Справа № 427/4219/14-ц
Провадження № 2/427/1801/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 року Свердловський міський суд
Луганської області у складі:
головуючого судді - Новосьолової Г.М.,
при секретарі - Галкіної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Свердловську Луганської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг шістнадцятирічного віку, без
згоди та супроводу другого з батьків, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2014 року до суду звернулась ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу
на виїзд за межі України громадянина,
який не досяг шістнадцятирічного віку,
без згоди та супроводу другого з
батьків.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка вказує , що 01 лютого 2013 року
між сторонами було розірвано шлюб.
Після припинення шлюбних стосунків з
відповідачем, донька від шлюбу -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з
позивачем та знаходиться на її
утриманні.

Відповідач - ОСОБА_2 безпідставно
ухиляється від надання нотаріального
посвідченої згоди на тимчасовий виїзд
дитини у супроводі позивача за межі
України, при цьому ніяких аргументів,
які б пояснювали і обґрунтовували його
відмову він не приводить. На думку
позивача, така позиція відповідача
шкодить інтересами малолітньої доньки,
і не сприяє її всебічному і
гармонійному розвитку.

Тому відповідно до зазначених положень
просила суд задовольнити заявлені
позовні вимоги.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, але надала суду заяву про
розгляд справи без її участі, просить
задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, але надав суду заяву про
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги визнав повністю.

Третя особа - представник відділу
у справах дітей Свердловської міської
ради м.Свердловська Луганської області
в судове засідання не з'явилася, але
надала суду заяву про розгляд справи
без її участі, просить задовольнити
позов.

Всебічно проаналізувавши обставини
справи в їх сукупності, оцінивши за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді справи, зібрані по справі
докази, керуючись законом, суд дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про народження
на а. с. 7, ОСОБА_3, народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Свердловську
Луганської області, в графі батько
записаний - ОСОБА_2, в графі мати
записана - ОСОБА_1, про що відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Свердловського міського
управління юстиції у Луганській
області зроблено запис за № 79.

Рішення Свердловського міського
суду Луганської області від 01 лютого 2013
року, шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2
розірвано, після розірвання шлюбу
ОСОБА_1 змінено прізвище на ОСОБА_1.

Таким чином встановлено, що у
позасудовому порядку згоду на виїзд
дитини за кордон у супроводі матері
відповідач не надав, що стало підставою
для звернення до суду з даним позовом.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Цивільного кодексу України та Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України».

Відповідно до ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними. Водночас
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України.

Виходячи з наведеної норми для
безперешкодного виїзду малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон, протягом
відповідного терміну, необхідний
дозвіл батька.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України» від
21.01.1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від
27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України», правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31.03.1995
№ 231 (із змінами).

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку.

На виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою
КМУ від 31.03.1995 № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям - громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено,
що оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, у
супроводі одного з батьків або у
супроводі осіб, які уповноважені одним
з батьків за нотаріально посвідченою
згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків не
перебуває у пункті пропуску через
державний кордон;

2) без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків:

- коли другий з батьків є іноземцем або
особою без громадянства, що
підтверджує запис про батька у
свідоцтві про народження дитини, і він
відсутній у пункті пропуску;

- коли у паспорті громадянина України
для виїзду за кордон, з яким прямує
громадянин, який не досяг 16-річного
віку, або проїзному документі є
відповідний запис про вибуття на
постійне місце проживання за межі
України чи відмітка про взяття на
консульський облік в дипломатичному
представництві України за кордоном;

3) у разі пред'явлення оригіналів
документів або їх нотаріально
посвідчених копій:

- свідоцтва про смерть другого з
батьків;

- рішення суду про позбавлення
батьківських прав другого з батьків;

- рішення суду про визнання другого з
батьків безвісно відсутнім;

- рішення суду про визнання другого з
батьків недієздатним;

- рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків;

- довідки про народження дитини,
виданої відділом реєстрації актів
цивільного стану, із зазначенням
підстав внесення відомостей про батька
відповідно до частини першої статті 135
Сімейного кодексу України (під час
виїзду дитини за кордон у супроводі
одинокої матері).

Таким чином, діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Сімейне законодавство виходить
із принципу повної рівноправності обох
батьків - батька і матері - у всіх правах
і обов'язках відносно своїх дітей.
Зокрема, стаття 155 СК України визначає,
що здійснення батьками своїх прав по
виконанню обов'язків мають
ґрунтуватися на повній повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Законодавством визначено права
та обов'язки батьків щодо виховання
дитини, при цьому пріоритетним та
принциповим визначенням є інтереси
дитини, які повинні бути непорушними
незалежно від стосунків батьків між
собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

З огляду на те, що виїзд дитини за
кордон без згоди одного з батьків
передбачений чинним законодавством
України та не суперечитиме інтересам
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд
приходить до висновку про задоволення
позову.

На підставі викладеного, ст.155 СК
України, ст. 313 ЦК України, Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», та
керуючись ст. ст.10, 60, 88, 179, 209, 212, 214, 294
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
шістнадцятирічного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків -
задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за межі
України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
м. Свердловська Луганської області, до
досягнення шістнадцяти річного віку,
без годи та супроводу батька дитини
ОСОБА_2, у супроводі матері дитини
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м.
Свердловськ Луганської області, або у
супроводі іншої особи, уповноваженої
ОСОБА_1.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Луганської області
через Свердловський міський суд
Луганської області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя:
Г.М. Новосьолова