Справа № 750/7735/13-ц Провадження №
22-ц/795/69/2014 Головуючий у I інстанції
-Коверзнев В. О. Доповідач - Висоцька
Н. В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бойко О.В., Шитченко Н.В.

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю: представників сторін ОСОБА_1,

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 06 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 06.11.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання малолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000
грн. щомісячно, починаючи з 09.08.2013 року і
до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання дружини в
розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з
09.08.2013 року і до досягнення малолітнім
сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року
включно.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 06.11.2013 року та ухвалити
нове про часткове задоволення позову,
яким стягнути з ОСОБА_3, на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 300 грн. щомісяця, але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 09.08.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Доводи скарги зводяться до того, що
оскаржуване рішення ухвалене з
порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, в ході розгляду
справи неповно з"ясовані обставини
(юридичні факти), що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що судом не
досліджені такі юридичні факти, як
отримання відповідачем гонорарів або
винагороди, наявність на його
утриманні дружини, двох малолітніх
дітей, батьків, той факт, що
відповідачем отримано травму правої
руки.

Вказує, що судом не застосовано
положення ч. 1 ст. 81, ч. 4 ст. 84, ч.ч. 1, 2 ст. 182
СК України, а також відповідно до п. 3
Додатку до постанови Кабінету
Міністрів України від 26.02.1993 року № 146
"Перелік видів доходів, які
враховуються при визначенні розміру
аліментів на одного з подружжя, дітей,
батьків, інших осіб", де передбачено що,
з художників та інших творчих
працівників утримання аліментів
провадиться з сум авторського гонорару
і винагороди, одержуваної за публічне
виконання творів.

Вислухавши суддю-доповідача,
представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у
сторін є син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
який народився під час шлюбу та на
даний час проживає разом з матір'ю.

Стягуючи з відповідача на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з 09.08.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття, суд
виходив із того, що відповідач має
можливість сплачувати аліменти на
дитину в такому розмірі.

Задовольняючи частково позовні вимоги
в частині стягнення аліментів з
відповідача на утримання позивача в
розмірі 300 грн., місцевий суд прийшов до
вірного висновку, оскільки відповідно
до положень ч. 2 ст. 84 СК України,
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і апеляційний
суд.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України та
роз"яснень викладених в п. 17 Постанови
ПВС України від 15.05.2006, № 3 "Про
застосування судами окремих норм СК
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів", якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу отримує в натурі, а також при
наявності інших обставин, які мають
суттєве значення, суд може визначити
аліменти в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів судом
враховано обставини, визначені ст. 182 СК
України, а саме: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
суд першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом не досліджені такі юридичні
факти, як отримання відповідачем
гонорарів або винагороди, наявність на
його утриманні дружини, двох
малолітніх дітей, батьків, той факт, що
відповідачем отримано травму правої
руки не спростовують правильності
висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта в скарзі на те, що
суд першої інстанції не застосував
положення ч. 1 ст. 81, ч. 4 ст. 84, ч.ч. 1, 2 ст. 182
СК України, а також відповідно до п. 3
Додатку до постанови КМУ від 26.02.1993 року
№ 146 "Перелік видів доходів, які
враховуються при визначенні розміру
аліментів на одного з подружжя, дітей,
батьків, інших осіб" де передбачено що,
з художників та інших творчих
працівників утримання аліментів
провадиться з сум авторського гонорару
і винагороди, одержуваної за публічне
виконання творів, не може бути
підставою для скасування вірного по
суті рішення, оскільки відповідно до ч.
3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підтвердження доводів апеляційної
скарги відповідачем не надано даних
щодо розміру отриманих ним гонорарів,
або доказів щодо характеру його
доходів.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Оскаржуване рішення ґрунтується на
повно та всебічно досліджених доказах,
оцінка яких проведена у відповідності
до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України і
доводи апеляційної скарги їх не
спростовують та не містять
передбачених законом підстав для
скасування вірного по суті рішення.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 06 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: