Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"10" липня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Матвєєвої Ю. О., при секретарі Кадимовій
А.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
із позовом, у якому просить стягнути з
відповідачки заборгованість за
договором позики в розмірі 77105,48 грн., а
також витрати по сплаті судового збору
в сумі 771,05 грн. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач вказує, що 21
січня 2014 року відповідачка взяла у
нього в борг 50000,00 грн., які
зобов'язалась повернути не пізніше 21
квітня 2014 року, що було узгоджено
шляхом підписання договору позики
грошей, який посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_3 Однак тривалий час
відповідачка ухиляється від виконання
зобов'язання, на телефонні дзвінки не
відповідає та від спілкування
відмовляється. У зв'язку з зазначеним,
позивач просить стягнути з
відповідачки суму боргу за договором,
пені, 3 % річних та індексу інфляції в
розмірі 77105,48 грн. а також витрати по
сплаті судового збору в сумі 771,05 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився,
його інтереси в суді представляє
представник за довіреністю ОСОБА_4

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить задовольнити. Не
заперечує проти винесення заочного
рішення.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась з невідомих суду причин, про
день розгляду справи була повідомлена
належним чином.

В цьому випадку суд вважає доцільним
ухвалити заочне рішення, оскільки
відповідно до ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів.

Згідно з вимогами ст. 1047 ЦК України дана
позика оформлена у письмовій формі, що
підтверджується договором позики
грошей від 21 січня 2014 року, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_3

За змістом ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику в строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язань є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідачка не виконала перед
позивачем зобов'язання повернути
позику в порядку та в строки,
встановлені договором позики від 21
січня 2014 року.

Згідно заявлених позивачем вимог,
підлягає стягненню з відповідача сума
заборгованості в розмірі 50000,00 грн.

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань договором або
законом можуть бути передбачені сплата
3% річних від простроченої суми та якщо
це встановлено договором, інший розмір
процентів; неустойка (пеня), розмір
якої обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідачка не виконала перед
позивачем зобов'язання повернути
позику в порядку та в строки,
встановлені договором.

Згідно заявлених позивачем вимог,
підлягають стягненню з відповідачки 3 %
річних в розмірі 205,48 грн.( 50000,00
грн.х3%:365х50=205,48 грн.), пеня за
несвоєчасне повернення боргу в розмірі
25000,00 грн.(1,000%х50000, 00грнх50= 25000,00 грн.),
індекс інфляції 1900,00 грн.

Також з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати на оплату судового збору в сумі
771,05 грн.

Керуючись ст. ст.10, 11, 59, 60, 84, 215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 526, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за договором
позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, яка
проживає: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
ІПН НОМЕР_2, який проживає: АДРЕСА_2 суму
боргу за договором позики грошей в
розмірі 77105,48 грн., витрати по сплаті
судового збору в розмірі 771,05 грн., а
всього стягнути 77876,53 грн.

На заочне рішення може бути подана
апеляція в Апеляційний суд Донецької
області через Іллічівський районний
суд м.Маріуполя.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Ю. О. Матвєєва