із ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, а право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
З урахуванням положень ст.ст. 15, 392 ч.1 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Оскільки за позивачем ОСОБА_1 судом вже
визнано його право на земельну ділянку
загальною площею 0,0579 га, однак оформити
право на земельну ділянку не може через
розбіжності у вищевказаному рішенні
суду та у наданих Держземагенством
витягах, тому необхідно визнати за
позивачем ОСОБА_1 право власності на
зазначені вище земельні ділянки.
Керуючись ст. 15, 328, 392 ч.1 ЦК України, ст.
125 Земельного кодексу України, ст.ст. 3,
10, 11, 60, 202, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Уманської міської ради
Черкаської області про визнання права
власності на земельні ділянки
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем м. Умані Черкаської області,
право власності на земельну ділянку
площею 0,0500 га, яка розташована по
АДРЕСА_1 та призначена для
обслуговування житлового будинку,
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем м. Умані Черкаської області,
право власності на земельну ділянку
площею 0,0079 га, яка розташована по
АДРЕСА_1 та призначена для ведення
особистого селянського господарства,
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Уманський міськрайонний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча:
Л.В. Горячківська