АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 413/1018/2012
Головуючий в І інстанції
Повадження № 22-ц/774/208/к/14
Доповідач - Соколан Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан
Н.О.

суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі: Бевзі М. О.

за участю: позивача ОСОБА_2,

та її представника - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4
- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
Управління Держкомзему Криворізького
району Дніпропетровської області,
треті особи - реєстраційна служба
Криворізького міського управління
юстиції, ТОВ «Крикон-Гео», про визнання
недійсними державного акту на право
власності на землю, визнання порядку
користування земельною ділянкою,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення витрат, пов'язаних з рішенням
суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_4, Управління
Держкомзему Криворізького району
Дніпропетровської області, треті особи
- реєстраційна служба Криворізького
міського управління юстиції, ТОВ
«Крикон-Гео», про визнання недійсними
державного акту на право власності на
землю, визнання порядку користування
земельною ділянкою, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення витрат,
пов'язаних з рішенням суду і після
неодноразового уточнення позовних
вимог просила суд визнати недійсним
державний акт ЯЖ №135657 від 20.11.2009 року на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0413га за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності
ОСОБА_4,зобов'язати Реєстраційну службу
Криворізького міського управління
юстиції скасувати державну реєстрацію
державного акту на земельну ділянку
площею 0,0413га за вказаною адресою;
встановити порядок користування
земельною ділянкою користувачу ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_2 наступним чином:

1. Визнати земельну ділянку площею
0,01га, яка належить ОСОБА_4 на праві
власності та зазначена як сервітут для
проходу ОСОБА_2 в Поземельній книзі про
земельну ділянку №ВТ-92012 та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
земельною ділянкою загального
користування.

2. Усунути перешкоди ОСОБА_2 та
членам її родини у користуванні
земельною ділянкою загального
користування площею 0,01 га шляхом
демонтування металевих воріт та
бетонного паркану, які перегороджують
проходу до її квартири та заїзду на
подвір'я ОСОБА_2 та членам її родини до
квартири, яка знаходиться за адресою:
квартира АДРЕСА_2. Дії з демонтування
металевих воріт та бетонного паркану
здійснити без участі ОСОБА_4, але за її
рахунок.

3. Перенести гараж «Ж» шириною 2,60
метрів, довжиною 6,80 метрів, який
належить на праві приватної власності
ОСОБА_4 в інше місце на її земельній
ділянці таким чином, щоб у ОСОБА_2 та
членів її родини була можливість
проходу та заїзду на транспортному
засобі до своєї квартири та свого
подвір'я таким чином, щоб ширина
проїзду була не меншою, ніж 2, 60 метрів.
Дії з перенесення гаражу «Ж» здійснити
без участі відповідача, але за її
рахунок.

Зобов'язати ОСОБА_4 замовити за її
рахунок у ТОВ «Крикон - Гео» технічну
документацію із землеустрою її
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1
та земельної ділянки ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_2. У випадку відмови ОСОБА_4
замовляти у ТОВ «Крикон-Гео» технічну
документацію із землеустрою її
земельної ділянки та земельної ділянки
ОСОБА_2 зобов'язати ТОВ «Крикон - Гео»
виготовити вищезазначену документацію
за рахунок ОСОБА_4

Зобов'язати Управління
Держземагентства у Криворізькому
районі Дніпропетровської області
здійснити ОСОБА_2 реєстрацію земельної
ділянки в Державному земельному
кадастрі.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Криворізького міського управління
юстиції здійснити ОСОБА_2 реєстрацію
права власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_2 у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та видати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на
вищезазначену земельну ділянку.

Просила суд витрати, пов'язані з
демонтуванням металевих воріт та
бетонного паркану, які перегороджують
прохід ОСОБА_2 та членам її родини до
квартири АДРЕСА_2, з перенесенням
гаражу, виготовленням технічної
документації стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2

В обґрунтування позову позивач
зазначила, що відповідач ОСОБА_4
порушує її права у користуванні нею
своєю земельною ділянкою, а саме:
закрила прохід і проїзд для ОСОБА_2 та
членів її родини двома парканами.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2013 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, Управління Держкомзему
Криворізького району
Дніпропетровської області про
визнання недійсними державного акту на
право власності на землю, визнання
порядку користування земельною
ділянкою, зобов'язання вчинити певні
дії, стягнення витрат, пов'язаних з
рішенням суду відмовлено .

Судові витрати по справі віднесені за
рахунок позивача.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
повне задоволення позовних вимог,
посилаючись на необґрунтованість
рішення, зокрема не можуть бути
підставою для залишення без
задоволення частини позовних вимог
посилання в рішенні суду на те, що
вказані позовні вимоги неконкретні,
оскільки норми ЦПК не містять
застережень та таких понять як
викладення позовних вимог під умовою,
неконкретні позовні вимоги. Рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 09.02.2012 року не може бути
підставою для відмови у задоволенні
позову. Позивач вважає, що суд при
ухваленні рішення дійшов помилкового
висновку про те, що державний акт на
право власності на земельну ділянку на
ім'я ОСОБА_4 відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки вказаний акт
не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України,
ст. 86 Земельного Кодексу України та
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Держкомзему від 04.05.1999 року № 43
та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 04.06.1999 року. Крім того
позивач просить стягнути з
відповідачки ОСОБА_4 судові витрати
пов'язанні з подання апеляційної
скарги.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач ОСОБА_4 просить апеляційну
скаргу відхилити й залишити без змін
рішення суду першої інстанції як
законне та обгрунтоване.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог, доводів
апеляційної та заперечень на неї,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, на
підставі свідоцтва про право власності
№Ж 1365 від 05.09.2007 року та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 16374308 від 23.10.2007 року КП ДОР
«КБТІ» належить на праві часткової
власності 29/100 частина домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_4 є власником 21/100
частини домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2 стверджує, що
відповідач ОСОБА_4 порушує її права у
користуванні нею своєю земельною
ділянкою, ОСОБА_4 закрила прохід і
проїзд для ОСОБА_2 та членів її родини
двома парканами.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що оцінюючи
пояснення сторін та дослідивши надані
докази по справі у суду відсутні
підстави вважати вимоги позивача
обгрунтованими.

Проте, погодитися з такими висновком
суду першої інстанції колегія суддів
не може, з огляду на те, що рішення
ухвалене при неповному з'ясуванні
судом обставин, які мають значення для
справи.

Діючим земельним законодавством
України на власників та
землекористувачів земельних ділянок
покладається обов'язок не порушувати
права власників суміжних земельних
ділянок та землекористувачів (п. г ч. 1
ст. 91 п. г ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Частинами 2 ст.ст. 90 та 95 ЗК України
передбачено, що порушені права
власників земельних ділянок та
землекористувачів підлягають
відновленню в порядку, встановленому
законом.

Стаття 152 ЗК України надає власнику
земельної ділянки або
землекористувачу право вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. При
цьому, такий захист здійснюється
шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів
(ч.2, 3 ст. 152 ЗК України).

Аналогічне роз'яснення містить й п.7
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004
року № 7 з подальшими змінами.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу
України розпорядження землями в межах
міста (тобто функції власника землі)
здійснюють відповідні міські ради.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції долучено до матеріалів
справи договір дарування від 10 червня
2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом Криворізького міського
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_6 за Р 1014 за яким відповідач по
справі ОСОБА_4 подарувала, в ОСОБА_7
прийняв в дар 21100 частку житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями та земельну ділянку площею
00413 га по АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів
справи, суд першої інстанції ухвалив
рішення 11 липня 2014 року у відсутність
власника земельної ділянки та житла
ОСОБА_7

На думку колегії суддів, рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм процесуального законодавства, а
саме на підставі ч. 1 ст. 33 ЦПК України
не залучено до участі у справі ОСОБА_7
та не залучено до участі у справі
Криворізьку міську раду при вирішенні
питання дійсності Державного акту.

Крім того, судом не взято до уваги, що
зазначений акт видано на підставі
рішення Криворізької міської ради, та
не ставилось питання законності
стосовно цього рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено
передчасно, а тому підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.. ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 309,
313-314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 11 липня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
Управління Держкомзему Криворізького
району Дніпропетровської області,
треті особи - реєстраційна служба
Криворізького міського управління
юстиції, ТОВ «Крикон-Гео», про визнання
недійсними державного акту на право
власності на землю, визнання порядку
користування земельною ділянкою,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення витрат, пов'язаних з рішенням
суду - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: