Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва

від 12 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 29 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про надання правових послуг та
стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27
січня 2011 року між нею та ОСОБА_3, ОСОБА_4
був укладений договорі про надання
правових послуг, відповідно до умов
якого ОСОБА_2 надавала право ОСОБА_3,
ОСОБА_4 здійснювати представницькі
повноваження, захищати її права та
законні інтереси. В межах договору
позивачка наділила відповідачів всіма
правами, як адвоката. 27 січня 2011 року
між сторонами був підписаний акт
передачі грошової винагороди у сумі 8 100
грн, в якості оплати правової допомоги.
Разом з тим, за весь час дії договору
відповідачами не надавалось жодних
відомостей щодо руху кримінальної
справи, порушеної за фактом викрадення
коштів позивачки, не вчиняли будь-яких
дій, направлених на захист її прав як
потерпілої. Крім того, недобросовісне
виконання своїх обов'язків за
договором призвело до погіршення стану
здоров'я позивачки, внаслідок чого вона
опиналася у лікарні, чим було завдано
матеріальну шкоду. У зв'язку зі смертю
співвідповідача ОСОБА_4, ухвалою
Оболонського районного суду м. Києва
від 12 лютого 2014 року провадження у
справі було закрито. На підставі
наведеного, ОСОБА_2 просила суд
зобов'язати ОСОБА_3 повернути кошти за
договором про надання правових послуг
та стягнути моральну шкоду.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 12 лютого

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва

від 29 травня 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що відповідач діяв у межах
укладеного між ним та позивачем
договору від 27 січня 2011 року про
надання правових послуг, вчиняв
необхідні та можливі дії в межах
наданих йому повноважень, тому підстав
вважати, що відповідач порушив
зобов'язання або не приступив до
виконання зобов'язання і не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, немає.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання
правових послуг та стягнення моральної
шкоди, за касаційною скаргою на рішення
Оболонського районного суду

м. Києва від 12 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва

від 29 травня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська