Справа №200/9651/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової
Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

за участі позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
Сьома Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про встановлення
факту проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю, усунення від права на
спадкування, визнання права власності
в порядку спадкування, зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа
Сьома Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про встановлення
факту родинних відносин, визнання
права власності в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
відповідача та неодноразово уточнивши
позовні вимоги, в останній редакції
25.02.2014 року, які підтримала в судовому
засіданні, просила суд:

- встановити факт її проживання зі
спадкодавцем ОСОБА_7 однією сім'єю не
менше як п'ять років до часу відкриття
спадщини, а саме з 01.09.2006 року по
ІНФОРМАЦІЯ_6;

- усунути ОСОБА_3 від права на
спадкування після ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6;

- визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом після
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 35,3
кв.м, житловою площею 16,9 кв.м, яка
складається з: житлової кімнати площею
16,9 кв.м, кухні площею 8,5 кв.м, ванної
кімнати площею 2,1 кв.м, вбиральні площею
1,2 кв.м, коридору площею 3,6 кв.м, лоджії 3,0
кв.м, яка належала ОСОБА_7 на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 23.10.1997 року, зареєстрованого в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі за №373п-19.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6
померла ОСОБА_7, яка була її найближчою
подругою, та яка ніколи не перебувала у
шлюбі і не мала дітей, зокрема як і вона
сама. Більше 20 років вони разом
працювали в Управлінні капітального
будівництва Дніпропетровської міської
ради, де отримали по квартирі в одному
під'їзді будинку АДРЕСА_1. Так, ОСОБА_7
було виділено квартиру АДРЕСА_1, а їй -
квартиру АДРЕСА_2 зазначеного будинку.
Весь час вони постійно товаришували,
допомагали по господарству одна одній,
а по виходу на пенсію їм взагалі стало
важко жити самостійно, оскільки пенсія
мізерна, а допомоги чекати не від кого.

Починаючи з 01.09.2006 року у ОСОБА_7
загострився цукровий діабет, і вони
вирішили здавати її (позивача) квартиру
у найм, а жити разом в квартирі ОСОБА_7, у
зв'язку з чим вона вимушена була
перенести свої речі до квартири
подруги, і вони почали жити однією
сім'єю як рідні сестри, вели спільний
бюджет, що складався з пенсій та
орендної плати за її квартиру. Вели
спільне господарство, лікували одна
одну, піклувались одна за одною. Всі
кошти зберігали в тумбочці на кухні,
звідкіль їх брали на поточні потреби,
як-то їжу, одяг, сплату комунальних
послуг. За усною домовленістю з ОСОБА_7
вирішили, що той, хто переживе іншого,
успадкує половину грошей від квартири,
що буде предметом спадщини, а решту
витратить на благодійність. За рахунок
отримуваної орендної плати від здачі в
найм її квартири вони почали краще
харчуватись та коштів вистачало на
лікування. Кожен день вона робила уколи
ОСОБА_7, яка страждала на цукровий
діабет, не дивлячись на те, що сама
також має серцево-судинні
захворювання.

З грудня 2006 року внаслідок хронічного
захворювання у ОСОБА_7 виникли проблеми
з суглобами ніг та рук, їй стало важко
пересуватись навіть квартирою, а
останній рік свого життя залишалась
фактично лежачою після того, як
отримала перелом шийки стегна.

Увесь цей час вона була єдиною особою,
котра доглядала за хворою ОСОБА_7,
кормила її. За життя, ОСОБА_7
телефонувала до дальніх родичів, проте
вони жодного разу не приїхали і
допомоги не надали, у зв'язку з чим у неї
погіршилось ставлення до них. Крім
того, зі слів померлої, дальня родичка
відмовилась надавати їй допомогу,
оскільки ОСОБА_7 не переоформила на неї
квартиру. Позивач жодного разу не
бачила відповідача, проте одного разу
спілкувалась телефоном з жінкою,
мабуть відповідачем, вислухавши
погрози з приводу обіцянки померлої
ОСОБА_7 заповісти квартиру їй
(позивачу).

Після смерті ОСОБА_7 вона її поховала та
встановила їй пам'ятник. За таких
обставин, вважає відповідача негідним
спадкоємцем на підставі ч.5 ст.1224 ЦК
України.

На теперішній час, як і раніше, вона
проживає у квартирі померлої, а свою
все також здає у найм. Вимоги до ОСОБА_3
пред'явлені нею у зв'язку з тим, що
рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 16.09.2013 року встановлено факт
родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_7
З цим рішенням суду позивач не
погодилась та 17.12.2013 року подала на
нього апеляційну скаргу.

На підставі ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України, а
також ст.1264 ЦК України вважає себе
особою, яка фактично прийняла у спадок
усе майно, що належало ОСОБА_7

ОСОБА_3 позовних вимог не визнала та
звернулась до суду з зустрічною
позовною заявою, відповідно якої
просила:

- визнати, що вона є двоюрідною
сестрою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6;

- визнати за нею право власності в
порядку спадкування за правом
представлення на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 35,3
кв.м, житловою площею 16,9 кв.м, яка
складається з: житлової кімнати площею
16,9 кв.м, кухні площею 8,5 кв.м, ванної
кімнати площею 2,1 кв.м, вбиральні площею
1,2 кв.м, коридору площею 3,6 кв.м, лоджії 3,0
кв.м.

В обґрунтування зустрічних позовних
вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6
померла її двоюрідна сестра ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала та була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Після її смерті вона звернулась до
Сьомої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, проте їй було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
документів, які підтверджують родинні
стосунки з померлою.

Батьком померлої ОСОБА_7 був ОСОБА_9, 1912
року народження, який в свою чергу
доводився рідним братом матері її
(ОСОБА_3) ОСОБА_10, 1918 року народження. Її
мати ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_7, а
дядько ОСОБА_9 загинув ІНФОРМАЦІЯ_8.
Відповідно даних відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ГУЮ в
Чернігівській області відсутні актові
записи про народження ОСОБА_10, ОСОБА_9,
ОСОБА_7

Тому, документально підтвердити факт
наявності родинних відносин між нею та
померлою ОСОБА_7 вона не змогла і
звернулась до Суворівського районного
суду м. Одеси з метою встановлення
даного факту.

Рішення Суворівського районного суду
м.Одеси від 16.09.2013 року було скасовано
апеляційним судом Одеської області
ухвалою від 17.12.2013 року.

З померлою ОСОБА_7 підтримували родинні
стосунки троюрідна сестра ОСОБА_11, яка
мешкає в Дніпропетровську, племінниця
ОСОБА_12 та вона, проте, жоден з них не
бачив і не чув, щоб ОСОБА_1 проживала в
квартирі ОСОБА_7, чи мала з нею спільний
бюджет і господарство.

Не визнає ОСОБА_1 спадкоємцем померлої
ОСОБА_7, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є
лише сусідкою померлою, яка
намагається в такий спосіб заволодіти
майном померлої.

Оскільки спадкоємці попередніх черг
відсутні, а вона спадкує за правом
представлення, просить визнати за нею
право власності на спадщину.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 первісні позовні
вимоги підтримали, наполягали на їх
задоволенні з урахуванням уточнень,
посилаючись на обставини, вказані в
позові. Проти задоволення зустрічних
позовних вимог заперечували, просили в
них відмовити, посилаючись на їх
безпідставність.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні проти
задоволення первісних позовних вимог
заперечували, просили в них відмовити,
посилаючись на обставини, викладені в
зустрічному позові. Зустрічні позовні
вимоги підтримали та просили їх
задовольнити.

Представник третьої особи - Сьомої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори надав в судове
засідання заяву про розгляд справи без
його участі.

Заслухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення первісних позовних вимог
та відмову в задоволенні зустрічного
позову за наступних підстав.

Відповідно до ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово; кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Згідно з Главою 86 ЦК України за
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття всіма
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують спадкоємці
відповідної черги. Зокрема, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері. У третю
чергу право на спадкування за законом
мають рідні дядько та тітка
спадкодавця. У четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини. У п'яту чергу право
на спадкування за законом мають інші
родичі спадкодавця до шостого ступеня
споріднення включно.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає
справи про встановлення факту: 1)
родинних відносин між фізичними
особами; 2) перебування фізичної особи
на утриманні; 3) каліцтва, якщо це
потрібно для призначення пенсії або
одержання допомоги по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню; 4) реєстрації
шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5)
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу; 6) належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті; 7) народження особи в певний
час у разі неможливості реєстрації
органом державної реєстрації актів
цивільного стану факту народження; 8)
смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті; 9) смерті особи, яка
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру. У судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Факт родинних відносин між фізичними
особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК)
встановлюється в судовому порядку,
коли цей факт безпосередньо породжує
юридичні наслідки. Наприклад, якщо
підтвердження такого факту необхідне
заявникові для одержання в органах, що
вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва
про право на спадщину, для оформлення
права на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ
від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику
у справах про спадкування» справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Відповідно до п.21 цієї Постанови при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК про те, що сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом. До спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка (чоловік),
які проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

Згідно п.23 якщо постійне проживання
особи зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження

Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що
однією із форм судового захисту
цивільних прав та інтересів є визнання
права.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_6
померла ОСОБА_7 у віці 70 років, про що
відділом державної реєстрації смерті
Дніпропетровського МУЮ видано
свідоцтво серії НОМЕР_1.

По її смерті відкрилась спадщина на
квартиру АДРЕСА_1, яка належала
померлій на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 23.10.1997
року, виданого виконкомом міської ради
народних депутатів.

Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 35,3
кв.м., житлову 16,9 кв.м. та складається з:
житлової кімнати поз.5, площею 16,9 кв.м.,
кухні поз.4 , площею 8,5 кв.м., ванної
кімнати поз. 2, площею 2,1 кв.м., вбиральні
поз.3, площею 1,2 кв.м., коридору поз.1,
площею 3,6 кв.м., лоджії, площею 3,0 кв.м.

Відповідно до паспортних даних, ОСОБА_1
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 з
26.06.1984 року.

18.10.2012 року по смерті ОСОБА_7 Сьомою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою відкрито
спадкову справу №983/2012 на підставі
заяви ОСОБА_1

З метою дотримання Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, державним
нотаріусом зроблено запит до
Спадкового реєстру з метою
встановлення наявності
заповіту/спадкового договору померлої
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру встановлено наявність
заповіту ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в Чернігівській
обл., Семенівському районі, с.Іванівка,
де Семенівською районною державною
нотаріальною конторою 17.04.2009 року
заведено спадкову справу.

ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6
заповіту не залишила.

23.11.2012 року до Сьомої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3,
яка мешкає в м.АДРЕСА_3, зазначивши про
ступінь родинного зв'язку - двоюрідна
сестра померлої. Крім того, зазначила,
що є ще один спадкоємець майна померлої
за законом - ОСОБА_13.

В свою чергу, 23.11.2012 року ОСОБА_13,
яка мешкає в АДРЕСА_4, звернулась до
Сьомої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та зазначила іншим
спадкоємцем за законом ОСОБА_3.

22.04.2013 року завідуючою Сьомої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори винесено
постанову про відмову у посвідченні
нотаріальної дії, якою відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7, оскільки відсутні
документи, що свідчать про наявність
родинних стосунків.

Рішенням Суворівського районного суду
м.Одеси від 16.09.2013 року встановлено факт
родинних відносин між ОСОБА_3 та її
двоюрідною сестрою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 17.12.2013 року зазначене
рішення суду скасовано, а заяву ОСОБА_3
про встановлення факту родинних
відносин залишено без розгляду,
оскільки від установлення факту
безпосередньо майнові права заявника
не виникають, а існує спір про право на
спадкування (ч.6 ст.235 ЦПК України).

Разом з тим, 15.02.2013 року завідуючою
Сьомої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Черновською Л.Г.
винесено постанову про відмову у
посвідченні нотаріальної дії, якою
відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7, оскільки
відсутні документи, що свідчать про
наявність родинних стосунків.

За змістом довідки відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області від 31.01.2013 року №03.4.2-19/11.1-22/40,
запис про народження ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 по м.Семенівка
Семенівського району, Чернігівської
області не виявлено.

За змістом довідки відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області від 31.01.2013 року №03.4.2-19/11.1-22/39,
запис про народження ОСОБА_9, за 1887-1944
роки по м.Семенівка Семенівського
району, Чернігівської області не
виявлено.

За змістом довідки відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області від 31.01.2013 року №03.4.2-19/11.1-22/41,
запис про народження ОСОБА_10, 1918 року
народження по м.Семенівка
Семенівського району, Чернігівської
області не виявлено.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_11 в Жадово Перше,
Семенівського району, Чернігівської
області, батьками її є: батько - ОСОБА_27,
мати - ОСОБА_10.

29.01.1977 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_3
укладено шлюб (свідоцтво серії НОМЕР_3).

Згідно архівної довідки від 12.03.2013 року
Центрального архіву Міністерства
оборони Російської Федерації в
м.Подольську, Московської області,
ОСОБА_9, 1912 року народження, уродженець
м. Семеновка, Семенівського району,
Чернігівської області, загинув
ІНФОРМАЦІЯ_8, перебував у шлюбі з
ОСОБА_18.

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_10 у віці 72
років в м.Пушкіно, Московської області
РСФСР, свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_4.

Згідно довідки УПСЗН Бабушкінської
районної в м.Дніпропетровську ради,
ОСОБА_7 перебувала на обліку в Єдиному
державному автоматизованому реєстрі
осіб, які мають право на пільги, як
дитина війни та користувалась ними до
дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_6, отримувала
допомогу територіального центру
обслуговування (надання соціальних
послуг) Бабушкінської районної в
м.Дніпропетровську ради.

Відповідно до довідки УПФ в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 22.11.2013 року,
ОСОБА_7 отримувала пенсію державного
службовця з 20.02.1977 року по 30.09.2012 року в
розмірі 1 927,85 грн.

Згідно довідки територіального центру
обслуговування (надання соціальних
послуг) Бабушкінської районної в
м.Дніпропетровську ради від 09.01.2014 року,
з 20.06.2006 року по 02.10.2012 року ОСОБА_7
обслуговували робітники
територіального центру.

З Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області судом
витребувалась інформація щодо підстав
проведення огляду у квартирі, що є
предметом спору, а також копії
відповідних процесуальних документів,
проте за повторним невиконанням ухвали
суду, представником відповідача
клопотання про витребування доказів
знято з розгляду.

Крім того, судом було витребувано
амбулаторну картку померлої ОСОБА_7,
яка перебувала на обліку в КЗ «Міська
клінічна лікарня №16» та встановлено,
що остання перебувала на обліку у
ендокринолога з 1993 роки з діагнозом
цукровий діабет 2 типу,
інсулінозалежна; перебувала на обліку
у терапевта з діагнозом кардіосклероз
атеросклеротичний, регулярно
проходила обстеження та отримувала
лікування.

24.09.2012 року ОСОБА_7 звернулась до
травмпункту, де встановлено перелом
шийки правого стегна, стан стабільно
тяжкий, мешкає одна, доглядають
соціальні робітники та сусіди.

Відповідно до товарного чеку №1835 від
ІНФОРМАЦІЯ_6 замовником ритуальних
послуг для поховання ОСОБА_7 є ОСОБА_1.

Окрім того, 07.08.2013 року ОСОБА_1 уклала з
ФОП ОСОБА_19 договір про виконання робіт
№02-08/07, предметом якого є виготовлення
пам'ятника з нанесенням портрету
ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_10-ІНФОРМАЦІЯ_6), ПІБ
та епітафії.

Даний договір виконаний обома
сторонами, про що свідчить гарантійний
талон до договору, квитанція до
прибуткового касового ордеру №60 від
07.08.2013 року та №27 від 10.09.2013 року, акт
виконаних робіт від 14.09.2013 року,
фотокартки пам'ятника.

Таким чином, усі витрати на поховання
ОСОБА_7 понесені та підтверджені ОСОБА_1

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обгрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
яка була допитана в якості свідка,
пояснила, що знайома з померлою ОСОБА_7
близько 34 років, разом працювали та
отримували квартири, мешкали як сусіди
поруч 30 років, її квартира на поверх
вище, за весь цей час вона родичів
ОСОБА_7 не бачила, 20 років тому померла
перенесла операцію, однак знову ж таки,
родичі її не відвідували, хоча вона їм
повідомляла, після операції розпочався
діабет, стала інсулінозалежна, однак
деякий час продовжувала працювати.
Після виходу ОСОБА_7 на пенсію її стан
погіршився, оскільки хвороба
прогресувала, тому вона допомагала їй
прасувати, прибирати, купатись,
оскільки рідних поруч не було. З 2005 року
стан здоров'я ОСОБА_7 погіршився, вона
придбала їй пральну машинку та бойлер,
повідомила, що не може весь час
навідуватись до неї, тому потрібно
вирішувати цю проблему з родичами.
ОСОБА_7 телефонувала родичам, просила
її доглянути, пропонувала залишити їм
квартиру, однак вони відмовились,
вимагали наперед переоформити
квартиру, тому вона злякавшись, що
залишиться на вулиці, відмовилась.
Тому, вони домовились, що вона буде
відвідувати ОСОБА_7 вночі, це було у
вересні 2006 року. ОСОБА_7 неодноразово
падала, зламала ключицю, а в середині
вересня 2012 року в неї виявили тріщину
шийки правого стегна, заборонили
пересуватись. З вересня 2006 року по
вересень 2012 року вона мешкала разом з
померлою ОСОБА_7, мала з нею спільний
бюджет, разом харчувались та купувала
їй ліки, відносилась до неї як до
сестри. В кінці вересня 2013 року в неї
загостилась власна хвороба і вона
вимушена була поїхати до лікарні, а з
ОСОБА_7 залишились ОСОБА_20 та знайома
ОСОБА_11, які її доглядали, однак через
деякий час вони їй зателефонували і
повідомили, що стан ОСОБА_7 погіршився,
їй викликали швидку, проте вона
померла. ОСОБА_1 відразу повернулась з
лікарні, аби займатись похованням. Алла
зателефонувала родичам аби повідомити
про смерть ОСОБА_7, однак на поховання
ніхто не приїхав, в квартирі
встановлений стаціонарний телефон,
проте у зв'язку з відсутністю
мобільності вона придбала в 2012 році для
ОСОБА_7 мобільний телефон. Померла
неодноразово пропонувала їй
подарувати квартиру, однак вона
відмовлялась з етичних міркувань.
Через 47 днів після смерті ОСОБА_7 до неї
завітали три жінки та чоловік, які
назвалися родичами померлої та почали
вимагати гроші, документи, ключі від
квартири, не спитавши де й коли вона
похоронила ОСОБА_7, у зв'язку з чим вона
передала їм свідоцтво про смерть.
Відповідача вперше побачила в грудні,
коли тривав судовий розгляд в даній
справі. З жовтня 2006 року в її квартирі
мешкає її родичка ОСОБА_17, яка сплачує
за квартиру оренду плату.

Допитані в судовому засіданні з боку
позивача свідки ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_20 під присягу та з
попередженням про кримінальну
відповідальність суду пояснили:

свідок ОСОБА_21 пояснила, що проживає в
одному під'їзді з позивачем ОСОБА_1 з 1984
року, де також мешкала і померла ОСОБА_7
Як відомо свідку, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були
подругами, мешкали разом з вересня 2006
року, вели спільний бюджет,
господарство, оскільки ОСОБА_7 хворіла
на цукровий діабет та мала деформовані
кінцівки, не могла себе самостійно
обслуговувати, в квартирі ОСОБА_1
мешкала дівчина. За життя до ОСОБА_7
ніякі родичі не приїжджали, про них
вона не розповідала. ОСОБА_7
відвідували соціальні робітники, які
приносили пенсію та інсулін.

свідок ОСОБА_22 пояснила, що знає
позивача ОСОБА_1 та померлу ОСОБА_7 з 1986
року, оскільки живе в тому ж будинку,
неодноразово робила уколи померлій,
при цьому відповідача ОСОБА_3 жодного
разу не бачила. Їй відомо, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_7 проживали разом з вересня 2006
року, вели спільний бюджет, разом
харчувались, при цьому померла не могла
себе самостійно обслуговувати,
оскільки у неї був діабет та
деформовані кінцівки, коли вона
відвідувала померлу, ОСОБА_1 була у
квартирі. В день смерті ОСОБА_7 позивач
ОСОБА_1 знаходилась у лікарні, однак
відразу приїхала. Як пояснювала їй
померла ОСОБА_7, їй найближчою особою
була ОСОБА_1, оскільки родичам вона не
була потрібна. Ніяких родичів померлої
вона ніколи не бачила, ні на похованні,
ні на 9 днів, ні на 40 днів.

свідок ОСОБА_23 пояснила, що віднаймала
квартиру позивача ОСОБА_1 з 2006 року по
2012 рік, де жила разом з матір'ю ОСОБА_1,
сплачувала орендної плати на місяць 500
грн., а також комунальні послуги. Була
знайома з померлою ОСОБА_7, оскільки
іноді їй допомагала, бачила, що ОСОБА_1,
яка мешкала разом з померлою, готує їжу.

свідок ОСОБА_20 пояснила, що була
знайома з ОСОБА_7 з 1978 року, оскільки
працювали разом. Померла їй пояснювала,
що з родичами стосунків не підтримує і
допомоги не чекає, тому коли в неї
виявили діабет і їй стало важко за
собою доглядати, вона просила її про
допомогу, яку надати свідок не могла,
оскільки мала свою сім'ю, тому
доглядала її ОСОБА_1, якій вона хотіла
подарувати квартиру. Весь час, коли
вона навідувалась до померлої, ОСОБА_1
була в квартирі, вони разом проживали
та харчувались, за поховання та
пам'ятник платила ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснила, що померла ОСОБА_7 є
донькою її рідної тітки ОСОБА_7, проте
свідоцтва про народження тітки та
померлої ОСОБА_7 не збереглось, тому
вона не може довести факту родинних
відносин. Як пояснювала їй бабуся
ОСОБА_24, яка перебувала у шлюбі з
ОСОБА_25, у неї було 4 синів та 2 дочки,
проте, вона не знає від скількох шлюбів.
На похорони вона не приїхали, оскільки
на той час перебувала в РФ, Москва, у
своєї сестри ОСОБА_13 Витрати на
поховання ОСОБА_1 вона не
відшкодовувала, оскілки ще за життя
ОСОБА_7 продала за 40 000 доларів США
будинок своєї померлої рідної сестри, і
частину коштів віддала особі, яка її
доглядала до смерті, а частина
залишилась у неї, тому вважає, що наразі
ці кошти знаходяться у ОСОБА_1
Пояснила, що не допомагала померлій,
оскільки та не потребувала допомоги та
не просила про неї.

Допитані в судовому засіданні з боку
відповідача свідки ОСОБА_13, ОСОБА_12,
ОСОБА_11 під присягу та з попередженням
про кримінальну відповідальність суду
пояснили

свідок ОСОБА_13 пояснила, що є сестрою
ОСОБА_3, побачила позивача ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_7, яка передала їм
свідоцтво про смерть. Зі слів свідка
ОСОБА_13 вона та її сестра є доньками
ОСОБА_10, а померла ОСОБА_7 - донькою
ОСОБА_9, тобто ОСОБА_10 та ОСОБА_9 рідні
брат та сестра. В 2011 році вона та її
рідна сестра ОСОБА_3 відвідували
померлу ОСОБА_7, тому знали про її
хвороби, зокрема на цукровий діабет.
Сестрам була відомо, що ОСОБА_7
незадовго до смерті зламала ногу, проте
додзвонитись не змогли і на наступний
день дізнались про її смерть. На
поховання ОСОБА_7 вони не приїздили,
оскільки були на весіллі у РФ. Їм
відомо, що похованням займалась
позивач ОСОБА_1 Заяву про прийняття
спадщини подавали удвох (ОСОБА_13 та
ОСОБА_3), при цьому ОСОБА_13 відмовилась
на користь своєї сестри. Як зазначила
свідок, її двоюрідна сестра ОСОБА_7 в
матеріальній допомозі не потребувала,
з позивачем ОСОБА_1 відносин не
підтримувала, остання їй не допомагала,
оскільки померла мала до неї
недоброзичливе відношення, єдиною її
подругою була Рая, прізвище не відомо.
Крім того, свідок зазначила, що жодних
документів в архіві відділу реєстрації
актів в м. Семенівка та в церковній
книзі щодо народження її дядька та
матері не збереглось, усе, що їй відомо
вона знає зі слів бабусі.

свідок ОСОБА_12 пояснила, що померла
ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_9 та ОСОБА_18, а
ОСОБА_10 є матір'ю ОСОБА_3, донькою якої
вона є. З померлою часто спілкувалась,
приїжджала в гості, деформації
кінцівок вона не бачила, пенсія у
померлої була нормальна, у допомозі не
потребувала.

свідок ОСОБА_11 пояснила, що відповідач
є її троюрідною сестрою, як і померла
ОСОБА_7, яку вона знала з народження та
постійно з нею спілкувалась,
приїжджаючи до неї в гості. Зазначила,
що два роки до смерті ОСОБА_7 вона
приїжджала 1-2 рази на неділю, купувала
їй продукти, а коли виявили тріщину
шийки стегна померлу доглядала
сусідка, вона намагалась знайти їй
доглядача, однак не змогла. Останнього
разу бачила померлу 28.09.2012 року,
дізналась від неї про намір скласти
заповіт на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_13,
однак не встигла. Пояснила, що ОСОБА_7
обслуговувала себе сама, пересувалась
без сторонньої допомоги до самої
смерті, ніяких операцій за життя не
робила, ключицю не ламала, інших
переломів не отримувала.

Таким чином, з пояснень сторін та
свідків судом встановлено факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_7 та
ОСОБА_1 з 01 вересня 2006 року по 01 жовтня
2012 року, при цьому фактична відсутність
ОСОБА_1 в день смерті ОСОБА_7 та за
кілька днів до цього не спростовує
висновку суду, оскільки позивач
потребувала медичної допомоги та
знаходилась на стаціонарному
лікуванні, і рішення про проживання
окремо за зміною обставин ані вона, ані
померла не приймали, продовжуючи мати
спільний бюджет та господарство.

Суд критично ставиться до пояснень
свідків з боку відповідача - ОСОБА_12,
ОСОБА_11, ОСОБА_13, які стверджували, що
жодного разу не бачили ОСОБА_1 в
квартирі померлої ОСОБА_7, оскільки
свідки з боку позивача та власне сама
позивач ствердили, що родичі померлої
її не відвідували, допомоги не
надавали, а отже не могли знати про
проживання ОСОБА_1 разом з померлою.
Такі обставини підтверджуються поміж
іншого і незнанням свідками з боку
відповідача дійсного стану здоров'я
померлої ОСОБА_7 на предмет наявних
захворювань, а саме: цукрового діабету
другого ступеню, що викликає
інсулінозалежність та дієту з частими
прийманнями їжі, атеросклероз,
хронічний панкреатит, холецистит,
ламкість кісток та артрит мілких
кісток кінцівок, що підтверджується
даними амбулаторної картки.

Зібрані по справі документальні докази
не дають підстав стверджувати про
наявність родинних стосунків між
померлою ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_3,
ОСОБА_13, оскільки по-перше факт
родинних відносин між ОСОБА_10 та ОСОБА_9
не доведений, доказів того, що ОСОБА_25
та ОСОБА_24 були їх батьками суду не
представлено, свідки з боку
відповідача плутають кількість дітей
останніх, надають протилежні свідчення
щодо того, хто був батьками померлої
ОСОБА_7 (чи ОСОБА_9 чи одна з його сестер),
по-друге, за інформаційною довідкою зі
Спадкового реєстру наявний запис про
спадкодавця ОСОБА_7, 1929 року народження,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в
Чернігівській області, Семенівського
району, с.Іванівка, де, як стверджує
відповідач, та свідки з її боки, вона та
померла народились.

Отже, доказів наявності родинних
відносин з ОСОБА_7 відповідачем не
представлено, свідчення неоднозначні
та жодна з опитаних осіб не змогла дати
розгорнуту відповідь стосовно складу
сім'ї та походження померлої, у зв'язку
з чим суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 за їх недоведеністю.

Оскільки судом встановлено факт
проживання позивача ОСОБА_1 зі
спадкодавцем ОСОБА_7 однією сім'єю
понад п'ять років на день смерті
спадкодавця, при цьому позивачем вже
отримано відмову нотаріуса у
посвідченні нотаріальної дії, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту та визнання права
власності обґрунтованими, доведеними,
вірно обраними як спосіб захисту
порушеного, невизнаного чи
оспорюваного права, а тому такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
про усунення ОСОБА_3 від права на
спадкування, то ці вимоги судом не
задовольняються, оскільки факт
родинних відносин ОСОБА_3 зі
спадкодавцем не довела, як і позивач
отримала відмову в посвідченні
нотаріальної дії, і спадкоємцем майна
померлої не є.

Стаття 182 ЦК України передбачає, що
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" право
власності на нерухоме майно підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Згідно ст. 19 Закону підставою для
державної реєстрації прав, що
посвідчують виникнення, перехід,
припинення речових прав на нерухоме
майно, обмежень цих прав є, в тому числі,
рішення суду стосовно речових прав на
нерухоме майно, що набрало законної
сили.

Згідно зі ст.2 цього Закону, державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження
таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати
по справі покладаються на відповідача,
в межах сплачених позивачем при подачі
позову до суду - на користь останньої, в
межах, сплачених відповідачем при
подачу зустрічного позову - не
відшкодовуються, а в дохід держави
стягується сума судового збору 670,09
грн., які не доплачені позивачем при
подачі уточненого позову.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 3, 10, 11, 57-60, 169, 197, 209, 212 - 215
ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, з 01 вересня 2006
року по 01 жовтня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 /іпн НОМЕР_5/ право
власності в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6, на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 35,3 кв.м, житловою
площею 16,9 кв.м, яка складається з:
житлової кімнати площею 16,9 кв.м, кухні
площею 8,5 кв.м, ванної кімнати площею 2,1
кв.м, вбиральні площею 1,2 кв.м, коридору
площею 3,6 кв.м, лоджії 3,0 кв.м, яка
належала ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва
про право власності на житло від 23.10.1997
року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в
реєстровій книзі за №373п-19.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір у розмірі 784 грн.
79 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 670,09 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити в повному обсязі.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_3, не
відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга
подається апеляційному суду через
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська.

Суддя
Т.В. Шевцова