Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/107/14 Головуючий у 1
інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» січня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 05
червня 2013 року по справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
до ОСОБА_3 про стягнення суми
страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2013 року АТ «СК «АХА
Страхування» звернулось до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення суми страхового
відшкодування.

Зазначило, що 07 травня 2010 року між АТ
«СК «АХА Україна», правонаступником
якого є АТ «СК «АХА Страхування» та
ОСОБА_4 було укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 1140501/05АВ. У відповідності
до умов даного договору, АТ «СК «АХА
Україна» взяло на себе зобов'язання у
разі настання страхового випадку
сплатити на користь страхувальника
страхове відшкодування.

24 жовтня 2010 року о 15 год. 00 хв. в м.
Запоріжжі на перехресті пр. Леніна та
вул. Гагаріна сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу автомобіля марки
«ВАЗ», державний реєстраційний номер
«НОМЕР_1», під керуванням ОСОБА_3 та
транспортного засобу, автомобіля марки
«Мітсубісі Lancer», державний
реєстраційний номер «НОМЕР_2», що
належить ОСОБА_4

Внаслідок вище вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
застрахованому транспортному засобу
«Мітсубісі Lancer» було завдано
механічних ушкоджень. Згідно Висновку
автотоварознавчої експертизи № 388/10,
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу склала: 45 371 грн. 99
коп. Виконуючи взяті на себе
зобов'язання по договору страхування,
позивач виплатив страхувальнику
страхове відшкодування у розмірі: 45 371
грн. 00 коп.

Відповідно до Постанови
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 03 листопада 2010 р., вказана
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення ОСОБА_3 п. 13.1 Правил
дорожнього руху України, чим він скоїв
правопорушення, передбачене ст. 124
КУпАП.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована за полісом №ВЕ/3734831 в ПАТ
«СК «Українська пожежно-страхова
компанія», то позивач звернувся до ПАТ
«СК «Українська пожежно-страхова
компанія» з Претензією про
відшкодування збитків в порядку
регресу.

ПАТ «СК «Українська пожежно-страхова
компанія» відшкодувало завдані
Відповідачем збитки в розмірі 24 990 грн.
00 коп.

Різниця між фактичним розміром шкоди і
страховим відшкодуванням склала: 20 381
грн. 00 коп.

З метою досудового врегулювання спору
ОСОБА_3 було неодноразово направлено
Претензію про відшкодування збитків в
порядку регресу. Станом на день подання
позову відповідачем не було проведено
ніяких дій щодо вирішення питання в
досудовому порядку та відшкодування
завданих збитків.

Просило стягнути з відповідача на його
користь завдані збитки в розмірі 20 381
грн. 00 коп., витрати по сплаті судового
збору в розмірі 214 грн. 60 коп. покласти
на відповідача.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 05
червня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «СК
«АХА Страхування» завданні збитки в
розмірі 20 381 грн. 00 коп. та витрати по
оплаті судового збору в розмірі 214 грн.
60 коп.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2013
року заяву ОСОБА_3 про скасування
зазначеного заочного рішення залишено
без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним
рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_3 вважає, що звіт №388/10
від 29 жовтня 2010 року про оцінку
пошкодженого автомобіля «Мітсубісі
Lancer» має характер рекомендації і не
може бути використаним як експертне
дослідження і сума 45371,00 грн. завищена.

За змістом ст. 27 Закону України "Про
страхування", до страховика, який
виплатив страхове відшкодування
згідно з договором майнового
страхування, у межах виплаченого
відшкодування переходить право вимоги,
яке страхувальник або інша особа, що
отримала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Статею 1191 ЦК України передбачено, що
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджено матеріалами справи та
сторони не оспорюють, що 24 жовтня 2010
року о 15 год. 00 хв. в м. Запоріжжі на
перехресті пр. Леніна та вул. Гагаріна
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю транспортного засобу
автомобіля марки «ВАЗ», державний
реєстраційний номер «НОМЕР_1», під
керуванням ОСОБА_3, який не витримав
безпечну дистанцію руху та скоїв
зіткнення з автомобілем марки
«Мітсубісі Lancer», державний
реєстраційний номер «НОМЕР_2», що
належить ОСОБА_4, під його ж керуванням.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2010 р. у
справі № 3/3781 /2010 відповідача ОСОБА_3
визнано винним за ст. 124 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.20-21).

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль, що належить ОСОБА_4,
отримав механічні ушкодження (а.с.48).

ОСОБА_4 уклав з ПАТ "Страхова компанія
"АХА Україна" договір, серія ИБ № 1140501,
добровільного страхування наземного
транспорту 07 травня 2010 року (а.с.7-16),

Відповідно до висновку спеціаліста -
автотоварознавця ОСОБА_5 №388/10 від 29
жовтня 2010 року, який має кваліфікацію
судового експерта, що підтверджено
свідоцтвом Міністерства юстиції
України, вартість матеріальної шкоди,
завданої володільцю автомобіля
«Мітсубісі Lancer», склала 45371,00 грн. (а.с.
34-44).

За заявою ОСОБА_4, відповідно до
страхового акту № 14789/10/05/08 від 17
листопада 2010 року, страхова компанія
виплатила страхове відшкодування в
розмірі 45371,00 грн., згідно з умовами
договору, що підтверджується платіжним
дорученням № 2296 від 18.11.2010 р. (а.с.27-30, 25).

Судом встановлено та не оспарюється
сторонами, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП
була застрахована в ПАТ «СК
«Українська пожежно-страхова
компанія» згідно з полісом №ВЕ/3734831,
ПАТ «СК «Українська пожежно-страхова
компанія», відповідно до Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", здійснило виплату АТ
"Страхова компанія "АХА Україна"
страхового відшкодування у розмірі 24990
грн.

Різниця між завданою шкодою і шкодою,
яка повинна бути відшкодованою
відповідачем, становить 20381 грн. (45371,00
грн. (розмір завданої шкоди) - 24990,00
грн.(сума, яка сплачена ПАТ «СК
«Українська пожежно-страхова
компанія» = 20381 грн.).

Отже, судом правильно встановлено, що
ПАТ "Страхова компанія "АХА Україна"
відшкодувала шкоду, завдану ОСОБА_4, має
право зворотної вимоги (регресу) до
відповідача у розмірі виплаченого
відшкодування. Оскільки відшкодовано
24990,00 грн., то підлягає відшкодуванню
різниця між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням), що складає 20381 грн.

Посилання у апеляційній скарзі на те,
що зазначений вище звіт №388/10,
складений 29 жовтня 2010 року, про
визначення вартості матеріального
збитку пошкодженого автомобіля
«Мітсубісі Lancer», державний
реєстраційний номер «НОМЕР_2», не є
належним доказом, оскільки суперечить
п. 8.5.6 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України,
Фондом державного майна України 24
листопада 2003 року, на думку колегії
суддів, не може бути підставою для
скасування рішення суду з відмовою в
задоволенні позову.

Відповідно до ст.ст.57, 58 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

В даному разі Звіт і дає необхідну
інформацію щодо спору сторін, а отже
визнавати його неналежним доказом нема
підстав.

Крім того, доводи апеляційної скарги
містять лише незгоду з проведеною
оцінкою пошкодженого автомобіля, проте
будь яких належних та допустимих
доказів стосовно іншого розміру
вартості матеріального збитку
пошкодженого автомобіля «Мітсубісі
Lancer», державний реєстраційний номер
«НОМЕР_2», відповідачем ОСОБА_3, які б
спростували розмір, вказаний у Звіті,
як суду першої, так і апеляційної
інстанції не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60
ЦПК України, при цьому, як передбачено в
ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 05
червня 2013 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: