АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/774/1246/14
Головуючий 1 інстанції Подорець О.Б.
Справа № 199/6831/13-ц
Доповідач Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Кочкової Н.О.,

суддів -
Максюти Ж.І., Слоквенка Г.П.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення від права
на спадкування за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 09 грудня
2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 грудня 2013 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про усунення від права на
спадкування - відмовлено (а.с.84-88).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на незаконність рішення
суду, порушення та неправильне
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, просила
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги в повному обсязі (а.с.
92-95).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що
домоволодіння АДРЕСА_1 належало на
праві власності ОСОБА_4, яка
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, заповіту не
лишила. Спадкоємцем першої черги після
померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_1, як донька
померлої, а також за правом
представлення після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 сина спадкодавця ОСОБА_5 -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В передбачений законом шестимісячний
термін ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися із заявами про прийняття
спадщини до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, але свідоцтво
про право на спадщину ніхто не отримав,
оскільки ОСОБА_1 подала до суду позов
про усунення інших спадкоємців від
права на спадщину. Спадкоємець ОСОБА_3
відмовилася від прийняття спадщини на
користь свого брата ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
правильно посилався на те, що доказів
перебування ОСОБА_4 у безпорадному
стані та ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від
наданні їй допомоги - суду не надано.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялась від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво перебував у
безпорадному стані. Згідно із п.6
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування. Частина 3 ст. 10 та ч.1 ст. 60
ЦПК України зобов'язують кожну сторону
надати суду докази на підтвердження
своїх вимог або заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підтвердження своїх позовних вимог про
безпорадний стан спадкодавця ОСОБА_1
посилалась лише на пояснення свідків.
Однак, медичних документів, які
підтверджували б перебування померлої
в безпорадному стані, в матеріалах
справи не має, оскільки довідки про
перенесені у 1969, 1977, 1987-1990 роках
операції факт перебування у
безпорадному стані не підтверджують,
як не підтверджують цей факт і доводи
позивачки про те, що вона з 2007 року
проживала разом з матір'ю і здійснювала
догляд за нею.

ОСОБА_4 отримувала пенсію, а тому не
знаходилась на повному утриманні
позивачки. Крім того, сторонами не
заперечувалось, що ОСОБА_2 приїздив до
ОСОБА_4, привозив продукти і на прохання
позивачки за необхідністю привозив
ліки.

Виходячи із того, що позивачкою не було
надано належних і допустимих доказів
умисних дій чи бездіяльності
спадкоємців, спрямованих на уникнення
від обов'язку забезпечити підтримку та
допомогу спадкодавцю, рішення суду є
законним і обґрунтованим, а доводи
апеляційної скарги зводяться до
переоцінки доказів по справі, що
протирічить ст. 212 ЦПК України, згідно
із якою оцінка доказів відноситься до
компетенції суду 1 інстанції

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм дана належна оцінка,
порушень норм матеріального та
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
чи зміни рішення - не встановлено,
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду, справа розглянута в межах
позовних вимог і на підставі наданих
сторонами доказів, тому апеляційний
суд приходить до висновку, що рішення
суду є законним і обґрунтованим, і його
слід залишити без змін.

Керуючись ст.307, 308, ЦПК України,
апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: