Справа №
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2014 р.

смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької
області у складі: головуючого судді
Нагорного А.О., при секретарі судового
засідання Сафоновій І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, у якому просить стягнути з
відповідача на відшкодування завданої
йому злочином матеріальної шкоди у
розмірі 2387,06 грн. та моральної шкоди у
розмірі 20000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач 15.10.2013 р., перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння,
спричинив йому в області голови та
плечових суглобів легких тілесних
ушкоджень. Вироком Веселівського
районного суду Запорізької області від
03.02.2013 р. відповідача визнано винним у
скоєнні кримінального правопорушення
за ч.2 ст.128 та ч.2 ст.125 КК України і
призначено покарання із застосуванням
ч.4 ст.70, ст.72 КК України у виді
позбавлення волі на строк чотири роки
два місяці.

У своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що
внаслідок протиправних дій ОСОБА_2
завдав йому матеріальну шкоду на
загальну суму 2387,06 грн., яка складається
з витрат, понесених ним на придбання
медикаментів для лікування та
проведенням медичного обстеження в
сумі 1978,90 грн., що підтверджується
епікризом Веселівської центральної
районної лікарні з історії хвороби
№3040-2013 за період з 17.10.2013 р. по 01.11.2013 р.,
виписками з медичної картки,
направленнями на проведення
обстеження: комп'ютерної томографії
головного мозку та рентгену, чеками:
фіскальний чек №0032 від 17.10.2013 р. на суму
116,50 грн. (плазмозам); фіскальний чек №0011
від 1810.2013 р. на суму 525,75 грн. (адреналін);
фіскальний чек №0195 від 20.10.2013 р. на суму
2,65 грн. (деконгест); фіскальний чек №0213
від 21.10.2013 р. на суму 192,05 грн. (плазмозам);
фіскальний чек №0029 від 22.10.2013 р. на суму
384,40 грн. (Л-лізіна 5 ампул, реосорбілакт
200 мл, рингера розчин 400 мл., натрія
хлорид 0,9 % 200 мл., пристрій для
крапелиць, нейроксон 1000 4 мл №10, адаптол
пігулки 0,5 №20); фіскальний чек №0124 від
24.10.2013 р. на суму 5,30 грн. (анальгетикі);
фіскальний чек №0125 від 24.10.2013 р. на суму
0,20 грн. (перевязка); фіскальний чек №0010
від 25.10.2013 р. на суму 273,55 грн. (угрисепт,
плазмозан); фіскальний чек №0001 від
27.10.2013 року на суму 18,50 грн.
(психотропні); квитанція до
прибуткового касового ордеру №3828 від
18.10.2013 р. на суму 60,00 грн. (сплата за
проведення рентгену); квитанція до
прибуткового касового ордеру №597 від
25.10.2013 р. на суму 400,00 грн. (сплата за
проведення обстеження комп'ютерної
томограми головного мозку).

Також позивач вказує, що він поніс
витрати на придбання бензину для
поїздки у лікарню в місто Мелітополь та
смт. Веселе в сумі 269,86 грн., що
підтверджується чеками від 25.10.2013 р. на
суму 149,91 грн. та від 18.10.2013 р. на суму 119, 95
грн., а також витрати на придбання
трьох скетч-карток для поповнення
рахунку абонентів мережі «Київстар» та
абонентів передплаченого зв'язку на
суму, еквівалентну 40,00 грн., а всього на
суму 120,00 грн.: картки з рахунком
поповнення НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3.

До завданої матеріальної шкоди позивач
також відніс і витрати на оплату
ксерокса за копіювання документів для
долучення до кримінального
провадження та до позовної заяви на
суму 18,30 грн.: товарний чек від 16.01.2014 р.
на суму 08,80 грн.; довідка - рахунок від
19.11.2013 р. на суму 09,50 грн.

ОСОБА_1 зазначив, що добровільно ОСОБА_2
матеріальну шкоду з моменту вчинення
кримінального правопорушення до
теперішнього часу йому не відшкодовано
та будь-які заходи зі сторони
останнього щодо її відшкодування не
вживаються, у зв'язку з чим він
змушений був звернутися з даною
позовною заявою до суду. Позивач
зазначив, що його позов у кримінальному
провадженні суд залишив без розгляду.

Присутній у судовому засіданні позивач
позовні вимоги у частині стягнення
витрат на відшкодування завданої
злочином матеріальної шкоди у розмірі
2387,06 грн. підтримав повністю. Щодо
позовних вимог у частині відшкодування
моральної шкоди, то ОСОБА_1 розмір
моральної шкоди зменшив з 20000,00 грн. до
10000,00 грн. і заявив, що йому відповідачем
завдані душевні страждання, пов'язані
з пережитими ним подіями. 10000,00 грн. - це
та саме сума, яка відповідає тим
моральним стражданням, які були
заподіяні йому протиправними діями
відповідача. Зазначена сума моральної
шкоди покриє його витрати, які були
затрачені ним на лікування, окрім
придбання ліків, та, які будуть
використані для подальшого лікування,
яке на теперішній час не завершене.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, так як відбуває покарання у
Біленьківській виправній колонії №99.
Проте, судом були вжиті заходи щодо
вручення відповідачеві позовної заяви
та доданих до неї матеріалів.

Відповідач позовну заяву з додатками
до неї та копію ухвали суду отримав, що
підтверджується розпискою від 11.06.2014 р.,
з позовними вимогами не погоджується,
вважає їх завищеними. Справу просить
розглянути без його участі.

Вислухавши позивача ОСОБА_1, вивчивши
думку відповідача, дослідивши у
сукупності надані докази, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований, але підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частина 4 ст.61 ЦПК України передбачає,
що вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено,
що майнова шкода, завдана
неправомірними діями майну фізичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень даних
Пленумом Верховного Суду України в п.2
постанови від 27.03.1992 р. №6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» (з
наступними змінами), суди повинні мати
на увазі, що відповідно до підстав
відповідальності за завдану майнову
шкоду, шкода заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Суд вважає, що з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути
матеріальну шкоду в розмірі 2387,06 грн.,
яка підтверджується платіжними
документами: чеками на купівлю ліків і
кількості куплених лікарняних
препаратів під час лікування, витрат на
поїздку до лікарні міста Запоріжжя
(а.с.8-16).

Стаття 23 ЦК України передбачає, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її права. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Моральна шкода завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів, як це
передбачено ч.1 ст.1168 ЦК України.

Суму моральної шкоди згідно з п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4 зі змінами
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди», суд
повинен визначати залежно від
характеру й обсягу страждань, яких
зазнав позивач, характеру немайнових
витрат і з урахуванням інших обставин;
при цьому суд повинен виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Суд визнає, що діями ОСОБА_2 позивачеві
дійсно спричинено моральну шкоду, яка
виразилася в тому, що відповідач наніс
тілесні ушкодження. З досліджених у
судовому засіданні доказів
вбачається, що позивачеві ОСОБА_1
спричинені фізичні больові страждання,
пов'язані з тілесними ушкодженнями.
Однак суму моральної шкоди у 20000,00 грн.
суд не може задовольнити, так як до
істотних змін в житті позивача травма
не призвела, звичайний спосіб життя був
змінений не на значний час.

Тому суд, виходячи із засад розумності
та справедливості, а також характеру
немайнових витрат (їх тривалості) і
майнового положення відповідача, який
є інвалідом 3 групи загального
захворювання, на теперішній час
відбуває покарання у Біленьківській
виправній колонії №99, задовольнити
позов у цій частині частково, тобто до
10000,00 грн.

Вирішуючи питання про судовий збір, суд
виходить з наступного.

Позивач ОСОБА_1 при подачі позову мав
пільги щодо сплати судового збору
відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України
«Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 р.

Згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 р. від
сплати судового збору звільняються
позивачі - за подання позовів про
відшкодування матеріальних збитків,
завданих внаслідок вчинення злочину.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від оплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Частиною третьою статті 6 Закону
України «Про судовий збір»
передбачено, що за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий та
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

На підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 84, 88, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
2387,06 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
10000,00 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, завданої злочином.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір за відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір за відшкодування
моральної шкоди в сумі 243,60 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області

А.О. Нагорний

11.07.2014