АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2280/2014
Головуючий в суді 1 інстанції -
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК», яка подана представником
ТРОФІМЦЕМЮрієм Ігоровичем, на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 06 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК», третя особа - ОСОБА_4 про визнання
поруки за договором поруки припиненою,

встановила:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом до
відповідача ПАТ «Родовід Банк», третя
особа - ОСОБА_4 про визнання поруки за
договором поруки від 27.08.2008 року
припиненою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27
серпня 2008 року між АТ «Родовід Банк»та
ОСОБА_4 було укладено кредитний договір
№ 77.1/АК-01564.08.2, відповідно до умов якого
банк відкрив ОСОБА_4 невідновлювану
кредитну лінію терміном дії до 27.08.2015
року включно. В якості забезпечення
зобов'язань за кредитним договором 27
серпня 2008 року між позивачем та АТ
«Родовід Банк»був укладений договір
поруки.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором
банком 27.04.2011 року було надіслано
боржнику лист-вимогу про дострокове
повернення кредитних коштів та
погашення заборгованості за
нарахованими відсотками, пені протягом
30 днів, в строк до 27.05.2011 року. Протягом
року, а саме - до 27.05.2012 року банком
вимоги до поручителя не пред'являлись.
Тому, посилаючись на ч. 4 ст. 559 ЦК
України, позивач вважає, що порука за
договором поруки припинилась з 27
листопада 2011 року.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 06 листопада 2013 року позов
задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_3 за договором
поруки від 27 серпня 2008 року між ОСОБА_3
та ПАТ «Родовід Банк» припиненою.
Стягнутоз ПАТ «Родовід Банк» на
користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі
114 грн. 71 коп.

Не погоджуючись з рішенням представник
ПАТ «Родовід Банк» - Трофімець Ю.І.
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Вказував, що судом першої інстанції
неправильно визначено дату виконання
основного зобов'язання, оскільки строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку виконання
зобов'язання у повному обсязі.
Відповідно доумов кредитного договору,
датою виконання основного зобов'язання
та повернення кредитних коштів є 27.08.2015
року.

Також на даний період часу в
провадженні Дніпровського районного
суду м. Києва перебуває справа за
позовом банку про стягнення з ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 заборгованості за кредитним
договором.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу
та просив задовольнити; представник
позивача вважав доводи апеляційної
скарги безпідставними та просив
залишити рішення суду першої інстанції
без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
27.08.2008 року між АТ «Родовід Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Родовід
Банк», був укладений кредитний договір
№77.1/АК-01564.08.2, пунктом п.1.1 якого
передбачено, що банк відкриває
позичальнику невідновлювальну
кредитну лінію на загальну суму 82 6211
євро терміном по 27 серпня 2015 року
включно.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 27.08.2008 року між
банком та ОСОБА_3 було укладено договір
поруки № 77.1/АК-01564.08.2-№/П, пунктом 4.1
якого передбачено, що цей договір
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до повного
погашення позичальником та/або
поручителем заборгованості за
кредитним договором. Відповідно до п.
4.3 договору поруки, цей договір
припиняється припиненням дії
кредитного договору, а також у
випадках, передбачених Цивільним
кодексом України та Господарським
кодексом України.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання поруки ОСОБА_3 припиненою, суд
першої інстанції виходив з того, що
договором поруки не встановлено строк
припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4
ст. 559 ЦК України, а тому підлягають
застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України
про те, що порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Оскільки 27 квітня
2011 року банк направив ОСОБА_4 претензію
про дострокове повернення кредитних
коштів, погашення заборгованості за
нарахованими відсотками та пені
протягом 30 днів, а після настання цього
терміну в шестимісячний строк вимог до
поручителя не пред'явив, то поруку
ОСОБА_3 слід визнати припиненою.

Проте колегія суддів вважає, що
зроблені судом першої інстанції
висновки не відповідають обставинам
справи, що, враховуючи положення ст. 309
ЦПК України, дає суду апеляційної
інстанції підстави для скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.
1050 ЦК України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України
передбачено, що порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», при
вирішенні спорів щодо припинення
поруки за ч. 4 ст. 559 ЦК України суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Отже, підставою для припинення поруки
за договором поруки може бути
недотримання кредитором строку
звернення до суду з вимогами до
поручителя.

Як вбачається зі змісту п.1.1 кредитного
договору, укладеного між ПАТ «Родовід
Банк» та ОСОБА_4 27.08.2008 року, банк
відкриває позичальнику
невідновлювальну кредитну лінію на
загальну суму 82 6211 євро терміном по 27
серпня 2015 року включно.

Відповідно до п.3.1.1 кредитного
договору, позичальник зобов'язався
щомісяця до 10-го числа кожного
календарного місяця, частково погашати
заборгованість за кредитами в сумі 983
євро та нарахованими процентами.

Пунктом 3.1.2 кредитного договору
встановлено зобов'язання позичальника
повернути одержані кредити згідно з
умовами цього договору не пізніше 27
серпня 2015 року.

Як вбачається зі змісту претензії ПАТ
«Родовід Банк», направленої на адресу
позичальника ОСОБА_4 27.04.2011 року, банк
вимагав протягом 30 днів з дня отримання
претензії оплатити заборгованість на
суму 65 391,62 євро ( заборгованість за
кредитом і проценти за користування
кредитом), 69 238 грн. 34 коп. - борг по
щомісячній платі за проведення
розрахунків та пеню в сумі 1 860 839 грн. 57
коп., розмір якої буде змінено на день
оплати заборгованості.

Даних про отримання зазначеної
претензії боржником ОСОБА_4 матеріали
справи не містять.

Разом з тим, чіткої вимоги про зміну
строку виконання основного
зобов'язання та дострокове погашення
всієї суми заборгованості по кредиту,
сплати відсотків, а також штрафних
санкції у зазначеній претензії не
вказано.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи виписки з особового рахунку
позичальника ОСОБА_4 станом на 22.05.2012
року, після направлення зазначеної
претензії 27.04.2011 року банк продовжував
щомісяця переносити заборгованість за
кредитом на рахунок простроченої
заборгованості лише в межах
щомісячних платежів, передбачених
графіком погашення кредиту. У вказаній
виписці зазначено, що загальний розмір
заборгованості, строк сплати якої
настав станом на 22.05.2012 року, становить
44 235 євро ( а.с. 45), з яких позичальником
сплачено кредиту на суму 17 268,16 євро (
а.с. 77).

Таким чином, направлення банком 27.04.2011
року претензії боржнику ОСОБА_4
неможливо вважати зміною строку
виконання основного зобов'язання та
застосуванням банком права на
повернення кредиту достроково.

Отже, висновок суду першої інстанції
про сплив шестимісячного строку для
пред'явлення вимоги про повернення
боргу 27 листопада 2011 року є помилковим,
оскільки строк дії основного
зобов'язання встановлений кредитним
договором та визначений до 27.08.2015 року.

Порядок пред'явлення вимоги до
поручителя передбачено пунктом 2.1
договору поруки, відповідно до якого у
випадку невиконання позичальником
своїх зобов'язань за платежами, що
передбачені кредитним договором,
поручитель на підставі письмового
повідомлення позичальника або банку,
не пізніше наступного робочого дня
після одержання такого письмового
повідомлення, погашає за рахунок
власних коштів на рахунок банку в
повному обсязі заборгованість за
позичальника за кредитним договором.

Таким чином, за умовами договору
поруки, підставою для сплати
заборгованості поручителем є
одержання ним письмового повідомлення
банку. Матеріалами справи не
підтверджується, що така вимога була
направлена ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, 10
вересня 2012 року ухвалою Дніпровського
районного суду м. Києва було відкрито
провадження по справі за позовом ПАТ
«Родовід Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Враховуючи, що строком виконання
основного зобов'язання є 27.08.2015 року, а
право вимагати дострокового
повернення кредиту реалізовано ПАТ
«Родовід Банк» у вересні 2012 року
шляхом пред'явлення позову до
Дніпровського районного суду м. Києва
до боржника ОСОБА_4 та поручителя
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, то строк на
пред'явлення вимоги до поручителя
відповідачем не пропущено.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК
України, для припинення поруки за
договором, укладеним між ПАТ «Родовід
Банк» та поручителем ОСОБА_3

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
ПАТ «Родовід Банк» є обґрунтованими, а
тому рішення Подільського районного
суду м. Києва від 06 листопада 2013 року
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про відмову у
позові.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313- 317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 06 листопада 2013 року -
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «РОДОВІД БАНК», третя особа
- ОСОБА_4 про визнання поруки за
договором поруки припиненою -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: