АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3793/14
Головуючий 1 інст. - Лігус
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді -
КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

-
ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі -
Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 15
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, до ОСОБА_3, третя особа:
Комунальне підприємство
"Харківводоканал" про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії та за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: Комунальне підприємство
"Харківводоканал" про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в
и л а:

Позивачі звернулися з вказаним
позовом, в якому просили визнати дії
відповідача за позовом незаконними та
такими, що порушують право позивачів в
користуванні каналізацією в АДРЕСА_2;
зобов'язати відповідача за її рахунок
відбудувати, у встановленому законом
порядку, каналізаційну магістраль, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2,
самовільно зруйновану нею та стягнути
з відповідача сплачений судовий збір у
розмірі 243,60 грн. за розгляд даної
справи на користь позивачів.

У зустрічній позовній заяві відповідач
ОСОБА_3 просить визнати прокладку
каналізації через ділянку АДРЕСА_1 як
самочинне будівництво, яке проводилось
на земельній ділянці не відведеної для
цієї цілі та без належного дозволу, та
проситя визнати дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5
неправомірними і зобов'язати їх за свій
рахунок ліквідувати каналізаційну
магістраль прокладену на території
ділянки № 4 за вищевказаною адресою.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова позов ОСОБА_4
та ОСОБА_5 задоволено. В позові ОСОБА_3
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оспорюване рішення та ухвалити нове,
яким в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що суд першої інстанції виніс
незаконне рішення, що підлягає
скасуванню, висновки якого не
відповідають обставинам справи.

Стверджує, що у 1991 році власникам
будинків АДРЕСА_2 було дозволено
проведення каналізаційної магістралі
на даних ділянках, з яких власником
ділянки № 4 була мати відповідача -
ОСОБА_6.

Вказує, що в якості доказів позивачі
надали копію листа виробничого
управління каналізаційного
господарства № 404 від 21.03.1991 року на
адресу власників вищевказаних
будинків, у тому числі і ОСОБА_6, де було
звернення щодо прокладення
каналізації, але в матеріалах справи не
містяться докази письмового дозволу
ОСОБА_6 на її прокладення з будинку № 6
через земельну ділянку будинку № 4.
Позивачі вказували, що такий дозвіл був
втрачений.

Зазначає, що акт від 19.03.2004 року про
прийняття в експлуатацію каналізації
не є доказом про законність
прокладення каналізації, оскільки не
містить номеру та свідчень його
реєстрування в КП "Харківводоканал", а
також він стосується лише частини
каналізації, що належить позивачам, а
іншими володільцями не підписувався,
що не відповідає "Правилам
користування системами центрального
комунального водо забезпечення і
водовідводу в населених пунктах
України".

Звертає увагу, що ОСОБА_4 вже була
притягнута до адміністративної
відповідальності за будівництво
самочинних надвірних будівель, у тому
числі туалету та ванної кімнати, які у
2003 році були прийняті в експлуатацію та
зареєстровані у БТІ.

Вказує, що всі дозволи були надані у 2003
році, а будівлі зведені у 1991 році до
яких підключено каналізацію, а тому
управління каналізаційного
господарства м. Харкова не мало права
видавати у 1991 році дозвіл на
проектування и прокладання
каналізації з її підключенням до даних
будівель.

Зазначає, що з 2005 року вона є
володільцем дому № 4 та користувачем
земельної ділянки за вказаною адресою
згідно договору дарування.

Крім того, мати за життя не говорила про
надання нею дозволу щодо прокладання
на її ділянці каналізаційної
магістралі з земельної ділянки ОСОБА_4.

Тому вважає, що суд першої інстанції
постановлюючи рішення передчасно
дійшов до висновку про законність
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, обговоривши доводи
апеляційної скарги та, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Постановляючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачами
зроблена каналізаційна магістраль
відповідно діючого на той час
законодавства та не є самочинною, тому
дії відповідача ОСОБА_3 щодо
пошкодження каналізаційної
магістралі, яку побудували позивачі
необхідно визнати протиправними та
зобов'язати ОСОБА_3 за її рахунок
відбудувати зазначену каналізаційну
магістраль і у зв'язку з цим в позові
ОСОБА_3 - відмовити, оскільки вона не
довела, що позивачі самочинно
побудували каналізаційну магістраль.

З таким висновком суду, судова колегія
погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
позивачі згідно проекту ( а.с.14)
побудували каналізацію у 1991 році (а.с.10),
яка була підведена до будівель які були
введені в експлуатацію в 2003-2004 роках
(а.с.8,60).

Зазначені матеріали справи
спростовують доводи ОСОБА_3, що
каналізація побудована ОСОБА_4
самочинно.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно дійшов висновку про захист
порушеного права ОСОБА_4, оскільки
актом від 24.12.2013 року ( а.с.122)
підтверджується що саме відповідач
ОСОБА_3 зруйнувала каналізацію
побудовану ОСОБА_4.

Посилання відповідачки на те, що
каналізація проходить через її
земельну ділянку і таким чином порушує
її право не знайшли свого
підтвердження.

Матеріали справи не містять даних про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою і відомостей про
правовий статус земельної ділянки.

З договору дарування вбачається, що
ОСОБА_3 набула право власності на ?
частину житлового будинку в 2005 році,
тобто після побудови і введення ОСОБА_4
в експлуатацію каналізації і за цим
договором не набула право власності чи
користування на земельну ділянку

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими, і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Будь яких доказів, які б спростовували
висновки суду відповідач не надала.

Відповідно до ст. 308, ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307, 308, 313, 314,315,317,319
ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду міста Харкова від 15 квітня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -

Судді колегії -