АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/908/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1231/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн
О.Ю.

суддів: Харчука В.М., Карпусь С.А.

при секретарі Вінярській А.А.

з участю: апелянта
ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

позивачки
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу провадженням №
22ц/792/ 1231/14 за апеляційними скаргами
ОСОБА_1 на рішення Шепетівського
міськрайонного суду від 21 березня 2014
року та на додаткове рішення
Шепетівського міськрайонного суду від
28 квітня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду
України в м. Шепетівці та Шепетівському
районі Хмельницької області про
встановлення факту батьківства.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

встановила:

06.03.2014 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_1 про
встановлення батьківства. В
обгрунтування вимог позивачка
вказувала, що з 2010 року проживала
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
ОСОБА_4 по АДРЕСА_1. В січні 2012 року вона
завагітніла, а ІНФОРМАЦІЯ_1 народила
сина ОСОБА_5, батьком якого був ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, і який за життя
визнавав себе батьком дитини,
утримував сина, спільно проживав з
позивачкою і сином, вів спільне
господарство. Однак народження сина
було зареєстровано у відділі
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області за правилами ч.1
ст.135 СК України, і в свідоцтві про
народження дитини батьком вказано
ОСОБА_6.

Позивачка просила встановити
факт батьківства ОСОБА_4 щодо сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки
встановлення

________________________________________________________________________
________

Головуючий у першій інстанції - Цідик
А.Ю. Справа №22ц/792/1231 /14

Доповідач -Кізюн О.Ю.
Категорія № 48

цього факту необхідно для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4 та
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

Ухвалою Шепетівського
міськрайонного суду від 12.03.2014 року за
клопотанням

позивачки до участі в справі в якості
співвідповідача залучено управління
Пенсійного фонду у м. Шепетівка та
Шепетівському районі (а.с.22)

Рішенням Шепетівського
міськрайонного суду від 21 березня 2014
року встановлено факт батьківства
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Додатковим рішенням
Шепетівського міськрайонного суду від
28 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1,
управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівка

та Шепетівському районі Хмельницької
області в дохід держави судовий збір по
60 грн. 90

коп. з кожного.

Означені судові рішення ОСОБА_1
оскаржив до апеляційного суду. Апелянт
вказує, що він несвоєчасно був
повідомлений про дату та час розгляду
справи судом першої інстанції, що
позбавило його можливості брати участь
в судовому засіданні 21.03.2014 року і
скористатися правами сторони
відповідно до ст.27 ЦПК України. Вважає,
що викладені у рішенні обставини не
відповідають дійсності, оскільки його
брат ОСОБА_4 ніколи не вів спільного
господарства з ОСОБА_3, у них не було
спільного бюджету. Позивачка з вересня
2010 року по кінець лютого 2011 року
проживала з ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_2, а
після розірвання стосунків з ОСОБА_8
проживала у своєї сестри в смт.
Лосинівка Ніжинського району до лютого
2012 року. ОСОБА_3 прийшла проживати до
ОСОБА_4 в березні 2012 року уже будучи
вагітною, брат її пожалів, оскільки у
неї не було житла, і надав можливість
проживати у його будинку. Народженою у
позивачки дитиною брат не опікувався і
не визнавав себе батьком. 26.12.2012 року
ОСОБА_3 разом із дитиною переїхала
проживати до своєї матері, в смт.
Лосинівку повернулася лише 15.05.2013 року.
Якби дитина була дійсно сином брата, то
брат записав би себе його батьком і
утримував би. Апелянт вважає також, що
суд безпідставно стягнув з нього
судовий збір. Тому просив скасувати
ухвалені судом першої інстанції
рішення і ухвалити нове рішення , яким у
задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення
суду підлягає відхиленню, а апеляційна
скарга на додаткове рішення -
частковому задоволенню з наступних
підстав та мотивів.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Статтею 130 Сімейного кодексу
України визначено, що у разі смерті
чоловіка, який не перебував у шлюбі з
матір'ю дитини, факт його батьківства
може бути встановлений за рішенням
суду. Встановлення батьківства особи,
яка не перебуває у шлюбі з матір'ю
дитини, можливе лише за умови, що запис
про батька дитини у Книзі реєстрації
народжень вчинено відповідно до ч.1
ст.135 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.135 СК України при
народженні дитини матері, яка не
перебуває у шлюбі. у випадках, коли
немає спільної заяви батьків, заяви
батька або рішення суду, запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем
матері, а ім'я та по батькові батька
дитини записуються за її вказівкою.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ніжин
Чернігівської області народила сина
ОСОБА_5, і у Книзі реєстрації народжень
за її вказівкою батьком дитини
записано - ОСОБА_6 (а.с.4)

Колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції об'єктивно
встановлено, що батьком дитини - ОСОБА_5
є ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Так судом першої інстанції
встановлено, що позивачка ОСОБА_3 з 2011
року по серпень 2013 року проживала без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в належному
ОСОБА_4 будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Народжена позивачкою дитина - ОСОБА_5
також проживав за цією адресою і за
цією адресою перебував під наглядом
дільничного педіатра Лосинівської
районної лікарні. З наявного у справі
свідоцтва про хрещення убачається, що в
смт. Лосинівка, в храмі Пресвятої
Трійці УПЦ 29.09.2012 року було здійснено
таїнство хрещення над ОСОБА_5. При
хрещенні дитини був присутній й ОСОБА_4,
що підтверджується наявною у справі
фотографією.

Наведені обставини також
підтверджуються довідками
Лосинівської селищної ради
Ніжинського району Чернігівської
області від 09.12.2013 року та від 10.12.2013
року, довідкою Лосинівської районної
лікарні Ніжинського району
Чернігівської області, показаннями
свідків. Зокрема, свідки ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили, що
батьком дитини є ОСОБА_4, за його життя
вони з ним спілкувалися і він визнав
себе батьком ОСОБА_5 (а.с.7-10, 26-31)

Висновок суду першої інстанції
щодо батьківства ОСОБА_4 відносно
народженої позивачкою дитини - ОСОБА_5
доводами апеляційної скарги не
спростовано, оскільки такі не містять
посилання на належні та допустимі
докази.

Посилання апелянта на те, що він
завчасно не був повідомлений судом
першої інстанції про розгляд справи, що
позбавило його можливості брати участь
в судовому засіданні 21.03.2014 року,
подавати докази і брати участь в їх
дослідженні, не є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні позову без
надання апеляційному суду належних та
допустимих доказів, які б об'єктивно
вказували, що процесуальне порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Таких доказів апеляційному суду
апелянт не надав, тому колегія суддів
визнає рішення суду законним і
обґрунтованим і підстав для його
скасування в межах доводів апеляційної
скарги не вбачає.

Разом із цим, колегія суддів вважає, що
судом неправильно вирішено питання
щодо розміру і розподілу судових
витрат, а тому приходить до висновку, що
додаткове рішення підлягає зміні.

Відповідно до п.1 ст.4 Закону України
„Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду.

Спірні правовідносини у даній справі є
немайнового характеру.

За подання до суду позовної заяви
немайнового характеру Законом
встановлена ставка судового збору 0,2
розміру мінімальної заробітної плати,
яка на 2014 рік обраховується від
мінімальної заробітної плати у розмірі
1218 грн. і становить 243 грн.60 коп.
Оскільки позивачка була звільнена
судом від сплати судового збору при
подачі позовної заяви, тому у зв'язку із
задоволенням її вимог, несплачений
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
підлягає стягненню в дохід держави з
відповідача ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Шепетівського міськрайонного суду від
21 березня 2014 року відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове
рішення Шепетівського міськрайонного
суду від 28 квітня 2014 року задовольнити
частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного
суду від 21 березня 2014 року залишити без
змін.

Додаткове рішення Шепетівського
міськрайонного суду від 28 квітня 2014
року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підписи

Копія вірна. Суддя апеляційного суду
О.Кізюн