У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської об ласті у складі:

головуючої - судді
Кожух О.А.

суддів - Леска
В.В., Кондора Р.Ю.,

при секретарі -
Пудак О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тячівського районного суду від 06
листопада 2013 року по справі за позовом
ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
та позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Надра" про
скасування нарахованої суми неустойки
по кредиту,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ "Надра" (далі - Банк) 20.09.2013
звернувся до суду із зазначеним по
зовом мотивуючи його наступним. 11
травня 2006 року Банк уклав із ОСОБА_1
Кредитний договір №314/05-2006 та видав
кредит у розмірі 39600 доларів США із
строком повернення до 10.05.2012. За
користування кредитом відповідач
повинен був сплачувати 10% річних.
Відповідач умови договору не
виконував, внаслідок чого виникла
заборгованість, яка станом на 09.09.2013
склала 215420,62 грн., з яких: сума
неповернутого кредиту - 39908,65 грн.,
несплачені відсотки за користування
кредитом - 5859,35 грн., комісія - 3008,01 грн.,
пеня за прострочення строків виконання
зобов'язань - 166644,62 грн.. Позивач просив
стягнути з відповідача 215420,62 грн. боргу
за кредитним договором та судові
витрати по справі.

У вересні 2013 року ОСОБА_1
звернувся із позовом до ПАТ КБ „Надра",
в якому просив скасувати нараховану
суму неустойки у розмірі 83697.86 гривень.
Вважає, що така Банком нарахована
безпідставно, кредит він сплачує
добросовісно.

Ухвалою Тячівського районного суду від
24 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ
"Надра" та позов ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1
о"єднано в одне провадження (а.с.64).

Рішенням Тячівського районного суду
від 06 листопада 2013 року позов ПАТ КБ
„Надра" задоволено частково. Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» 72776,01 грн. заборгованості
за кредитним договором та 727 гривень 76
копійок сплаченого судового збору. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду в частині
задоволення первісного позову
скасувати та постановити нове, яким
позовні вимоги Банку задовольнити
частково в сумі 48776.01 грн. основного
боргу. Вказує, що рішення суду
постановлене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
не відповідає дійсним обставинам
справи.

Банк рішення суду не оскаржував.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання у визначений час не
з'явились повторно, про час і місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення судових
повісток (а.с. 90-91).

Клопотання ОСОБА_1 про відкладення
розгляду справи судова колегія
відхилила, оскільки доказів про
поважність причини неявки до суду
надано не було. Зважаючи на те, що
позиція апелянта апеляційному суду
відома, оскільки викладена в
зустрічній позовній заяві та в
апеляційній скарзі, судова колегія,
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
розглянула справу за відсутності осіб,
які беруть участь у справі. Відповідно
до положень ст. 197, ч. 2 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та розглянувши справу в цих межах,
дослідивши матеріали справи, оціни вши
докази в сукупності, судова колегія
приходить до такого.

За змістом ст.ст. 11, 509, 526, 611, 614, 623, 625, 1049,
1050, 1054 ЦК України, циві льно-правові
зобов'язання виникають з договорів і
повинні виконуватися належним чином;
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в по
рядку, що встановлені договором; в разі
прострочення повернення чергової
частини позики позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що за лишилась, та
сплати процентів; особа відповідальна
за порушення зобов'язання, позичальник,
який уклав і не виконує кредитний
договір, повинен відшкодувати
кредитору збитки в повному обсязі.
Виконання зобов'язання забезпечується,
зокрема, неустойкою, в т.ч. - пенею (ст. 549
ЦК України). Право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням
зобов'язання (ст. 550 ч. 1).

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 за договором
кредиту від 11 травня 2006 року №314/05-2006
отримав кредит у розмірі 39600 доларів
США із строком повернення до 10.05.2012 Ці
факти стверджуються Договором кредиту,
меморіальним ордером про отримання
коштів (а.с.9-10, 11). Згідно умов Договору
за користування кредитом відповідач
повинен був сплачувати 10 % річних,
щомісячна сума мінімально необхідного
платежу становила 893 долари США.

Відповідно до п.5.5.2 кредитного
договору у разі прострочення
позичальником строку сплати
мінімального необхідного платежу по
погашенню кредиту, а також у випадку
прострочення строку дострокового
виконання зобов'язань позичальника
щодо повернення кредиту, сплаті всіх
нарахованих процентів та можливих
штрафних санкцій у строк, визначений у
п. 4.2.3 цього договору, позичальник
сплачує банку пеню в розмірі 1 % (один)
процент від несвоєчасно сплаченої суми
за кожний день прострочення(а.с.10), що
узгоджується з письмовим розрахунком
заборгованості ( а.с. 8, зворот).

19.01.2013 року за № 283 ОСОБА_1 було
надіслано претензію про дострокове
повернення кредиту (а.с.3).

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості вбачається, що
позичальник належним чином не
виконував умови договору - визначену в
договорі суму мінімально необхідного
платежу - 893 долари США - боржником було
сплачено у червні та липні 2006 року, а з
серпня 2006 по грудень 2007 року ним
сплачувалось по 800 доларів США, а отже
виникла заборгованість (а.с.4). Не
сплачувалась відповідна сума і в
подальшому. Кількаразова проплата по
900, 1000, 1500 доларів США на місяць не
погасила заборгованість, що виникла.
Станом на 09.09.2013 загальна сума
заборгованості склала 26951,16 доларів
США, що еквівалентно 215420,62 грн., з яких:
сума неповернутого кредиту - 4992,95
доларів США (39908,65 грн.), несплачені
відсотки за користування кредитом - 733,06
доларів США (5859,35 грн.), комісія - 376,33
доларів США (3008,01 грн.), пеня за
прострочення строків виконання
зобов'язань - 20848,82 доларів США (166644,62
грн.) Пеня нарахована за період з 08.09.2012
по 01.09.2013.

Задовольняючи позов Банку
частково, суд першої інстанції,
зважаючи на положення ч.3 ст. 551 ЦПК
України, зменшивши розмір пені з 166 644.62
грн. до 24000 грн. Судом стягнуто
заборгованість в сумі 72776,01 грн. яка, як
вбачається із змісту рішення,
складається із суми неповернутого
кредиту - 39908,65 грн., несплачені відсотки
за користування кредитом - 5859,35 грн.,
комісія - 3008,01 грн., що боржником не
оскаржується, та пені за прострочення
строків виконання зобов'язань - 24000 грн.
Банком таке рішення суду не
оскаржувалось.

Сума неповернутого кредиту, несплачені
відсотки за користування кредитом та
комісія становить 48776,01 грн. Судова
колегія погоджується з сумою пені,
визначеною судом - 24000 грн., і підстав
для її зменшення не вбачає.

Зважаючи на викладене, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
наведені у апеляційній скарзі доводи
висновків суду першої інстанції не
спростовують. Відповідно до ст. 308 ЦПК
України, апеляційну скаргу слід
відхилити, а рі шення суду залишити без
змін.

Керуючись ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313,
п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну ОСОБА_1 - в і д х и л и т и.

Рішення Тячівського районного суду від
06 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголо шення,
проте може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча

Судді