Справа № 345/3421/13-ц
Провадження № 22-ц/779/77/2014
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Шишка
А.І.,

секретаря
Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, приватного підприємства
«Софія-Транс», приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» про
відшкодування матеріальної шкоди та
моральної шкоди, за зустрічним позовом
приватного підприємства «Софія-Транс»
до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, за апеляційними
скаргами ОСОБА_3 та приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС» на рішення Калуського
міськрайонного суду від 19 листопада
2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 20 000 грн. 24 коп., моральної шкоди
в розмірі 2 000 грн. та судових витрат по
справі.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 12
серпня 2009 року ОСОБА_3 керуючи
автомобілем «ДАФ» номерний знак НОМЕР_1
в с. Негівці Калуського району в
результаті порушення правил
дорожнього руху здійснив зіткнення з
його автомобілем «Рено Трафік»,
номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого
був ОСОБА_4

Посилаючись на те, що внаслідок винних
дій відповідача сталася зазначена
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої йому завдано
матеріальну шкоду, яка відповідно до
висновку спеціаліста становить 20 000
грн. 24 коп., просив позов задовольнити.

Крім того, зазначав, що йому заподіяно
моральну шкоду, яка полягала у
перенесенні нервового потрясіння та
порушенні звичного способу життя, яку
ним оцінено в сумі 2 000 грн. і яку просив
стягнути з ОСОБА_3

Ухвалою Калуського міськрайонного
суду від 15 серпня 2013 року залучено ПП
«Софія-Транс» до участі у даній справі
в якості співвідповідача.

Ухвалою Калуського міськрайонного
суду від 16 вересня 2013 року залучено АТ
«Страхова група «ТАС» (приватне) до
участі у даній справі в якості
співвідповідача.

У вересні 2013 року ПП «Софія-Транс»
звернулося в суд із зустрічним позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 7 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди, що мала
місце 12 серпня 2009 року їхній
автомобіль «ДАФ», номерний знак НОМЕР_1
було пошкоджено з вини ОСОБА_4, який
керуючи автомобілем «Рено Трафік»,
номерний знак НОМЕР_2 порушив правила
дорожнього руху, що підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення.

Посилаючись на те, що за наслідками
розгляду адміністративної справи
судом було закрито провадження у
справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_4 через
закінчення строків, однак не звільняє
його від цивільно-правової
відповідальності, просило позов
задовольнити.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 19 листопада 2013 року первісний
позов задоволено частково

Стягнуто з АТ «Страхова група «ТАС»
(приватне) на користь ОСОБА_4 20 400 грн. 24
коп. завданих матеріальних збитків та
224 грн. сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 500
грн. моральної шкоди та 107 грн. 30 коп.
сплаченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що дане рішення
ухвалено з порушенням судом норм
матеріального та неправильним
застосуванням норм процесуального
права.

Судом помилково стягнуто з нього
моральну шкоду всупереч вимог ст.1167 ЦК
України, оскільки його вини
встановлено не було, а судом під час
розгляду даної справи взагалі не було
встановлено хто зі сторін винний у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Апелянт зазначає, що позивачем не
було доведено факт заподіяння йому
моральної шкоди, яка полягала у
перенесенні ним фізичного болю чи
страждання, оскільки в матеріалах
справи немає жодного доказу на
підтвердження завдання йому саме
моральних збитків.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення з нього на користь ОСОБА_4
моральної шкоди та сплаченого судового
збору відмовити.

В апеляційні скарзі на дане рішення АТ
«Страхова група «ТАС» (приватне)
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та недоведеність тих обставин,
які суд вважав встановленими.

Судом помилково стягнуто з товариства
завдану шкоду, оскільки позивачем не
було доведено наявності шкоди,
протиправної поведінки та причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
завданою шкодою.

В постанові суду від 24 лютого 2010 року
відсутній факт порушення водієм ДАФ
правил дорожнього руху.

Зазначає, що по даний час позивач не
звертався до товариства з письмовою
заявою для отримання страхового
відшкодування, а тому його звернення до
суду за захистом своїх прав є
безпідставним.

Враховуючи, що позивачем було
самостійно вибрано експерта та
замовлено дослідження його автомобіля,
судом помилково стягнуто з товариства
витрати за експертизу.

За наведених обставин просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позовних вимог до АТ «Страхова група
«ТАС» (приватне) відмовити.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 апеляційні скарги
підтримав по вищенаведених мотивах.

Представник ПАТ «Страхова група «ТАС» -
Наконечний І.В. апеляційні скарги
підтримав по вищенаведених мотивах.

Представники ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_7
апеляційні скарги заперечили,
посилаючись на їх безпідставність.

Представник ПП «Софія-Транс» в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце судового розгляду належним чином
був повідомлений.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційних скарг з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково та
стягуючи з страхової компанії в
користь ОСОБА_4 20 400 грн. 24 коп. завданих
матеріальних збитків, а з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_4 500 грн. на відшкодування
моральної шкоди суд першої інстанції
виходив з того, що за відсутності в діях
ОСОБА_4 складу адміністративного
правопорушення, можливим винуватцем
дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль позивача, міг би бути
відповідач ОСОБА_3, а враховуючи, що
цивільно-правова відповідальність
транспортного засобу, який належить ПП
«Софія-Транс» і яким керував ОСОБА_3
застрахована у ПАТ «Страхова група
«ТАС», саме остання зобов'язана
відшкодувати ОСОБА_4 завдану
матеріальну шкоду.

З огляду на те, що позивачу завдано і
моральної шкоди, суд з врахуванням
характеру та обсягу страждань, прийшов
до висновку про часткове стягнення
моральної шкоди в розмірі 500 грн. з
ОСОБА_3, який керував транспортним
засобом, в користь ОСОБА_4

Однак, висновок суду першої інстанції в
частині стягнення матеріальних
збитків зроблено на припущеннях, а
висновок про стягнення матеріальної та
моральної шкоди на користь ОСОБА_4 з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Судом встановлено, що 12 серпня 2009 року о
12 год. 40 хв. в с. Негівці Калуського
району мала місце дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої був
пошкоджений автомобіль «Рено Трафік»
д.н. НОМЕР_2, яким належав на праві
власності ОСОБА_2 і яким керував ОСОБА_4
на підставі тимчасового
реєстраційного талону та автомобіль
марки «ДАФ», д.н. НОМЕР_1, який належав на
праві власності ПП «Софія-Транс» і яким
керував ОСОБА_3

Встановлено, що як на ОСОБА_4, так і на
ОСОБА_3 працівниками ДАІ були складені
протоколи про вчинення ними
адміністративного правопорушення.

Постановою Калуського міськрайонного
суду від 24 лютого 2010 року провадження у
справі щодо ОСОБА_4 закрито через
пропуск терміну притягнення до
адміністративної відповідальності, в
мотивувальній частині постанови було
встановлено, що в діях ОСОБА_4 відсутня
подія і склад адміністративного
правопорушення.

Постановою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 03
жовтня 2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_3 залишено без задоволення, а
постанову від 24 лютого 2010 року без
зміни.

При цьому, постановою апеляційного
суду встановлено, що висновок судді про
відсутність у діях ОСОБА_4 події і
складу адміністративного
правопорушення, оскільки ним не було
допущено порушень п. 10.4 Правил
дорожнього руху України ґрунтується на
поясненнях самого ОСОБА_4, які
об'єктивно підтверджуються даними, що
містяться у план-схемі ДТП. Твердження
ОСОБА_3 про те, що у зіткненні є вина
ОСОБА_4, який керуючи автомобілем «Рено
Трафік» завчасно не зайняв відповідне
крайнє положення на проїзній частині
при повороті ліворуч і не дав дорогу
автомобілю, що рухався в попутному
напрямку в результаті чого допустив
зіткнення, не ґрунтується на
матеріалах справи.

Щодо складеної адміністративної
справи відносно ОСОБА_3, то така була
направлена до Тернопільського
міськрайонного суду, в послідуючому
була направлена на доопрацювання. 22
грудня 2009 року матеріали
адміністративної справи про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 повторно
після до оформлення надійшли у ВДАІ з
обслуговування адміністративної
території м. Тернополя, однак до суду не
направлені.

Згідно п.12.1 Правил дорожнього руху
України під час вибору в установлених
межах безпечної швидкості руху водій
повинен урахувати дорожню обстановку,
а також особливості вантажу, що
перевозиться, і стан транспортного
засобу, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно
керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 зазначених Правил
водій залежно від швидкості руху,
дорожньої обстановки, особливостей
вантажу, що перевозиться, і стану
транспортного засобу повинен
дотримувати безпечної дистанції та
безпечного інтервалу.

Перед початком обгону водій повинен
переконатися в тому, що водій
транспортного засобу, який рухається
попереду по тій самій смузі, не подав
сигналу про намір повороту
(перестроювання) ліворуч( п.14.2 ).

З пояснень в засіданні апеляційного
суду ОСОБА_4 вбачається, що він при
виїзді з другорядної дороги на головну,
побачив автомобіль червоного кольору,
який рухався в напрямку с.
Довгий-Войнилів-Калуш. Даний
автомобіль знаходився на відстані 100 м
і він включивши поворот ліворуч почав
закінчувати маневр, а через 10 м, маючи
намір повернути ліворуч, увімкнув
лівий поворот, переконався, що
автомобіль ДАФ знаходиться на
безпечній відстані, почав здійснювати
маневр ліворуч і при закінченні даного
маневру відчув удар у задню ліву
сторону свого автомобіля.

Про те, що водій автомобіля ДАФ
перевищивши швидкість руху не
врахувавши дорожньої обстановки, став
здійснювати обгін автомобіля «Рено
Трафік», при цьому не врахувавши
поданий сигнал лівого повороту,
допустив зіткнення з автомобілем
позивача, підтверджується і складеною
план-схемою ДТП за участю водіїв, з якої
вбачається, що гальмівний шлях
автомобіля ДАФ становить 31, 30 м.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі
докази, колегія суддів вважає, що
винним у скоєнні зазначеного ДТП є
водій автомобіля ДАФ -ОСОБА_3

Згідно висновку спеціаліста № 300 від 07
вересня 2009 року вбачається, що вартість
матеріального збитку з урахуванням
фізичного зносу замінних складових, що
підлягають заміні автомобіля марки
«Рено Трафік» складає 20 000 грн. 24 коп., а
вартість експертизи становить 400 грн.

Визначений спеціалістом розмір
відшкодування сторонами не
оспорюється.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3
перебував у трудових відносинах з ПП
«Софія-Транс», якому належав
автомобіль марки ДАФ.

Згідно Полісу обов'язкового
страхування ВС 7351400 зі строком дії з 14
лютого 2009 року по 13 лютого 2010 року,
страхування цивільно-правової
відповідальності автомобіля ДАФ, д.н.з.
НОМЕР_1 було здійснено у ПАТ «Страхова
група «ТАС» з визначеним лімітом
страхової виплати в розмірі 25 000 грн. за
шкоду, заподіяну майну.

Статтею 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до ч.22.1 ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Аналогічні положення містяться в п.3 ч.1
ст.988 ЦК України, згідно якого страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Таким чином, з врахуванням
встановленої вини водія автомобіля ДАФ
у даній дорожньо-транспортній пригоді,
колегія суддів приходить до висновку
про настання страхового випадку, а
відтак і щодо наявності підстав для
стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС»
в користь ОСОБА_2 завданих
матеріальних збитків.

Враховуючи, що в порушення норм
процесуального права, завдані
матеріальні збитки судом першої
інстанції були стягнуті на користь
ОСОБА_4, який здійснював в суді
представництво позивача ОСОБА_2,
колегія суддів приходить до висновку
про скасування рішення суду першої
інстанції в цій частині з ухвалення
нового рішення, яким слід стягнути з
ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь
ОСОБА_2 20 400 грн. 24 коп. завданих
матеріальних збитків та 224 грн.
сплаченого судового збору.

Стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 500
грн. на відшкодування моральної шкоди,
суд першої інстанції виходив з того,
внаслідок пошкодження автомобіля
змінився його звичайний спосіб життя,
що його душевно пригнічувало.

Разом з тим, позов про відшкодування
моральної шкоди було заявлено
позивачем ОСОБА_2

При цьому жодних доказів, які
підтверджували спричинення ОСОБА_2
моральної шкоди суду не надано.

У зв'язку з цим рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 500
грн. на відшкодування моральної шкоди
та сплаченого судового збору підлягає
до скасування з ухвалення нового
рішення про відмову в позові ОСОБА_2

Посилання представника страхової
компанії на відсутність постанови про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності не
заслуговують на увагу, оскільки
незважаючи на відсутність
преюдиційного доказу вини ОСОБА_3 його
вина у вчиненні ДТП встановлена судом
на загальних підставах доказування.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та
приватного акціонерного товариства
«Страхова Група «ТАС» задовольнити
частково.

Рішення Калуського міськрайонного
суду від 19 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Первісний позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» на
користь ОСОБА_2 20 400 грн. 24 коп. завданих
матеріальних збитків та 224 грн.
сплаченого судового збору.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди
та судових витрат відмовити.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання ним законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
О.В. Пнівчук

А.І. Шишко