Справа № 202/3157/14-ц
Провадження №2/202/3537/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Голобородько О.М.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника позивачів ОСОБА_6,
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя
особа - Відділ державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, про
оспорювання батьківства та визначення
походження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивачі пред'явили
через суд зазначений позов до
відповідача, посилаючись на те, що з 25
листопада 2000 року по 30 листопада 2007
року позивач ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
проте з січня 2001 року вони разом не
проживали, спільне господарство не
вели і шлюбні відносини не
підтримували, а позивач з червня 2003
року фактично проживала однією сім'єю з
позивачем ОСОБА_2, з яким у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5,
у свідоцтві про народження якої у
відповідності зі ст. 122 СК України був
внесений запис про батька - ОСОБА_4, хоч
дійсним батьком дитини є ОСОБА_2 з яким
позивач зареєструвала шлюб лише 23
листопада 2011 року, тому позивачі,
згідно уточнених позовних вимог,
посилаючись на ст. 138, 128 СК України,
просили суд визнати ОСОБА_2 батьком
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язати
Відділ ДРАЦС РС Дніпропетровського РУЮ
Дніпропетровської області виключити з
актового запису №165 від 23 грудня 2004
року про народження ОСОБА_5, вчиненого
виконкомом Підгородненської міської
ради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, відомості
про батька - ОСОБА_4; зобов'язати Відділ
ДРАЦС РС Дніпропетровського РУЮ
Дніпропетровської області внести
відповідні зміни в актовий запис про
народження ОСОБА_5, записавши батьком
цієї дитини ОСОБА_2, змінивши прізвище
дитини на ОСОБА_5, по-батькові дитини -
на ОСОБА_5.

Позивачі та їх представник в судовому
засіданні свої позовні вимоги
підтримали у повному обсязі,
наполягаючи на їх задоволенні з
наведених у позовній заяві підстав,
пояснивши, що і позивачі, і відповідач
при народженні ОСОБА_5 були обізнані
про те, що дійсним батьком дитини є
ОСОБА_2, проте через брак часу і коштів
позивачі не оформили документи дитини
належним чином, тому, зважаючи на те, що
відповідач повністю визнає позов, про
застосування наслідків спливу строку
позовної давності не заявляє, просили
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов визнав у повному обсязі,
пояснивши, що з позивачем ОСОБА_1, у
шлюбі вони прожили лише декілька
місяців та з січня 2001 року не проживали,
не бачились, ніяких стосунків не
підтримували, а вона стала проживати
разом у батьківській хаті з ОСОБА_2, від
якого у неї народилася дочка ОСОБА_5,
батьком якої записаний він, проте він
ніколи не звертався за вирішення цього
питання.

Третя особа Відділ ДРАЦС
Дніпропетровського РУЮ у
Дніпропетровській області, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду, в судове засідання
представника не направив, про причини
неявки суд не повідомив, що не
перешкоджає розгляду справи у
відсутності представника згідно ст. 336
ЦПК України.

Свідок ОСОБА_7, будучи допитаною судом
під присягою, в судовому засіданні
показала, що є рідною сестрою ОСОБА_1,
була у неї на весіллі з ОСОБА_4, проте у
шлюбі вони прожили всього декілька
місяців спочатку у відповідача, а потім
у матері позивача і приблизно у січні
2001 року розійшлися, не спілкувалися,
спільних дітей не мали, а у 2003 році
ОСОБА_1 зустріла ОСОБА_2 і вони стали
проживати однією сім'єю та живуть і на
даний час, мають трьох дітей. Перша
дитина - ОСОБА_5 у них народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1, потім народився ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, усі
діти схожі на ОСОБА_2

Суд, заслухавши пояснення позивачів та
їх представника, відповідача,
показання свідка, дослідивши наявні у
справі письмові докази, враховуючи
принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК
України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК
України, вважає за необхідне ухвалити
рішення про задоволення позову,
виходячи з наступного.

Сімейним кодексом України встановлена
презумпція шлюбного батьківства
(ст.ст.122, 124 Кодексу).

Частиною 1 ст. 129 СК України визначено,
що особа, яка вважає себе батьком
дитини, народженої жінкою, яка в момент
зачаття або народження дитини
перебувала у шлюбі з іншим чоловіком,
має право пред'явити до її чоловіка,
якщо він записаний батьком дитини,
позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного
кодексу України особа, яка записана
батьком дитини відповідно до статей 122,
124, 126 і 127 цього Кодексу, має право
оспорити своє батьківство, пред'явивши
позов про виключення запису про нього
як батька з актового запису про
народження дитини.

Крім цього, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 138 СК
України жінка, яка народила дитину у
шлюбі, має право оспорити батьківство
свого чоловіка, пред'явивши позов про
виключення запису про нього як батька
дитини з актового запису про
народження дитини.

Вимога матері про виключення запису
про її чоловіка як батька дитини з
актового запису про народження дитини
може бути задоволена лише у разі
подання іншою особою заяви про своє
батьківство.

Предметом доказування у даній справі є
відсутність кровного споріднення між
особою, записаною батьком і дитиною,
про що роз'яснював Пленум Верховного
Суду України у п.11 своєї постанови №3
від 15 травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів». У разі доведення даної
обставини суд постановляє рішення про
виключення відомостей про особу як
батька дитини з актового запису про її
народження (ч. 2 ст. 136 СК), та у тих
випадках, коли батьком дитини записано
конкретну особу, вимоги про визнання
батьківства мають розглядатись
одночасно з вимогами про виключення
відомостей про цю особу як батька з
актового запису про народження дитини
(абз.2 п.6 цієї постанови Пленуму).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1
з 25 листопада 2000 року по 30 листопада 2007
року перебували у шлюбі,
зареєстрованому відділом РАГС
виконкому Підгородненської міської
ради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, (актовий
запис №66), про розірвання якого у Книзі
реєстрації розірвань шлюбів
Індустріальним відділом РАЦС
Дніпропетровського МУЮ
Дніпропетровської області вчинено
актовий запис №30 та 03 червня 2008 року
видано свідоцтво, копія якого долучена
до матеріалів справи (а.с.9).

Відповідно до даних свідоцтва про
народження ОСОБА_5, виконкомом
Підгородненської міської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області 23 грудня 2004
року в Книзі записів актів
громадянського стану про народження
вчинено актовий запис №165 про
народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, де
батьком дитини записаний ОСОБА_4,
матір'ю - ОСОБА_1 (а.с.32).

В судовому засіданні відповідач визнав
обставини того, що він не є батьком
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і не може ним бути,
оскільки з позивачем ОСОБА_1 припинив
подружні відносини з січня 2001 року і
після цього з нею не спілкувався,
проживав окремо і зустрівся з нею лише
у березні 2014 року.

Зазначені пояснення узгоджуються із
показаннями свідка ОСОБА_7, яка в
судовому засіданні підтвердила, що з
січня 2001 року ОСОБА_1 не проживала зі
своїм чоловіком ОСОБА_4 однією сім'єю,
дітей у них не було, хоч формально вони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
при цьому, з червня 2003 року вона стала
проживати однією сім'єю з ОСОБА_2, що
також узгоджується з даними довідки
вуличного комітету №50
Підгородненської міської ради
Дніпропетровського району від 23 червня
2012 року про склад сім'ї ОСОБА_1, що
фактично проживає з червня 2003 року по
АДРЕСА_1 (а.с.10).

Одночасно суд приймає до уваги, що з 23
листопада 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
що підтверджується свідоцтвом про
шлюб, виданим виконавчим комітетом
Підгородненської міської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, копія якого
наявна в матеріалах справи (а.с.8) та
ОСОБА_2 є батьком, народжених ОСОБА_1 ще
двох дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 і
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Вирішуючи під час ухвалення рішення
питання чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються, суд приймає до уваги
визнання відповідачем ОСОБА_4 обставин
відсутності кровного споріднення між
ним та ОСОБА_5, визнання позивачем
ОСОБА_2 свого батьківства відносно цієї
дитини, про що ним подана письмова
заява 03 березня 2014 року (а.с.6), а також
встановлені у судовому засіданні інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, зокрема, відсутність
подружніх стосунків відповідача
ОСОБА_4 з позивачем ОСОБА_1 з січня 2001
року, проживання їх з цього часу окремо,
проживання позивачів з червня 2003 року
разом, що знайшло підтвердження
письмовими доказами, показаннями
свідка, а відтак, суду належить дійти
висновку про доведеність факту
відсутності кровного споріднення між
відповідачем - особою, записаною
батьком і дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
при цьому, перевіряючи наявність
законних підстав для прийняття
визнання відповідачем ОСОБА_4 позову,
не було встановлено обставин, які б
свідчили про порушення прав, свобод,
інтересів дитини та інших осіб, з
урахуванням чого належить ухвалити
рішення про задоволення позову,
визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_5 і
виключення з актового запису про
народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, запису
про ОСОБА_4 як батька з одночасним
внесенням запису про ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, як батька цієї дитини.

Одночасно, розглядаючи дану справу, суд
приймає до уваги, що відповідно до ч.ч.1,
2 ст. 20 СК України до вимог, що
випливають із сімейних відносин,
позовна давність не застосовується,
крім випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч.2
ст. 129, ч.3 ст.138, ч.3 ст. 139 цього Кодексу. У
випадках, передбачених частиною першою
цієї статті, позовна давність
застосовується судом відповідно до
Цивільного кодексу України, якщо інше
не передбачено цим Кодексом.

За правилами ч.4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові, разом з
тим, частиною 3 цієї статті визначено,
що позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення, а
відтак, зважаючи на те, що відповідачем
у судовому засіданні не заявлено про
застосування наслідків пропуску
строку позовної давності в один рік за
ч.2 ст. 129, ч.3 ст. 138 СК України, хоч такий
строк з 19 листопада 2004 року і сплив для
заявлених позивачами вимог, суд
наслідки пропуску такого строку не
застосовує та ухвалює рішення по суті
вимог.

Судові витрати суд вважає за можливе
віднести на рахунок позивачів,
враховуючи їх клопотання про це.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 212, 215, 218,222 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
м. Підгородне Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
м. Підгородне Дніпропетровського
району Дніпропетровської області.

Виключити з актового запису № 165 від 23
грудня 2004 року про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненого виконкомом
Підгородненської міської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області відомості
про батька - ОСОБА_4.

Відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області внести
відповідні зміни в актовий запис № 165
від 23 грудня 2004 року про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Підгородне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, держави
Україна, записавши батьком цієї дитини
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.
Підгородне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області,
громадянина України, змінивши прізвище
дитини «ОСОБА_5» на прізвище «ОСОБА_5»,
по-батькові дитини «ОСОБА_5» на
по-батькові «ОСОБА_5».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд міста
Дніпропетровська. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В.
Колесніченко