441/679/14-ц 2/441/373/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014р. Городоцький районний суд
Львівської області в складі:

головуючої - судді
Перетятько О.В.

за участі секретаря
Сорока М.В.

представників
Кушнір М.І., ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Городку цивільну справу
за позовом Городоцької міської ради
Львівської області до ОСОБА_3, третя
особа - Державна інспекція сільського
господарства у Львівській області про
звільнення та повернення самовільно
захопленої земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

Городоцька міська рада
Львівської області звернулася з
позовом, який уточнила, до ОСОБА_3, третя
особа Державна інспекція сільського
господарства у Львівській області про
звільнення самовільно захопленої
земельної ділянки, вимоги в основному
мотивує тим, що відповідач на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 в м.Городок
Львівської області, встановивши
бетонну огорожу, захопив земельну
ділянку загального користування,
площею 0,0020 га та, встановивши квіткову
клумбу, зруйнував асфальтобетонне
покриття тротуару, чим створив
аварійну ситуацію для пішоходів,
просить позовні вимоги задоволити,
зобов'язати ОСОБА_3 звільнити та
повернути у комунальну власність
Городоцької міської ради Львівської
області самовільно захоплену земельну
ділянку, площею 0,0020 га по АДРЕСА_1 в
м.Городок Львівської області шляхом
знесення самовільно встановленої
огорожі; відновити стан пішохідної
доріжки у спосіб демонтувати
самовільно встановлену квіткову
клумбу та відновити зруйноване
асфальтобетонне покриття та про
стягнення судового збору.

В суді представник Городоцької
міської ради - Кушнір М.І. позов
підтримала, покликаючись на мотиви
такого та дала пояснення, аналогічні
викладеним в позові, крім того, вказала,
що комісія в складі депутата
Городоцької міської ради, завідувача
відділу містобудування, архітектури та
ЖКГ, спеціаліста відділу земельних
ресурсів та ОНПС та ОСОБА_3 обстежила
земельну ділянку, про що склала Акт від
12.08.2013року, в якому зобов'язала
відповідача у термін до 12.09.2013 року
відновити пішохідну доріжку та
асфальтобетонне покриття, однак ОСОБА_3
вимоги припису не виконав, про що
комісією складено Акт від 24.09.2013 року,
факт самовільного захоплення
земельної ділянки підтверджується
також приписами Державної інспекції
сільського господарства у Львівській
області, до якої позивач звертався
неодноразово, квитанціями про оплату
штрафів, з покликаннями на норми ст. 152
ЗК України, просить про задоволення
позову.

Відповідач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_2 в суді та в
письмових запереченнях позов
Городоцької міської ради заперечили,
вважають його необґрунтованим та
надуманим, приписи Державної інспекції
сільського господарства у Львівській
області сфальсифікованими, обміри
земельної ділянки не проводились,
квіткову клумбу, встановлену ним, на
вимогу Городоцької міської ради зніс,
асфальтобетонне покриття тротуару не
руйнував, а навпаки, відновив, на місці
сітчастої огорожі, встановив бетонну,
однак, межі земельної ділянки не
змінив, просять в задоволенні позову
відмовити.

Представник третьої особи -
Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області в
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце судового засідання
повідомлявся належними чином (а.с. 124).

Заслухавши сторони, представників,
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
приходить переконання про задоволення
позову.

Відповідно до ч.1 ст.3, ч.1 ст.11 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь в справі.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутись до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 125, 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав та посвідчується
державним актом.

Із пояснень в суді ОСОБА_3,
долучених до матеріалів справи копій
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ 511655 від
18.11.2006р. (а.с. 16), договору
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки серії ВЕВ № 960184 від
17.10.2006р. (а.с. 36), витягу з Державного
реєстру правочинів № 3030489 (а.с. 38)
вбачається, що відповідачу на праві
власності належить житловий будинок,
площею 52,9 кв.м. та земельна ділянка,
площею 0,0332 га для обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд по АДРЕСА_1 в м.Городок
Львівської області, межі його
земельної ділянки від точки Б до точки
А межують із землями загального
користування.

Згідно ст. 103 ЗК України власники і
землекористувачі земельних ділянок
зобов'язані співпрацювати при вчинені
дій, спрямованих на забезпечення прав
на землю кожного з них.

Як вбачається з заяви від 16.07.2013р. (а.с. 5),
листа-відповіді виконавчого комітету
Городоцької міської ради Львівської
області №0214/2239 від 19.08.2013р. (а.с. 6),
мешканці АДРЕСА_1 м.Городка Львівської
області звернулись до виконкому
Городоцької міської ради Львівської
області зі скаргою щодо самовільного
встановлення відповідачем ОСОБА_3
квіткової клумби на місці
асфальтобетонного покриття тротуару
біля житлового будинку АДРЕСА_1
м.Городка Львівської області, чим
чиняться перешкоди для руху пішоходів.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в суді
пояснили, що ОСОБА_3 здійснив
благоустрій вулиці біля свого будинку
та АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 загалом,
впорядкував тротуар, оскільки його
асфальтобетонне покриття через
застарілість втратило форму, щодо
захопленої земельної ділянки
визначеної позиції не мали.

З показів в суді свідка ОСОБА_7
вбачається, що на місці колишнього
асфальтобетонного покриття тротуару
зі сторони АДРЕСА_1 зараз - пісок та
щебінь будівельний, а зі сторони
АДРЕСА_2 - заїзд до будинку ОСОБА_3, що
робить незручності проходу жителям
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та громадянам
м.Городка Львівської області загалом.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України
«Про охорону земель» до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі охорони земель на території сіл,
селищ, міст належить здійснення
контролю за використанням та охороною
земель комунальної власності.

З долучених до справи копій листа
виконкому Городоцької міської ради
Львівської області № 0214/2240 від 19.08.2014р.
(а.с. 7), акту, затвердженого міським
головою від 12.08.2013 р. (а.с. 8) вбачається,
що ОСОБА_3 зобов'язували відновити
пішохідну доріжку та асфальтобетонне
покриття тротуару до 12.09.2013 р. та
попереджали про адміністративну
відповідальність, однак, відповідач
даних вимог не виконав, не демонтував
самовільно встановлену квіткову
клумбу і не відновив пішохідну доріжку
та асфальтобетонне покриття,
орієнтовною площею 30м.кв., руйнуванням
якого завдав збитків комунальному
майну міста, крім того, комісією
виявлено факт самовільного захоплення
ним при встановленні нової огорожі
земельної ділянки із земель загального
користування, орієнтовною площею
20м.кв., про що складено акт,
затверджений міським головою 24.09.2013 р. з
долученою до нього Схемою земельної
ділянки (а.с. 9 - 10).

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «
Про державний контроль за
використанням та охороною земель»,
державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель мають право: безперешкодно
обстежувати в установленому
законодавством порядку земельні
ділянки, що перебувають у власності та
користуванні юридичних і фізичних
осіб, перевіряти документи щодо
використання та охорони земель, давати
обов'язкові для виконання вказівки
(приписи) з питань використання та
охорони земель і дотримання вимог
законодавства України про охорону
земель відповідно до їх повноважень, а
також про зобов'язання приведення
земельної ділянки у попередній стан у
випадках, установлених законом, за
рахунок особи, яка вчинила відповідне
правопорушення, з відшкодуванням
завданих власнику земельної ділянки
збитків, складати акти перевірок чи
протоколи про адміністративні
правопорушення у сфері використання та
охорони земель і дотримання вимог
законодавства про охорону земель та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності.

З листа Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області №
8817/3-9-8 від 14.11.2013р. (а.с. 12) вбачається, що
ОСОБА_3 видано припис про усунення
порушення земельного законодавства №
1176 від 11.11.2013 р. (а.с. 42), складено
протокол про адміністративне
правопорушення № 000770 (а.с. 65) та
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст.53-1 КУпАП та про накладення
адмінстягнення № 8 - СА від 11.11.2013 р. у
виді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с. 41), та
надіслано розрахунок розміру шкоди,
заподіяного внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки (в межах
населеного пункту.) (а.с. 64).

Державною інспекцією сільського
господарства у Львівській області
16.12.2013 р. проводилась повторна
перевірка щодо дотримання ОСОБА_3 вимог
земельного законодавства, однак, за
невиконання припису на останнього
накладено штраф, передбачений ст. 188-5
КУпАП, що вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення № 000812
від 16.12.2013 р. (а.с. 58), постанови про
накладення адміністративного
стягнення № 11-СА від 17.12.2013 р. (а.с. 57),
припису та акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
16.12.2013 р. (а.с. 59 - 60).

Згідно п.«б» ч.3 ст. 152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який інсував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Відповідно до п. «а» ч.3 ст.83 ЗК України
землі загального користування
населених пунктів (майдани, вулиці,
проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки,
сквери, бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо) належать до земель комунальної
власності та у приватну власність
передаватись не можуть.

Згідно п. «г» абз.1 ч.1 ст.13, ст.16 Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів» вулиці, дороги, провулки,
узвози, проїзди, пішохідні та
велосипедні доріжки належать до
об'єктів благоустрою населених
пунктів, на яких забороняється
виконувати роботи без дозволу в разі,
якщо обов'язковість його отримання
передбачена законом; самовільно
влаштовувати городи, створювати,
пошкоджувати або знищувати газони,
самовільно висаджувати та знищувати
дерева, кущі тощо;

За ст.14 Закону України «Про благоустрій
населених пунктів» об'єкти
благоустрою використовуються
відповідно до їх функціонального
призначення для забезпечення
сприятливих умов життєдіяльності
людини на засадах їх раціонального
використання та охорони з урахуванням
вимог правил благоустрою території
населених пунктів, інших вимог,
передбачених законодавством.

З заяви, поданої ОСОБА_3 до Городоцької
міської ради від 28.01.2014р. (а.с. 77)
вбачається, що останній просив
виділити йому в оренду земельну
ділянку, площею 20 м.кв. по АДРЕСА_1 в
м.Городок Львівської області та
зобов'язувався відновити зруйновне
асфальтоване покриття. Однак, як видно
із копії витягу протоколу засідання
комісії з питань земельних ресурсів,
будівництва та архітектури від 11.02.2014р.
(а.с. 87), йому було відмовлено у передачі
земельної ділянки в оренду з тієї
підстави, що остання захоплена ним із
земель загального користування.

Покликання ОСОБА_3 в суді на те, що
підписи в актах перевірки дотримання
вимог земельного законодавства,
приписах - не його, квитанції про оплату
штрафів ним не підписані, а отже, ним не
оплачені - суд до уваги не бере та
вважає такі необґрунтованими, оскільки
під час розгляду справи відповідач
обґрунтованого клопотання про
призначення почеркознавчої експертизи
не подавав, крім того, з матеріалів
справи вбачається, що відповідач
неодноразово сплачував штрафи,
покладені на нього постановами про
накладення адміністративного
стягнення, що підтверджується
квитанціями № 275 від 25.11.2013р., № 8 від
26.11.2013р. та № 1 від 13.01.2014р., (а.с. 56, 61, 62).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Задоволюючи позовні вимоги, суд бере до
уваги Схему земельної ділянки на
АДРЕСА_1 (а.с. 104), складену спеціалістом -
землевпорядником Городоцької міської
ради Львівської області як додаток до
Акту комісії Городоцької міської ради
Львівської області від 24.09.2013р.,
затвердженого міським головою
м.Городка, оскільки така узгоджується з
копією Кадастрового плану земельної
ділянки ОСОБА_3 (а.с. 15), з якого
вбачається, що межі земельної ділянки
відповідача змінені з боку АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1.

За наведеного, суд доходить висновку,
що земельна ділянка, площею 0,0020га є
земельною ділянкою загального
користування, перебуває на балансі
Городоцької міської ради Львівської
області, встановленням бетонної
огорожі ОСОБА_3 захопив частину
земельної ділянки загального
користування, площею 0,0020 га, що є
незаконним, встановленням квітника та
руйнуванням асфальтобетонного
покриття тротуару позбавив мешканців
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 можливості
користування нею, а отже, позовні
вимоги Городоцької міської ради
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалене рішення, суд
присуджує з іншої сторони понесені нею
і документально підтверджені судові
витрати. Тому з відповідача підлягає
також стягненню в користь позивача
судові витрати по справі, а саме
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.,
сплачений ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 213-215 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

позов Городоцької міської ради
Львівської області - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.н.,
проживаючого АДРЕСА_1 звільнити
самовільно захоплену земельну ділянку
за адресою: АДРЕСА_1 в м.Городок
Львівської області, що є у комунальній
власності Городоцької міської ради
Львівської області, площею 0,0020 га, що за
геометричними розмірами по периметру
на схемі земельної ділянки є:

шириною 0,65 м від точки 6 до точки 5
вздовж АДРЕСА_2 в м.Городок Львівської
області, довжиною 8 м. від точки 5 до
точки 7 вздовж огорожі та шириною 0,55 м
від огорожі до точки 7;

довжиною 4,90 м від точки 7 до точки 8
вздовж АДРЕСА_2 у м.Городок Львівської
області та шириною 1,4 м від точки 8 до
огорожі зі сторони АДРЕСА_2 у м.Городок
Львівської області ;

довжиною 17,9 м від точки 8 до точки 10
вздовж огорожі зі сторони АДРЕСА_1 у
м.Городок Львівської області та
шириною 1 м від точки 8 до огорожі;

шириною 0,5 м від точки 1 до точки 2 вздовж
АДРЕСА_1 у м.Городок Львівської області
та довжиною 3,65 м від точки 2 до точки 10
шляхом знесення самовільно
встановленої бетонної огорожі від
точки 1 до точки 10, від точки 10 до точки 9,
від точки 9 до точки 6.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.н.,
проживаючого АДРЕСА_1 відновити стан
пішохідної доріжки за адресою: АДРЕСА_1
у м.Городок Львівської області (зі
сторони АДРЕСА_1) у спосіб: шляхом
демонтування самовільно облаштованих
квітників та відновлення
асфальтобетонного покриття, площею 9,1
м.кв., довжиною 7 м та шириною 1,3 м за його
рахунок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., ід.№
НОМЕР_1, проживаючого АДРЕСА_1 в користь
Городоцької міської ради Львівської
області 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три
грн. 60 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Львівської
області через Городоцький районний суд
Львівської області протягом десяти
днів.

.

СуддяО. В. Перетятько