Ухвалаіменем україни 02 липня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Парінової І.К.,Карпенко С.О.,Савченко
В.О.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до публічного акціонерного
товариства «Харківська муніципальна
страхова компанія», ОСОБА_5 про
стягнення недоплаченої суми
страхового відшкодування, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 18 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 13 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Харківська
муніципальна страхова компанія» (далі -
ПАТ «ХМСК»), ОСОБА_5, у якому просив
визнати незаконними дії ПАТ «ХМСК»
щодо недоплати йому страхового
відшкодування, стягнути з ПАТ «ХМСК»
суму недоплаченого страхового
відшкодування у розмірі 8 408 грн 38 коп.,
що відповідає розміру понесених ним
витрат на відновлювальний ремонт
транспортного засобу, витрати за
проведення автотоварознавчого
дослідження у розмірі 704 грн 40 коп. та
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. З
ОСОБА_5 стягнути суму франшизи в
розмірі 1 000 грн. В обґрунтування вимог
зазначив, що 28 квітня 2012 року з вини
ОСОБА_5, власника автомобіля ЗАЗ 1102,
державний номер НОМЕР_1, сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП), в результаті якої було пошкоджено
його автомобіль - Шкода Октавія,
державний номер НОМЕР_2. Оскільки
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 була застрахована в ПАТ «ХМСК»,
він звернувся до останньої із заявою
про отримання страхового
відшкодування. Посилаючись на те, що
дії ПАТ «ХМСК» не відповідають чинному
страховому законодавству України,
оскільки виплачений йому розмір
відшкодування не відповідає реальній
майновій шкоді, яку було спричинено в
результаті ДТП, просив позов
задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 18 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 13 лютого 2014 року, позов задоволено
частково. Стягнуто на користь ОСОБА_4 з
ПАТ «ХМСК» 1 086 грн 21 коп. недоплачену
суму страхового відшкодування, та 1000
грн з ОСОБА_5 В іншій частині позову
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, з
дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України, належним чином оцінив
фактичні обставини справи та з
урахуванням положень ст. ст. 34, 35, 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. ст. 1187, 1194 ЦК
України, дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позову, оскільки на час скоєння ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 була застрахована в ПАТ «ХМСК»,
а тому останнє у межах страхової суми,
визначеної у страховому полісі,
повинно відшкодувати шкоду, завдану
внаслідок ДТП, за вирахуванням вже
виплаченої суми страхового
відшкодування та суми втрати товарної
вартості автомобіля. А володілець
джерела підвищеної небезпеки має
відшкодувати потерпілому розмір
франшизи, передбачений договором
страхування.

Оскільки доводи касаційної скарги
стосуються переоцінки доказів,
викладених в оскаржуваних рішеннях, що
не належить до компетенції суду
касаційної інстанції, та не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи було допущено порушення норм
матеріального чи процесуального права,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 18 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 13 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова С.О. КарпенкоВ.О. Савченко