Справа № 2/593/108/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р.
Бережанський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої-судді
Данилів О.М.

при секретарі
Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бережанах справу за
позовом ОСОБА_2 до Вільховецької
сільської ради Бережанського району
про визнання права власності на
спадкове майно,-

В С Т
А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після
смерті її батька, бабці та брата
відкрилася спадщина у вигляді 3/4
частин будинковолодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1, і хоч вона
згідно заповіту та закону є
спадкоємцем цієї спадщини, однак
розпорядитись нею не має можливості, бо
нотконтора відмовила їй у видачі
свідоцтва на спадщину у зв`язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на належні спадкодавцям
частки у будинковолодінні, звернулася
до суду з позовом, яким просить визнати
за нею право власності на вищевказане
спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги,
просить їх задоволити.

Представник Вільховецької
сільської ради в судове засідання не
з»явився, надіслав суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
вважає підставними позовні вимоги
позивачки, а тому заперечень щодо їх
задоволення не має.

Третя особа на стороні позивачки
без заявлення самостійних позовних
вимог ОСОБА_3 із позовними вимогами
позивачки погоджується, не заперечує
проти їх задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи
і вислухавши пояснення позивачки та
третьої особи, дослідивши письмові
докази, прийшов до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2підлягають до
задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року
спадкові відносини регулюються
правилами Цивільного кодексу, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати, застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті особи,
зазначений у свідоцтві про смерть, а
оскільки батько позивачки ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то питання про
спадкування належного йому майна слід
вирішувати, керуючись чинним на той час
законодавством, а саме Цивільним
кодексом Української РСР. Що
стосується позовних вимог про
спадкування майна, належного бабці та
брату позивачки, які померли
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
то питання про спадкування належного
їм майна слідвирішувати, керуючись
чинним нині Цивільним кодексом
України.

Згідно ст. ст. 524, 529, 548 ЦК
Української РСР спадкоємство
здійснюється за законом і за
заповітом; при спадкуванні за законом
спадкоємцями першої черги є в рівних
частках діти, дружина і батьки
померлого; для прийняття спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв;
а згідно ст. 549 ЦК Української РСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223,
1258, 1261, 1262, ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом; спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою; право на спадкування мають
особи, визначені у

заповіті; спадкоємці за законом
одержують право на спадування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмова
від її прийняття; у першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки; у другу чергу право
на спадкування за законом мають рідні
брати та сестри спадкодавця;
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо він протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини не
заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачк а
ОСОБА_2 разом із своїм чоловіком та
дітьми постійно проживала із
спадкодавцями АДРЕСА_1 у
будинковолодінні співвласниками якого
є її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, бабця
ОСОБА_5 та брат ОСОБА_6, і кожному із них
на праві спільної сумісної власності
належить по 1/4 частині даного
будинковолодіння.

Цей факт підтверджується
поясненнями позивачки, третьої особи
ОСОБА_3 та долученою до матеріалів
справи довідкою, виданою Вільховецькою
сільською радою, інформаційною
довідкою за № 65, виданою 23 грудня 2013
року Бережанським ОК МБТІ та технічним
паспортом на садибний житловий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 що
був виготовлений 23 грудня 2013 року
Бережанським ОК МБТІ ( інвентарна
справа № 69).

Свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 свідчать про те, що
позивачка є дочкою ОСОБА_3 і покійного
ОСОБА_4, та сестрою покійного ОСОБА_6; із
свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_3 видно, що позивачка після
реєстрації шлюбу своє родове прізвище
ОСОБА_6 змінила на прізвище свого
чоловіка ОСОБА_6

Із свідоцтв про смерть видно, що
батько позивачки ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, бабця ОСОБА_5 -
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а брат позивачки
ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після їх смерті відкрилася
спадщина у вигляді 3/4 частин
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель, що
знаходяться в АДРЕСА_1 так як бабця
позивачки розпорядилася належним їй
майном та склала заповіт на користь
позивачки, а батько та брат позивачки
не розпорядилися належним їм майном, то
саме позивачка є єдиним його
спадкоємцем як по заповіту так і по
закону, оскільки матір позивачки,
будучи також спадкоємцем першої черги,
не бажає приймати спадщину та
відмовляється від її спадкування на
користь своєї дочки позивачки ОСОБА_2
про що подала суду письмову заяву.

В судовому засіданні позивачка
пояснила, що після смерті батька,
бабці та брата вона фактично прийняла
спадщину, так як вступила в управління
спадковим майном та розпорядилася
належними спадкодавцям речами
повсякденного вжитку, однак через
відсутність правовстановлюючих
документів про належність
спадкодавцям зазначених часток у
будинковолодінні, не мала можливості
офіційно переоформити її на себе.

Пояснення позивачки
підтверджуються довідкою
Вільховецької сільської ради за № 26
від 11 лютого 2014 року, постановою
державного нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальних дій за № 58/02-14
від 31 січня 2014 року, письмовими
повідомленнями Бережанської
держнотконотори за № 88/02-14, № 89/02-14, №
90/02-14 від 6 лютого 2014 року та поясненнями
третьої особи ОСОБА_3, яка є дочкою,
дружиною та матір»ю спадкодавців
ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_6.

Таким чином, поскільки в судовому
засіданні доведено, що позивачка
згідно заповіту та закону є єдиним
спадкоємцем вищевказаного спадкового
майна, і хоч фактично вона прийняла
спадщину, однак через відсутність
правовстановлюючого документу про
належність спадкодавцям частин
зазначеного будинковолодіння, не мала
можливості офіційно переоформити
спадщину на себе, тому суд вважає
необхідним задоволити позовні вимоги
позивачки і визнати за нею право на
спадкове майно, що залишилося після
смерті її батька, бабці та брата.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 10, 14, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30 травня 2008 року,
ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР,
ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1262, 1268 ЦК
України, суд,-

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на спадкове майно за законом,
що залишилося після смерті її батька
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
саме:

-на 1/ частину житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на спадкове майно за
заповітом, що залишилося після смерті
її бабці ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме:

-на 1/4 частину житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на спадкове майно за законом,
що залишилося після смерті її брата
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а
саме:

-на 1/4 частину житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Тернопільського
апеляційного суду через Бережанський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської
області Данилів О.М.