У Х В А Л А

іменем України

24 жовтня 2013 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в
складі: головуючого - судді Тішко Д.А.,
при секретарі - Тихонюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
подання старшого державного виконавця
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
Міського управління юстиції Ульянова
О.Ю. про примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2, -

встановив:

В жовтні 2013 року Центральний відділ ДВС
ММУЮ звернувся до суду із поданням про
примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1,
посилаючись на ухилення ОСОБА_2 від
проведення виконавчих дій з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-3900/2010, виданого Заводським
районним судом м. Миколаєва про
стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Хрещатик"
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 106 851 грн. 22 коп. та судовий
збір в розмірі 356 грн. 17 коп. з кожного, а
також витрати на ІТЗ в сумі 40 грн. з
кожного.

В порушення вимог ч. 2 статті 376 ЦПК
України, державний виконавець в судове
засідання не з'явився, причини своєї
неявки суду не повідомив, про місце та
час розгляду справи був повідомлений
належним чином. При цьому, суду не були
надані матеріали виконавчого
провадження, витребувані листом № 11274/13
від 14.10.2013 року.

Ухвалою суду подання розглянуто за
відсутності державного виконавця.

Вивчивши доводи подання, дослідивши
письмові докази, судом встановлене
наступне.

22.04.2011 року відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-3900/2010 виданого
Заводським районним судом м. Миколаєва
про стягнення солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
"Хрещатик" заборгованості за кредитним
договором у розмірі 106 851 грн. 22 коп. та
судовий збір в розмірі 356 грн. 17 коп. з
кожного, а також витрати на ІТЗ в сумі 40
грн. з кожного.

За постановою про відкриття даного
виконавчого провадження боржнику
надавався 7-денний строк для її
добровільного виконання. Проте, у
наданий термін рішення суду не
виконано.

Згідно довідки КП ММБТІ від 06.05.2012 року
№ 5102 за ОСОБА_2 зареєстрована на праві
власності квартира АДРЕСА_1. Іншого
майна на праві власності боржник немає.

Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановления
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання.

Відповідно до частини 1 статті 376
Цивільного процесуального кодексу
України, питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи
або особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

В силу статті 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
противоправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Правом на недоторканість житла (ст. 30
Конституції України) є правом кожного
на державну охорону його житла від
незаконних вторгань з боку службових
осіб.

Примусове проникнення до житла
застосовується як крайній захід, коли
державний виконавець здійснив всі
необхідні дії щодо виявлення майна
боржника.

В матеріалах, доданих до подання,
відсутні докази того, що боржник ОСОБА_2
дійсно зареєстрована та проживає за
адресою: АДРЕСА_1, а також що боржник,
будучи за вказаною адресою, не відчиняє
двері навмисно. Крім того, відсутні
докази того, що в квартирі знаходиться
майно боржника або кошти, які належать
боржнику.

Суду не надано жодних належних
відомостей щодо правомірності
проведення державним виконавцем опису
й арешту майна належного боржнику.

Крім того, акти державного виконавця
від 18.07.2013 року, 02.09.2013 року були
складені без участі понятих та
боржника.

При таких обставинах примусове
проникнення до вказаного будинку може
привести до порушення конституційних
прав інших громадян на недоторканість
їх житла або права володіння.

Враховуючи вищевикладене, у
відповідності до ст. 376 ЦПК України, ст.
ст. 11, 11-1 Закону України „Про виконавче
провадження", суд дійшов висновку, що
відсутні підстави для надання дозволу
Центральному відділу ДВС ММУЮ на
примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, вимоги подання
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 208- 210, 376 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Центрального
відділу Державної виконавчої служби
Миколаївського Міського управління
юстиції Ульянова О.Ю. про примусове
проникнення до житла боржника ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення.

Суддя
Д.А.
Тішко