Провадження № 2/263/124/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м.
Маріуполь

Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Кулика С.В., при
секретарі Єременко В.С , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду до
відповідачів з зазначеним позовом, в
якому зазначив, що 17.04.2008 року між АКІБ
«Укрсиббанк», який у подальшому змінив
назву на АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1.
було укладено кредитний договір №
0, згідно якого відповідачу було
видано кредит у розмірі 1506 грн. під 16 %
річних з кінцевим терміном повернення
17.04.2018 року включно. Згідно умов
договору відповідач повинен
здійснювати повернення кредитних
коштів рівними частками та сплачувати
відсотки у розмірах та у строк, які
визначені кредитним договором. З
метою забезпечення виконання грошових
зобов'язань по кредитному договору між
позивачем та ОСОБА_2, було укладено
договір поруки № 198078, згідно якого
остання бере на себе відповідальність
за неналежне виконання ОСОБА_1, умов
кредитного договору. Відповідач
ОСОБА_1 не виконує належним чином свої
зобов'язання перед банком щодо
своєчасної сплати суми кредиту та
відсотків за користування кредитом.
Позивачем неодноразово на адресу
боржників направляв листи-вимоги про
дострокове повернення суми кредиту та
відсотків за користування кредитними
грошовими коштами. Станом на 15.07.2013 рік
у відповідача перед банком утворилась
заборгованість в сумі 463 111, 94 грн., з
яких: 377097,35 грн. - заборгованість за
кредитом; 86014,59 грн. - заборгованість за
відсотками. До теперішнього часу сума
кредиту та відсотків за користування
кредитом не повернута. 08.12.2011 року між
ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»
було укладено договір купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, відповідно до
якого останньому перейшло право вимоги
від боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитним та забезпечувальними
договорами. Просить стягнути з
відповідача суму заборгованості в
розмірі 463 111, 94 грн. та витрати
понесені за сплату судового збору у
розмірі 3 441 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився надав до суду
заяву з проханням розглянути справу за
його відсутністю та про підтримку
позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, надали суду заяви про
розгляд справи у їх відсутність та
заперечення проти позову, в яких
зазначили, що позивач в позовній заяви
зазначає, що відповідачі укладали
кредитний договір під № 0, але до
матеріалів справи наданий кредитний
договір під зовсім іншим номером. Крім
того позивачем не надано суду повного
розрахунку суми заборгованості, а саме,
в позовній заяві зазначено, що між
сторонами було укладено кредитний
договір на суму в розмірі 1 506 грн., а
вже у прохальний частині позивач
просить суд стягнути з відповідачів в
солідарному порядку заборгованість в
розмірі 463 111, 94 грн. В обґрунтування
позовних вимог позивачем не надано
суду копію договору поруки, в якому
зазначено, що відповідач ОСОБА_2 бере на
себе зобов'язання відповідати перед
банком за неналежне виконання
кредитного договору відповідачем
ОСОБА_1 Просили суд у задоволенні вимог
відмовити у повному обсязі.

Визнаючи наявні матеріали про права та
взаємини сторін достатніми, суд
розглянув справу у відсутність сторін.

Ознайомившись з матеріалами
справи суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 17.04.2008 року
між АКІБ «Укрсиббанк», який у
подальшому змінив назву на ПАТ
«Укрсиббанк», та відповідачем ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
0, а не № 0, як зазначено у
позові, згідно якого ОСОБА_1 було
надано кредитні кошти в сумі 1506 грн.,
зі сплатою 16 % річних на строк з 17.04.2008
року по 17.04.2018 року. Згідно умов
договору відповідач повинен
здійснювати повернення кредитних
коштів рівними частками та сплачувати
відсотки у розмірах та у строк, які
визначені кредитним договором (а.с. 7-14).

17.04.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк», який
у подальшому змінив назву на ПАТ
«Укрсиббанк», та відповідачем ОСОБА_2 з
метою забезпечення належного
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором укладено договір
поруки № 198078, за яким поручитель бере
на себе зобов'язання відповідати перед
позивачем за неналежне виконання
кредитного договору № 0, а не №
0, як зазначено у позові ( а.с. 23-24).

08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до якого
останньому перейшло право вимоги від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитним та забезпечувальними
договорами (а.с.39-45).

Згідно наданої суду позивачем довідки
від 15.07.2013 року відповідач ОСОБА_1 не
виконував свої зобов'язання належним
чином за кредитним договором № 0
та станом на 15.07.2013 року має
заборгованість в сумі 463111,94 грн., з яких
:377097,35 грн. - заборгованість за
кредитом; 86014,59 грн. - заборгованість за
відсотками ( а.с. 32).

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Згідно ст. 527 та ст. 530 того ж
кодексу, боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягас виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче мас настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Стаття 629 ЦК України передбачає
обов'язковість договору, зокрема:
«договір є обов'язковим для виконання
сторонами».Відповідно до частини 1 ст.
625 ЦК України, боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного кодексу,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України,
у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно з ст. 541 ЦК України, солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникают у випадках, встановлених
договором або законом, зокрема у разі
неподільності предмета зобов'язання та
відповідно до вимог ст. 543 ЦК України,
у разі солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окреме
Кредитор, який одержав виконання
обов'язку не в повному обсязі від
одного із солідарних боржників, має
право вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше, як в межах заявлених вимог та
на підставі доказів наданих сторонами.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на положення ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60
ЦПК України, позивачем не надано суду
доказів невиконання відповідачем
ОСОБА_1 умов кредитного договору №
0 від 17.04.2008 року та виникнення у
нього заборгованості в сумі 463111,94 грн.
за цим договором. Також не встановлено
відповідальність поручителя - ОСОБА_2
за договором поруки № 198078 від 17.04.2008
року, за яким поручитель поручається
за виконання відповідачем ОСОБА_1
своїх зобов'язань за кредитним
договором № 0, а не № 0.

Зважаючи на вищевикладене,
оскільки представник позивача в
судове засідання не з'явився, не надав в
передбаченому законом порядку суду
доказів, що ці розходження є помилкою
або опискою, суд приходить до висновку,
що не встановлено порушення
відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного
договору № 0 від 17.04.2008 року, тому
відсутні підстави для стягнення
заборгованості за цим договором як з
відповідача ОСОБА_1, так і з поручителя
відповідачки ОСОБА_2

Керуючись , ст.ст. 10,11,60, 213, 215 ЦПК
України, ст. ст. 526, 527, 530, 541, 543, 554, 625, 629,
1050, 1054ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
С.В. Кулик