Ухвала

іменем україни

10 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення апеляційного
суду Полтавської області від 13
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позовні вимоги мотивувало тим, що за
кредитним договором від 23
листопада 2007 року ОСОБА_4 отримала
кредит в розмірі 6 000 доларів
США, за сплатою 15% річних строком до 22
листопада 2010 року.

У забезпечення належного виконання
зобов'язань за вказаним договором того
ж дня між банком та ОСОБА_5 було
укладено договір поруки.

Крім того, зобов'язання за кредитним
договором забезпечено у розмірі 200 грн
за договором поруки , укладеного 25
лютого 2010 року з ОСОБА_6

Посилаючись на неналежне ОСОБА_4
виконання взятих на себе зобов'язань
щодо своєчасного й повного погашення
кредиту, унаслідок чого утворилася
кредитна заборгованість, розмір якої
станом на 24 лютого 2012 року складає 5
381, 14 доларів США, ПАТ КБ «ПриватБанк»
просило стягнути вказану
заборгованість у солідарному порядку
із відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а з
ОСОБА_6 200 грн.

Заочним рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 03
липня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з солідарно з ОСОБА_4
та ОСОБА_5 на користь позивача 42 941 грн 50
коп. кредитної заборгованості, з ОСОБА_6
стягнуто на користь банку 200 грн.
Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 13 березня 2014
року, зазначене рішення районного суду
скасовано й у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення
апеляційного суду скасувати і залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права і порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, апеляційний суд
виходив з безпідставності вимог через
відсутність доказів того, що саме
відповідач підписувала кредитний
договір та отримувала кредитні кошти
за цим договором, оскільки відповідно
до висновку судово-почеркознавчої
експертизи №1755 від 17 лютого 2014
року, проведеної на стадії
апеляційного розгляду справи, підпис
від імені ОСОБА_4 у відповідних графах
кредитного договору №МК-07/2007 від 23
листопада 2007 року, додатку до цього
договору№1 та договору застави від 23
листопада 2007 року вчинено не самою
ОСОБА_4, а іншою особою. При цьому судом
апеляційної інстанції зазначено про
відсутність підстав для стягнення
кредитної заборгованості із
поручителів, з якими було укладено
договори поруки у забезпечення
основного зобов'язання за кредитним
договором, який в силу вимог ст.
ст. 203, 207, 215 ЦК України є нікчемним

Колегія суддів погоджується з такими
висновками, оскільки вони узгоджуються
з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно
визначив характер спірних
правовідносин й вірно застосував
положення норм матеріального права, й
оцінивши усі забрані у справі докази,
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ПАТ КБ
«ПриватБанк» на увагу не заслуговують
й вказаних висновків апеляційного суду
не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не
свідчать про те, що апеляційним судом
при розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 13 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.О.Савченко

І.К. Парінова

І.М. Фаловська