Провадження № 2/344/388/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчука О.В.

секретаря
Кондратів Х.І.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Семенюка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
про визнання кредитного договору №
418/ФКВ-07 від 16.07.2007 року удаваним та
таким, що був укладений у національній
валюті України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» про визнання
кредитного договору № 418/ФКВ-07 від
16.07.2007 року удаваним та таким, що був
укладений у національній валюті
України.

Ухвалою суду від 05 грудня 2013 року
позивача замінено на його
правонаступника - публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк».

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав з підстав,
викладених у поданому ним письмовому
запереченні.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві. Суду
пояснив, що сторони, зокрема, позивач
мали намір укласти і уклали договір про
надання кредиту у національній валюті
України. При цьому товариство з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» кошти у
іноземній валюті позивачу на руки не
видало, а конвертувало суму кредиту у
гривні та перерахувало їх на рахунок
третьої особи за придбання автомобіля.
Вважає, що позивач та відповідач
вчинили удаваний правочин, оскільки
обоє усвідомлювали, що купівля
автомобіля відбудеться за гривневі
кошти, а отже і кредит слід видавати у
гривнях. Фактичне виконання договору
виданням кредитних коштів у гривнях
підтверджує удаваність правочину.
Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні пояснив, що кредитування
було проведено у доларах США, про що
свідчить заява на видачу готівки.
Однак, для перерахування коштів на
рахунок для здійснення торгівельної
операції банк конвертував іноземну
валюту у національну. Вказане
конвертування не є кредитуванням, а
виключно банківською операцією. Просив
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, які надані
суду сторонами на обґрунтування їхніх
вимог та заперечень, з'ясувавши таким
чином фактичні обставини справи, суд
дійшов висновку про те, що із
встановлених обставин справи
випливають зобов'язальні
правовідносини, а також про
необґрунтованість позовних вимог у
зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином не підлягає доказуванню
обставина укладення кредитної угоди №
418/ФКВ-07 від 16 листопада 2007 року про
надання кредиту в іноземній валюті між
ОСОБА_3 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», оскільки визнається
сторонами.

Згідно заяви на видачу готівки № 3000/10
від 16 листопада 2007 року, копія якої
міститься в матеріалах справи, ОСОБА_3
отримала кредитні кошти у іноземній
валюті із зазначенням еквіваленту у
гривнях (а.с. 16).

Згідно ч. 3 ст. 533 Цивільного кодексу
України, використання іноземної
валюти, а також платіжних документів в
іноземній валюті при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.

Статтею 47 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» передбачено, що
банк здійснює діяльність, надає
банківські та інші фінансові послуги в
національній валюті, а за наявності
відповідної ліцензії Національного
банку України - в іноземній валюті.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» відповідною
ліцензією № 67 від 21 квітня 1993 року
Національного банку України володіло
(а.с. 39).

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Цивільного
кодексу України, удаваним є правочин,
який вчинено сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили.

Твердження позивача щодо наявності в
діях сторін при укладенні
оскаржуваного кредитного договору
ознак приховування іншого правочину
суд вважає не доведеним належними
доказами. Так, не є належним доказом
приховання сторонами правочину про
надання кредиту в національній валюті
України представлена позивачем заява
на видачу готівки № 3000/10, оскільки у ній
вказано про видачу коштів саме у
іноземній валюті із зазначенням
еквіваленту з розрахунку курсу, який є
змінним, на день видачі кредиту. Інших
доказів, які б підтвердили надання
ОСОБА_3 кредиту за кредитним договором
№ 418/ФКВ-07 від 16.07.2007 року у національній
валюті України суду не представлено.

За таких обставин, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд вважає
встановленою відсутність порушення
права позивача на визнання кредитного
договору № 418/ФКВ-07 від 16.07.2007 року
удаваним та таким, що був укладений у
національній валюті України, а отже у
задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст. 8, 55, 124
Конституції України, ст.ст. 15, 16, 235, 533
Цивільного кодексу України, ст. 47
Закону України «Про банки і банківську
діяльність», керуючись нормами
цивільного процесуального
законодавства, зокрема, ст.ст. 10, 11, 60, 61,
179, 197, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про визнання кредитного
договору № 418/ФКВ-07 від 16.07.2007 року
удаваним та таким, що був укладений у
національній валюті України -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Бойчук О.В.