Справа № 247/3082/14-ц
УХВАЛА

10 липня 2014 року Суддя Торезького
міського суду Донецької області
Стріжакова Т.В., розглянувши позовну
заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Углересурс» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за
затримку виплати заробітної плати,
середнього заробітку за період
затримки виплати, компенсації за
невикористану відпустку та моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за затримку виплати
заробітної плати, середнього заробітку
за період затримки виплати,
компенсації за невикористану
відпустку та моральної шкоди. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що вона
працювала на підприємстві відповідача
фінансовим директором, 27.03.2014 року
звільнилася за власним бажанням. При
звільненні їй не виплачена
заборгованість по заробітній платі, їй
навіть не відома сума нарахованої
заробітної плати, так як відповідач не
надав листок нарахування заробітної
плати, усно повідомив про суми
заборгованості.

При порушенні встановлених термінів
виплати грошових доходів населення
підприємства всіх форм власності мають
здійснювати громадянам компенсацію
втрати частини доходів у зв'язку з їх
несвоєчасною виплатою. При звільнені
їй не виплатили заборгованість по
заробітній платі, компенсацію за
невикористану відпустку, тому вона має
право на отримання середнього
заробітку за час затримки. На момент
звільнення був відсутній спір про
розмір виплати, у відповідача були
відсутні кошти, тому їй заробітну плату
не виплатили., що є порушенням ст.115 КЗпП
України. Також на підприємстві
відмовили у звірці суми невиплаченої
заробітної плати, табельні листки з
нарахуваннями та утриманнями не
видавали, відмовилися видати довідку
про суму заборгованості, що є
порушенням ст.47,49, 110 КЗпП України.

Згідно з ст.80 КЗпП України
забороняється ненадання щорічних
відпусток повної тривалості протягом
двох років поспіль. Згідно з ст.83 КЗпП
України у разі звільнення працівника
йому виплачується грошова компенсація
за всі не використані дні щорічної
відпустки. Тривалість щорічної
відпустки у підземних працівників
становить не менше 30 календарних днів
за рік.

Вже кілька місяців у зв'язку з
невиплатою заробітної плати,
протиправною поведінкою відповідача
вона та її сім'я постійно знаходяться в
стресовій ситуації, зазнали глибокі
моральні страждання. Вона є
годувальником у родині і, залишившись
без роботи і заробітної плати, їй
довелося докладати додаткові зусилля
для утримання сім'ї. Вони працювали в
дуже важких умовах під землею, де була
відсутня вентиляція, працівники
втрачали свідомість від нестачі кисню,
за проханнями адміністрації
відповідача приховували травматизм,
посилаючись на побутові травми. Через
це вона відчуває почуття ущербності,
непотрібності, страху, перебуває в
стресовому стані і неврозі, який
супроводжувався роздратованістю,
тривогою, астенією (швидкою
стомлюваністю), депресивними
розладами, їй доводилося приймати
седативні препарати. Стреси, пережиті
нею, змінили її життя. Через порушення
здоров'я їй постійно доводиться
приймати лікарські засоби, які мають
багато протипоказань і впливають на
весь організм в цілому. Через такий
стан у неї порушилися життєві зв'язки,
вона обмежена у контактах з родичами,
друзями.

Просить: 1) стягнути з відповідача на її
користь заборгованість по заробітній
платі в сумі 17 656,88грн.; 2) компенсацію за
затримку виплати заробітної плати; 3)
середній заробіток за весь період
затримки виплати з дня звільнення
27.03.2014 року по день ухвалення рішення
судом; 4) компенсацію за невикористані
дні відпустки; 5) моральну шкоду в сумі
1000грн.; судові витрати.

Подана позовна заява не в повному
обсязі відповідає вимогам ст.119 ЦПК
України.

У позовній заяві позивач, в порушення
ст.119 ЦПК України у змісті позовних
вимог та при викладенні обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги не
зазначено:

- чим підтверджується, що вона
працювала на підприємстві відповідача,
на якій посаді вона працювала, з яким
окладом, з якого по який період, коли
була звільнена;

- чи перебувала вона на роботі у день
звільнення;

- чим підтверджується, що за
відповідачем перед позивачем мається
невиплачена заборгованість по виплаті
заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку, на підставі
чого, яких документів та з якого
розрахунку вона визначила розмір
заборгованості по заробітній платі в
сумі 17 656,88грн.,

- з якого розрахунку, у якому розмірі та
підставі яких документів позивач
просить стягнути компенсацію за
затримку виплати заробітної плати;
середній заробіток за весь період
затримки виплати з дня звільнення,

- з якого розрахунку, у якому розмірі, за
який період та підставі яких
документів позивач просить стягнути
компенсацію за невикористані дні
відпустки;

- до кого та з якими запитами вона
зверталася про отримання доказів по
справі, яку отримала відповідь і чим це
підтверджується.

Відповідно до ч.1,2 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що заяву подано без
додержання вимог, викладених у
ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено
судовий збір, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків (ч.1). Якщо позивач
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені ст.ст.119,120 ЦПК України,
сплатить суму судового збору, позовна
заява вважається поданою в день
первісного її подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві (ч.2).

Дану позовну заяву ухвалою суду від 04
липня 2014 року залишено без руху,
позивачу був наданий термін для
усунення перелічених недоліків до 07
липня 2014 року, позивач отримав копію
ухвали суду, був повідомлений та йому
розтлумачено, що до 07 липня 2014 року йому
потрібно усунути зазначені недоліки,
інакше позовна заява буде вважатися
неподаною і повернеться позивачу.
Оскільки до теперішнього часу недоліки
не усунуті, від позивача не надійшла
заява про продовження строку для
усунення недоліків, то позовну заяву
необхідно визнати не поданою та
повернути позивачу.

Керуючись ст. 119,121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Углересурс» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за затримку виплати
заробітної плати, середнього заробітку
за період затримки виплати,
компенсації за невикористану
відпустку та моральної шкоди - вважати
не поданою та повернути позивачу.

Повідомити позивача, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із позовом до
суду, якщо перестануть існувати
обставини, що стали підставою для
повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області
через Торезький міський суд. Ухвала
набирає законної сили після закінчення
строку на подання апеляційної скарги. У
разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Т. В. Стріжакова