Справа №256/9575/13ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19.02.2014 року Калінінський районний суд
міста Донецька Донецької області у
складі:

Головуючий -
суддя Сватіков А.В.,

при секретарі
- Клименко Д.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Донецької міської
Ради, про визнання недійним та
скасування розпорядження управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради про видачу дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру і визнання недійсним та
скасування дублікату свідоцтва про
право власності на квартиру,

В с т а н о в и в:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулась до
Калінінського районного суду м.
Донецька із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3
та Донецької міської Ради, про визнання
недійним та скасування розпорядження
управління комунальних ресурсів
Донецької міської Ради про видачу
дублікату свідоцтва про право
власності на квартиру і визнання
недійсним та скасування дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру.

В позовній заяві ОСОБА_1
зазначила, що 15.10.2012 року Калінінським
районним судом м. Донецька було
винесено рішення за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Донецької міської
Ради, про визнання недійним та
скасування розпорядження про
приватизацію квартири та свідоцтва про
право власності. Цим рішенням було
встановлено, що на підставі рішення
виконкому районної ради народних
депутатів м. Донецька від 10.11.1999 року
№739/3 ОСОБА_4 - чоловіку ОСОБА_2 був
виданий ордер для вселення у службове
житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1.
Рішенням виконкому Калінінської
районної Ради м. Донецька від 14.02.2001
року №93 зазначену квартиру було
виключено із складу службових,
відкрито особовий рахунок на ОСОБА_4 і
склад сім'ї з трьох осіб. Рішенням
виконкому Калінінської районної у м.
Донецьку Ради від 14.09.2005 року №414 у
зв'язку зі смертю ОСОБА_4 дозволено
переоформлення договору найму
квартири АДРЕСА_1 на його дружину
ОСОБА_2, яка зареєстрована і проживає в
квартирі з 23.08.2000 року, склад сім'ї з
однієї особи. Згідно з довідкою від
09.07.2012 року, наданою ЖЄК №5, у зазначеній
квартирі була прописана мати основного
наймача квартири - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
На підставі заяви ОСОБА_2 про передачу
квартири в порядку приватизації у
приватну власність, Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради видало ОСОБА_3 свідоцтво
про право власності від 22.03.2006 року №1059.
Після цього 30.05.2006 року були зняті з
реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_3
та ОСОБА_1, яка прописана за вказаною
адресою 11.05.2006 року (дочка основного
наймача квартири). Відповідно до акту
ЖЄК №5 від 05.10.2012 року ОСОБА_3 фактично
ніколи не проживала у спірній квартирі,
охоронці та сусіди по будинку, її не
знають і ніколи не бачили. Заяву про
передачу квартири у приватну власність
подано від імені ОСОБА_2 і підписано
ОСОБА_3, а будучи неповнолітньою ОСОБА_1
не підписувала заяву і її мати ОСОБА_2
також від імені неповнолітньої дочки
заяву також не підписувала. У довідці
про склад сім'ї були вказані ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 Таким чином, про
приватизацію зазначеної квартири
позивачка дізналась тільки в 2012 році
від своєї матері ОСОБА_2 Оскільки
позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, і
вона була неповнолітньої під час
проведення приватизації спірної
квартири, тому не мала можливості
захистити свої права. Таким чином,
судом було зроблено висновок, що права
та інтереси позивачки, як
неповнолітньої особи, не були
враховані при проведенні приватизації
спірної квартири. Крім того, спірна
квартира була передана у власність
виключно ОСОБА_3, хоча інші наймачі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не надавали письмової
відмови від приватизації квартири. З
цих підстав суд прийшов до висновку що
Рішення Донецької міської ради про
передачу квартири АДРЕСА_1 в приватну
власність ОСОБА_3 було прийнято в
порушення вищевказаних вимог
законодавства України. Цим рішенням
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
у повному обсязі, було визнано
недійсним та скасовано розпорядження
відділу приватизації Донецької
міської ради №1059 від 22.03.2006 року про
приватизацію ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1,
також цим рішенням було визнано
недійсним та скасовано свідоцтво про
право власності ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1 №1059 від 22.03.206 року. 25.02.2013 року
ОСОБА_2 звернулась до керівника
управління комунальних ресурсів
Донецької міської Ради із заявою про
оформлення передачі у спільну часткову
власність (у рівних частинах ) квартири,
яку займає вона і зареєстровані члени
її сім'ї. 25.04.2013 року позиваці ОСОБА_1 з
Управляння комунальних ресурсів
Донецької міської Ради надійшла
відповідь в якій було зазначено, що гр.
ОСОБА_3 замість втраченого свідоцтва
про право власності на квартиру на
підставі розпорядження управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради від 10.01.2012 року №3-р був
виданий дублікат свідоцтва про право
власності на квартиру від 22.03.2006 року
№1059. Скасування розпорядження про
видачу дубліката та визнання дубліката
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 можливо тільки за
рішенням суду. З цих підстав позивачка
вважає, що вона позбавлена можливості
використати своє законне право на
приватизацію зазначеної квартири в
силу того, що на момент винесення
рішення від 15.10.2012 року їй не було
відомо про те, що оригінал свідоцтва
про право власності на спірну квартиру
був загублений ОСОБА_3 і їй було видано
дублікат свідоцтва про справо
власності. Відповідно до вимог ч.3 ст. 61
ЦПК України, обставини встановлені
судовим рішенням, яке набрало законної
сили у цивільній справі не доводяться
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. З цих
підстав позивачка просила суд визнати
недійсним та скасувати розпорядження
управління комунальних ресурсів
Донецької міської Ради від 10.01.2012 року
№3-р про видачу ОСОБА_3 дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру, розташовану за адресою
АДРЕСА_1, та визнати недійсним та
скасувати дублікат свідоцтва про право
власності ОСОБА_3 на квартиру,
розташовану за адресою АДРЕСА_1,
виданий управлінням комунальних
ресурсів Донецької міської Ради 22.03.2006
року №1059.

Позивачка - ОСОБА_1 в судове засідання
не прибула, але звернулась до суду із
письмовою заявою в якій зазначила, що
вона позовні вимоги підтримує у
повному обсязі і просить суд
розглянути справу без її участі, тому
суд вважає можливим розглянути
цивільну справу у відсутність
позивачки, по наявним у справі доказам,
відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2, 169 ЦПК
України.

Представник позивачки - ОСОБА_5, яка діє
на підставі довіреності в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Донецької міської
Ради, про визнання недійним та
скасування розпорядження управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради про видачу дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру і визнання недійсним та
скасування дублікату свідоцтва про
право власності на квартиру,
підтримала у повному обсязі, надала
пояснення аналогічні тим, що викладені
у позовній заяві і просила суд
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у
повному обсязі.

Відповідачка - ОСОБА_2 в судове
засідання не прибула, але звернулась до
суду з письмовою заявою в якій
зазначила, що вона не заперечує проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Донецької міської
Ради, про визнання недійним та
скасування розпорядження управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради про видачу дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру і визнання недійсним та
скасування дублікату свідоцтва про
право власності на квартиру, і просить
суд розглянути справу без її участі,
тому суд вважає можливим розглянути
цивільну справу у відсутність
відповідачки, по наявним у справі
доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158
ч.2, 169 ЦПК України.

Відповідачка - ОСОБА_3 в судове
засідання повторно не прибула, про
причини неявки суд не повідомила, про
час та місце розгляду справи
повідомлялась належним чином, про що
свідчать документи, які знаходяться в
матеріалах справи, тому суд вважає за
можливе розглянути цивільну справу у
відсутність відповідачки ОСОБА_3 на
підставі наявних у справі доказів,
відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Представник відповідача - Донецької
міської Ради в судове засідання не
прибув, але звернувся до суду з
письмовою заявою в якій просив суд
розглянути справу без участі
представника відповідача, тому суд
вважає можливим розглянути цивільну
справу у відсутність представника
відповідача, по наявним у справі
доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158
ч.2, 169 ЦПК України.

Суд вислухавши пояснення представника
позивача та вивчивши матеріали справа
дістається висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Донецької
міської Ради, про визнання недійним та
скасування розпорядження управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради про видачу дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру і визнання недійсним та
скасування дублікату свідоцтва про
право власності на квартиру, знайшли
своє повне підтвердження в судовому
засіданні і підтверджені матеріалами
справи, тому підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
Калінінським районним судом м.
Донецька 15 жовтня 2012 року було ухвалено
рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Донецької
міської Ради, про визнання недійним та
скасування розпорядження про
приватизацію квартири та свідоцтва про
право власності.

Цим рішенням було встановлено, що на
підставі рішення виконкому районної
ради народних депутатів м. Донецька від
10.11.1999 року №739/3 ОСОБА_4 - чоловіку
ОСОБА_2 був виданий ордер для вселення у
службове житлове приміщення - квартиру
АДРЕСА_1. Рішенням виконкому
Калінінської районної Ради м. Донецька
від 14.02.2001 року №93 зазначену квартиру
було виключено із складу службових,
відкрито особовий рахунок на ОСОБА_4 і
склад сім'ї з трьох осіб. Рішенням
виконкому Калінінської районної у м.
Донецьку Ради від 14.09.2005 року №414 у
зв'язку зі смертю ОСОБА_4 дозволено
переоформлення договору найму
квартири АДРЕСА_1 на його дружину
ОСОБА_2, яка зареєстрована і проживає в
квартирі з 23.08.2000 року, склад сім'ї з
однієї особи. Згідно з довідкою від
09.07.2012 року, наданою ЖЄК №5, у зазначеній
квартирі була прописана мати основного
наймача квартири - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
На підставі заяви ОСОБА_2 про передачу
квартири в порядку приватизації у
приватну власність, Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради видало ОСОБА_3 свідоцтво
про право власності від 22.03.2006 року №1059.
Після цього 30.05.2006 року були зняті з
реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_3
та ОСОБА_1, яка прописана за вказаною
адресою 11.05.2006 року (дочка основного
наймача квартири). Відповідно до акту
ЖЄК №5 від 05.10.2012 року ОСОБА_3 фактично
ніколи не проживала у спірній квартирі,
охоронці та сусіди по будинку, її не
знають і ніколи не бачили. Заяву про
передачу квартири у приватну власність
подано від імені ОСОБА_2 і підписано
ОСОБА_3, а будучи неповнолітньою ОСОБА_1
не підписувала заяву і її мати ОСОБА_2
також від імені неповнолітньої дочки
заяву також не підписувала. У довідці
про склад сім'ї були вказані ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 Таким чином, про
приватизацію зазначеної квартири
позивачка дізналась тільки в 2012 році
від своєї матері ОСОБА_2 Оскільки
позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, і
вона була неповнолітньої під час
проведення приватизації спірної
квартири, тому вона не мала можливості
захистити свої права.

З цих підстав судом було зроблено
висновок, що права та інтереси
позивачки, як неповнолітньої особи, не
були враховані при проведенні
приватизації спірної квартири, і
спірна квартира була передана у
власність виключно ОСОБА_3, хоча інші
наймачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не надавали
письмової відмови від приватизації
квартири. Також суд прийшов до висновку
що Рішення Донецької міської ради про
передачу квартири АДРЕСА_1 в приватну
власність ОСОБА_3 було прийнято в
порушення вищевказаних вимог
законодавства України.

Зазначеним рішенням суду позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
Донецької міської Ради, про визнання
недійним та скасування розпорядження
про приватизацію квартири та свідоцтва
про право власності були задоволені,
було визнано недійсним та скасовано
розпорядження відділу приватизації
Донецької міської ради №1059 від 22.03.2006
року про приватизацію ОСОБА_3 квартири
АДРЕСА_1, також цим рішенням було
визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про право власності ОСОБА_3
на квартиру АДРЕСА_1 №1059 від 22.03.206 року.

Рішення Калінінського районного суду
м. Донецька від 15 жовтня 2012 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Донецької міської
Ради, про визнання недійним та
скасування розпорядження про
приватизацію квартири та свідоцтва про
право власності, набрало законної сили
26.10.2012 року.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Також судом встановлено, що 25.02.2013 року
ОСОБА_2 звернулась до Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради із заявою про оформлення
передачі у спільну часткову власність
(у рівних частинах) квартири,
розташованої за адресою АДРЕСА_1, яку
займає вона і зареєстровані члени її
сім'ї.

25.04.2013 року позиваці ОСОБА_1 з
Управляння комунальних ресурсів
Донецької міської Ради надійшла
відповідь в якій було зазначено, що гр.
ОСОБА_3 замість втраченого свідоцтва
про право власності на квартиру на
підставі розпорядження управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради від 10.01.2012 року №3-р був
виданий дублікат свідоцтва про право
власності на квартиру від 22.03.2006 року
№1059. На момент винесення рішення суду
від 15.10.2012 року позивачці не було відомо
про те, що оригінал свідоцтва про право
власності на спірну квартиру був
загублений ОСОБА_3 і їй було видано
дублікат свідоцтва про справо
власності.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги, що рішенням Калінінського
районного суду м. Донецька від 15 жовтня
2012 року, яке набрало законної сили
26.10.2012 року, було визнано недійсним та
скасовано розпорядження відділу
приватизації Донецької міської ради
№1059 від 22.03.2006 року про приватизацію
ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 і також цим
рішенням було визнано недійсним та
скасовано свідоцтво про право
власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1
№1059 від 22.03.206 року, суд вважає, що
підлягає визнанню недійсним та
скасуванню - розпорядження управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради від 10.01.2012 року №3-р про
видачу ОСОБА_3 дублікату свідоцтва про
право власності на квартиру,
розташовану за адресою АДРЕСА_1., - та
дублікат свідоцтва про право власності
ОСОБА_3 на квартиру, розташовану за
адресою АДРЕСА_1, виданий управлінням
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради 22.03.2006 року №1059.

З цих підстав, суд позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Донецької
міської Ради, про визнання недійним та
скасування розпорядження управління
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради про видачу дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру і визнання недійсним та
скасування дублікату свідоцтва про
право власності на квартиру, вважає
обґрунтованими і задовольняє у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 130, 158, 169, 209, 212, 214-215, 216
ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
та Донецької міської Ради, про визнання
недійним та скасування розпорядження
управління комунальних ресурсів
Донецької міської Ради про видачу
дублікату свідоцтва про право
власності на квартиру і визнання
недійсним та скасування дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати
розпорядження управління комунальних
ресурсів Донецької міської Ради від
10.01.2012 року №3-р про видачу ОСОБА_3
дублікату свідоцтва про право
власності на квартиру, розташовану за
адресою АДРЕСА_1.

Визнати недійсним та скасувати
дублікат свідоцтва про право власності
ОСОБА_3 на квартиру, розташовану за
адресою АДРЕСА_1, виданий управлінням
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради 22.03.2006 року №1059.

Рішення суду може бути оскаржене в
Апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду.

СУДДЯ
СВАТІКОВ А.В. 19.02.2014