УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Крижанівської Г.В.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Конику
В.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
публічного акціонерного товариства
"Комерційний Банк "Надра" -
ФедоренкаСергія Вікторовича на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства "Комерційний
Банк "Надра", треті особи: приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу - ОСОБА_4, Відділ
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві, про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач
звернувся до суду із позовом до ПАТ
«Комерційний банк «Надра», треті особи:
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу - ОСОБА_4,
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, в
якому просив визнати таким, що не
підлягає виконанню, виконавчий напис №
1322, вчинений 12 березня 2013 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
звернення стягнення на рухоме майно:
автомобіль марки «SSANG YOUG», д.н. НОМЕР_2.

Заявлені вимоги обґрунтував тим,
що 17.08.2006 р. між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра»
був укладений кредитний договір №
20/П/43/2006-840, згідно якого останнє
зобов'язалося надати позичальнику
грошові кошти у сумі 18 000 доларів США
строком на 72 місяці з кінцевим терміном
повернення 16.08.2012 р.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором
17.08.2006 р. між тими ж сторонами було
укладено договір застави
транспортного засобу, згідно якого
предметом застави стало рухоме майно:
автомобіль марки «SSANG YOUG», д.н. НОМЕР_2,
належний позивачу на праві приватної
власності.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 порушив
умови вищезазначеного кредитного
договору, 12.03.2013 р. приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
на окремому аркуші (ВТС № 559018) вчинено
виконавчий напис № 1322 про звернення
стягнення на предмет застави в рахунок
погашення заборгованості перед ПАТ КБ
«Надра», яка утворилася за період з
17.08.2006 р. по 10.12.2012 р.

Позивач зазначив, що всупереч
встановленим чинним законодавством
вимогам оспорюваний виконавчий напис
було вчинено не на борговому документі,
що підтверджує заборгованість, з
порушенням строків та процедури
вчинення виконавчого напису та за
відсутності підтвердження
безспірності такої заборгованості.

Справа № 761/24131/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/8109/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Крижанівська Г.В. .
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3 до ПАТ «Комерційний банк
«Надра», треті особи: приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу - ОСОБА_4, ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві,
задоволено. Визнано таким, що не
підлягає виконанню, виконавчий напис №
1322 від 12.03.2013 р., вчинений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про звернення стягнення на рухоме
майно, а саме: автомобіль марки «SSANG YOUG»,
д.н. НОМЕР_2, належний ОСОБА_3 на праві
приватної власності. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням, ПАТ «КБ «Надра» подало
апеляційну скаргу, мотивовану тим, що
при ухваленні оскаржуваного рішення
судом першої інстанції було порушено
норми процесуального права та
неправильно застосовано норми
матеріального права, а також тим, що
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Апелянт стверджував, що позивачу
направлялася вимога про погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 20/П/43/2006-840 від 17.08.2006 р., у розрахунку
заборгованості та виконавчому написі
нотаріуса зазначена та сума
заборгованості, яка була вказана у
досудовій вимозі.

Також відповідач наголошував, що
розрахунок відсотків за користування
кредитними коштами здійснювався за
ставкою 9, 5 % річних, а зазначення у
договорі застави відсоткової ставки у
розмірі 10 % річних є помилковим.

Крім того, зазначив, що чинним
законодавством не передбачено
обов'язок нотаріуса у даному випадку
перевіряти факт внесення до Державного
реєстру інформації про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, а
відсутність відповідних відомостей не
є підставою для визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню.

В судовому засіданні
представник апелянта доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
оскаржуване рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги залишити без задоволення.

Представник позивача проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, просив її відхилити.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення в
цій частині, заслухавши пояснення
учасників процесу та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи, 17.08.2006
р. між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра», був укладений кредитний
договір № 20/П/43/2006-840, згідно якого
останнє зобов'язалося надати
позичальнику грошові кошти у сумі 18 000
доларів США строком на 72 місяці з
кінцевим терміном повернення 16.08.2012 р.
(а.с. 8-10).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором
17.08.2006 р. між тими ж сторонами було
укладено договір застави
транспортного засобу, згідно якого
предметом застави зазначено рухоме
майно: автомобіль марки «SSANG YOUG», д.н.
НОМЕР_2, належний позивачу на праві
приватної власності (а.с. 11).

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не
виконав у повному обсязі зобов'язання
за кредитним договором, ПАТ КБ «Надра»
направило на адресу позивача досудову
вимогу про погашення заборгованості
за вказаним кредитним договором з
пропозицією сплатити суму кредиту -
3190,98 доларів США, проценти за
користування кредитом - 214,51 доларів
США, суму пені за порушення строків
повернення кредиту та сплати процентів
- 7164,46 доларів США, комісію - 102,08 доларів
США, штраф за порушення умов кредитного
договору - 1800 доларів США (а.с.19, 20).

12.03.2013 р. приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу - ОСОБА_4 вчинений
виконавчий напис №1322 про звернення
стягнення на рухоме майно, а саме
автомобіль марки SSANG YONG модель REXTON, д.н.
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 на праві
власності. У вказаному виконавчому
написі запропоновано за рахунок
коштів, отриманих від реалізації
рухомого майна задовольнити вимоги
кредитора

у розмірі суми заборгованості станом
на 10 грудня 2012 року, яка складається із
заборгованості по кредиту - 3190,98
доларів США, суми відстотків за
користування кредитом - 214,51 доларів
США, суми заборгованості по пені - 57265,52
грн., суми заборгованості по комісії -
815,90 грн., суми заборгованості по
штрафам - 1414387,40 грн. Витрати, пов'язані
із вчиненням виконавчого напису - 1700,00
грн. Строк, за який проводиться
стягнення - з 17.08.2006 року по 10.12.2012 рік.
(а.с. 7).

Відповідно до ст. 88 Закону
України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах
між підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Посилання апелянта на
безспірність розміру заборгованості
не знайшли свого підтвердження в ході
розгляду справи та спростовуються
наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, як правильно
встановлено судом першої інстанції,
згідно досудової вимоги, яка
направлялась ОСОБА_3, банк пропонував
позивачу сплатити наступні суми боргу
за вказаним кредитним договором, інші,
ніж ті, що зазначені у виконавчому
написі нотаріуса: суму кредиту 3190,98
доларів США, суму процентів 7164,46
доларів США, суму комісій 102,08 доларів
США, суму штрафу 1800 доларів США - без
зазначення суми боргу в еквіваленті до
національної валюти із зазначенням
відповідного курсу (а.с.109).

Крім того, за умовами п. 1.3.1
кредитного договору від 17.08.2006 р.
№20/П/43/2006-840, відсоткова ставка за
користування кредитом становить 9,5 %
річних, а в договорі застави від 17.08.2006
року - 10% річних (а.с. 8, 11). Доводи
апелянта щодо помилкового зазначення
10% розміру ставки за користування
кредитом не спростовують факт
спірності вимог, а лише пояснюють
причини виникнення таких розбіжностей.

До того ж, відповідно до глави 12
розділу І Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., який
набрав чинності 07.03.2012 р., захист
цивільних прав здійснюється
нотаріусом шляхом вчинення
виконавчого напису. Виконавчі написи
вчиняються нотаріусами на документах,
які встановлюють заборгованість або
передбачають повернення майна. Якщо
виконавчий напис не вміщується
документі, що встановлює
заборгованість, то він має бути
продовжений чи викладений повністю на
прикріпленому до документа
спеціальному бланку нотаріального
документа.

Також суд першої інстанції
дійшов правильного висновку щодо
спірності вимог встановивши, що до
позивача застосовано штраф в розмірі 10%
від суми кредиту -14387,40 грн. на підставі
п.5.3 кредитного договору, однак
відповідачем не зазначено, які саме
порушення ОСОБА_3 умов даного договору:
п.4.3.2., 4.3.4, 4.3.10, 4.3.12, 4.3.13 зумовили
накладення такого штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 88 Закону України «Про
нотаріат» якщо для вимоги, за якою
видається виконавчий напис,
закономвстановлено інший строк
давності, виконавчий напис видається
умежах цього строку.

Однак, відповідно до розрахунку,
поданого нотаріусу, нарахована в
розмірі 7164,46 доларів США пеня
нарахована за період з 10.12.2011 по 9.12.2012.
Натомість, виконавчий напис нотаріуса,
яким стягується пеня, вчинений з
порушенням річного строку давності,
оскільки пеня мала б розраховуватись
за період 12.03.2012 - 9.12.2013. Тобто для
стягнення пені, нарахованої в 2011 році,
січні-лютому 2012 року річний строк
позовної давності минув, а тому правові
підстави для стягнення такої пені
відсутні.

Враховуючи викладене, при
встановленні обставин справи та
ухваленні рішення судом першої
інстанції не було допущено порушень
норм процесуального права та правильно
застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, не
впливають на правильність прийнятого
судом рішення і, з огляду на вимоги ст.
308 ЦПК України, не можуть бути підставою
для його скасування, а тому підлягають
відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314,315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
"Комерційний Банк "Надра" - Федоренка
Сергія Вікторовича відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Г.В. Крижанівська

Судді:
М.І. Оніщук

Л.Д. Українець