Справа № 2-107/11
Провадження № 22-ц/779/2048/2014
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів
Горблянського Я.Д., Пнівчук О.В.,
секретаря: Петріва
Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
в особі філії «Управління
Магістральних газопроводів
«Прикарпаттрансгаз», яку представляє
відділення Богородчанське лінійне
виробниче управління магістральних
газопроводів до ОСОБА_2 про усунення
перешкод, за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз» на
рішення Снятинського районного суду
від 29 липня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ПАТ «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» в особі
Богородчанського лінійного
виробничого управління магістральних
газопроводів філії «УМГ
«Прикарпаттрансгаз» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у дотриманні правил безпеки,
технічної експлуатації, охорони
об'єктів газопроводу
«Кременчук-Ананьїв-Чернівці-Богородча
ни» та користування землями
трубопровідного транспорту шляхом
звільнення земельної ділянки від
самовільно зведених господарських
будівель, які знаходяться від осі
магістрального газопроводу на
відстані 238 м. та від житлового
будинку, який знаходиться на відстані
251,6 м. по АДРЕСА_1, шляхом їх знесення.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що
самовільне будівництво житлового
будинку та господарських будівель
здійснено з порушенням передбаченого
чинним законодавством та порушує
правовий режим та порядок експлуатації
газопроводу.

Рішенням Снятинського районного суду
від 29 липня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення
ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «УМГ
«Прикарпаттрансгаз» посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права.

Вважає помилковим висновок суду про те,
що будівництво відповідач здійснювала
на законних підставах, а позивачем не
представлено доказів того, що
будівництво газопроводу узгоджувалося
із Стецівською сільською радою, а
матеріали фактичного розташування
газопроводу були передані до
Снятинської РДА для нанесення на карту
землекористування району.

Суд не взяв до уваги наявних в
матеріалах справи актів контрольних
замірів відстаней до газопроводу
«Кременчук-Ананьїв-Чернівці-Богородча
ни» та детальний план із нанесення на
карту будівель (споруд), які здійснені
компетентною організацією ПП
«Бурводсервіс» та підтверджують те, що
зведені будівлі ОСОБА_2 заборонено
розміщувати в охоронних зонах
магістральних газопроводів (МГ)
першого класу.

Крім цього, факт повідомлення про
проходження МГ по землях колгоспу
«Перше травня» підтверджується
відповідними актами від грудня 1990 року
та серпня 1989 року, в яких зазначалось,
що будівництво житлових масивів,
промислових та сільськогосподарських
підприємств, окремих споруд (житлових
та нежитлових) може проводитись в
районі знаходження газопроводів при
строгому дотриманні мінімальних
відстаней від осі газопроводу і його
об'єктів до будівель і споруд,
трубопроводів із посиланням на ДБНіП
ІІ-45-75. При розгляді відповідними
органами клопотань про виділення
земельних ділянок для вказаних цілей
місця розташування земельних ділянок
повинні попередньо узгоджуватись з
підприємствами, які експлуатують
газопроводи. Окрім того, проходження
траси газопроводу
«Кременчук-Ананьїв-Чернівці-Богородча
ни» позначене межовими стовпчиками, на
яких зазначена інформація про клас
газопроводу та розмір охоронної зони.

Відбивка траси магістрального
газопроводу на місцевості була
здійснена за участю представників
Сільської ради с. Стецева та засвідчена
актом від 12 квітня 1994 року. Сільський
голова під розписку звірив нанесення
на карту с. Стецева магістрального
газопроводу
«Кременчук-Ананьїв-Чернівці-Богородча
ни» та засвідчив цей факт своїм
підписом та печаткою. Межі охоронних
зон відображені на картах
землекористування з нанесеними
газопроводами у вигляді паралельних
ліній вздовж траси газопроводів з обох
сторін осі газопроводу.

Однак, суд не взяв до уваги того факту,
що Стецівська сільська рада, всупереч
вимог чинного законодавства та
доведеної під розпис інформації про
наявність на земельній ділянці
відповідача обмеження (охоронної зони),
передала її ОСОБА_2 для будівництва
житлового будинку та господарських
споруд.

Посилаючись на наведене, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ПАТ
«Укртрансгаз» Гірак Л.З. апеляційну
скаргу підтримала з вищенаведених
мотивів.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну
скаргу заперечив, посилаючись на її
безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відповідно до статті 73 Земельного
Кодексу України уздовж наземних,
надземних і підземних трубопроводів
встановлюються охоронювані зони.

На використання власником земельної
ділянки або її частини може бути
встановлено обмеження. (ч. 1 ст. 110 ЗК
України).

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про
трубопровідний транспорт» уздовж
трубопроводів встановлюються охоронні
зони. Земля в межах охоронних зон не
вилучається, а використовується з
обмеженнями (обтяженнями) відповідно
до закону або договору. Порядок
встановлення, розмір та режим
використання охоронної зони об'єкта
трубопровідного транспорту
визначаються законодавством України.

Пунктами 7, 8, 11 Правил охорони
магістральних газопроводів,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 16 листопада 2002
року № 1747, передбачено, що для
забезпечення безпечної експлуатації
об'єктів магістрального
трубопровідного транспорту
встановлюються охоронні зони. Земельні
ділянки, розташовані у межах охоронних
зон, не вилучаються у їх власників і
користувачів, а використовуються з
обмеженнями, передбаченими цими
Правилами та в порядку, передбаченому
Земельним кодексом України. На
земельних ділянках, розташованих у
межах охоронних зон, забороняється
споруджувати житлові, громадські та
дачні будинки, будувати гаражі та
автостоянки, садові та дачно-садові
споруди, будувати огорожі для
відокремлених приватних земельних
ділянок, лісових масивів, садів тощо.

Пунктом 3.16 Будівельних норм і правил
«Магістральні газопроводи» 2.05.06-85,
таблиця № 4 п. 1 встановлено мінімальні
відстані від осі газопроводу першого
класу у 350 метрів до міст і
інших населених пунктів. У примітці до
таблиці 4 визначено, що відстані,
вказані в таблиці, слід приймати для
міст і інших населених пунктів від
проектної межі.

З матеріалів справи вбачається, що в
межах населеного пункту с. Стецева
Снятинського району
Івано-Франківської області проходить
магістральний газопровід
«Кременчук-Ананьїв-Чернівці-Богородча
ни» діаметром 1020 мм, робочим тиском
5,5МПа згідно з СНиП 2.05.06-85 (а. с. 5), який
був введений в експлуатацію актом
приймальної комісії від 28 серпня 1987
року, затвердженим наказом
Міністерства газової промисловості
від 31 серпня 1987 року.

Вказаний газопровід відноситься до
газопроводів першого класу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає
АДРЕСА_1.

Згідно акту проведення контрольного
заміру відстаней від 1 грудня 2008 року
відстань від осі газопроводу
«Кременчук-Ананьїв-Чернівці-Богородча
ни» до господарських будівель
відповідачки становить 238 м. та до
житлового будинку становить 251, 6м.

Судом також встановлено, що рішенням
Стецівської сільської ради від 20
грудня 1991 року та рішенням
Стецівської сільської ради від 10
квітня 1992 року ОСОБА_2 надано земельну
ділянку по вул. Заокіп розміром 0, 15 га, в
тому числі під будівництво 0, 12 га
та присадибної ділянки 0, 03га.

26 травня 1992 року ОСОБА_2 видано
будівельний паспорт на забудову
земельної ділянки, розроблено проект
забудови земельної ділянки та надано
дозвіл №14/282 на право виконання
будівельних робіт.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог про
усунення перешкод в користуванні
газопроводу шляхом знесення
самовільно збудованого житлового
будинку та господарських споруд,
оскільки будівництво житлового
будинку та господарських споруд у с.
Стецева відповідачкою здійснювалося в
межах генерального плану забудови
села, на відведеній у встановленому
законом порядку земельній ділянці, а
тому будівлі, про знесення яких
заявлено позов, не є самочинним
будівництвом.

Що стосується доводів апелянта про те,
що сільська рада, всупереч доведеної
під розпис інформації про наявність на
земельній ділянці відповідача
обмеження (охоронної зони), передала її
відповідачці для будівництва
житлового будинку та господарських
споруд, хоча відбивка траси
магістрального газопроводу на
місцевості була здійснена за участю
представників Сільської ради с.
Стецева та засвідчена актом від 12
квітня 1994 року, то такі не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки земельна
ділянка під будівництво надавалась
відповідачці в 1992 році. Крім того,
рішення сільської ради про виділення
земельної ділянки відповідачці є
чинними та у встановленому законом
порядку не оскаржувалися.

Колегія суддів вважає, що при
зазначених обставинах не може
здійснюватись захист прав позивача
шляхом знесення житлового будинку та
господарських споруд відповідачки,
оскільки в такому випадку повинен
дотримуватися баланс законних
інтересів всіх сторін даного спору.

Рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують, і підстав
для його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
в особі філії «Управління
магістральних газопроводів
«Прикарпаттрансгаз» відхилити.

Рішення Снятинського районного суду
від 29 липня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді
Я.Д. Горблянський

О.В. Пнівчук