У х в а л а

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визначення порядку
володіння та користування земельною
ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 09 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення
порядку володіння і користування
земельною ділянкою. В обґрунтування
своїх вимог зазначав, що рішенням
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 26 листопада 2009 року
проведено реальний поділ
домоволодіння АДРЕСА_1 та визначено
порядок користування земельною
ділянкою відповідно до часток
співвласників у домоволодінні, згідно
якого йому виділено у користування 33/100
частин земельної ділянки, а
відповідачу 67/100 частин.

Посилаючись на те, що визначеним
порядком користування земельною
ділянкою не враховано здійснені ним
прибудови до житлового будинку, ОСОБА_4
просив суд визначити порядок володіння
і користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 відповідно до розмірів
належних їм часток у домоволодінні
згідно першого варіанту висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 08/13 від 02 квітня 2013 року.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 27 червня 2013 року позовні
вимоги задоволено.

Визначено порядок користування
земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 згідно першого варіанту
висновку № 1 судової
будівельно-технічної експертизи № 08/13
від 02 квітня 2013 року для обслуговування
частин будинку та господарських
будівель з існуючими входами (виходами)
на вул. Гагаріна.

Виділено ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 823 кв. м. для обслуговування
своєї частки домоволодіння по АДРЕСА_1,
що відображена в частині першій
першого варіанту висновку № 1 судової
будівельно-технічної експертизи № 08/13
від 02 квітня 2013 року.

Виділено ОСОБА_5 земельну ділянку
площею 246 кв. м. для обслуговування
своєї частки домоволодіння по АДРЕСА_1,
що відображена в частині другій
першого варіанту висновку № 1 судової
будівельно-технічної експертизи № 08/13
від 02 квітня 2013 року.

Проведено загальну внутрішню
розподільчу огорожу наступним чином.

Від літ. т. № 1 правого кута по
«червоній» лінії в сторону лівого
бокового кута до т. «А» довжиною 18,48 м.
(L=12,9 м. + 5,58 м. = 18,48 м.).

Від т. «А» в бік задньої межі на
відстані 4,7 м. на межі між будівлями літ.
«А» та літ. «а» до т. «Б» довжиною 9,84 м.
(існуюча огорожа).

Від т. «Б» в сторону задньої межі від т.
«В», яка знаходиться на відстані 2,0 м.
від будівлі літ. «а» довжиною 6,81 м.

Від т. «В» в бік правої бокової межі до
т. «Г» довжиною 12,9 м.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 09 квітня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено у справі нове
рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржуване рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з їх доведеності,
обґрунтованості та того, що в учасника
спільної часткової власності існує
право на отримання у володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки, а тому в
результаті зміни розміру часток у
домоволодінні порядок володіння і
користування земельною ділянкою також
змінюється.

Скасовуючи рішення районного суду і
ухвалюючи у справі нове рішення про
відмову в позові, апеляційний суд
керувався нормами ст. 357 ЦК України, ч. 4
ст. 88 Земельного кодексу України та
прийшов до висновків, що при розгляді
справи суд першої інстанції не надав
належної уваги тому, що розмір часток у
домоволодінні був визначений
правовстановлюючими документами, а
саме: договором купівлі-продажу від 12
листопада 1985 року, згідно якого ОСОБА_5
належить 67/100 домоволодіння по АДРЕСА_1,
та свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 26 травня 2003 року,
згідно якого ОСОБА_4 належить 33/100
частин цього домоволодіння. Визначений
рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 26 листопада 2009 року
порядок користування земельною
ділянкою відповідає цим часткам, а
зазначені у висновку судової
будівельної експертизи № 177 від 02
вересня 2009 року частки, на які є
посилання в рішенні суду від 26
листопада 2009 року (а. с. 4), відображають
лише збільшення вартості майна ОСОБА_4,
яке відбулось у зв'язку із здійсненням
ним ремонту та прибудов.

Враховуючи, що рішенням Дніпровського
районного суду м. Херсона від 26
листопада 2009 року між сторонами було
визначено порядок користування
земельною ділянкою, виділено кожному
співвласнику відповідну її частину, а
зміна розміру частки позивача у
спільній власності на будинок
відбулася у зв'язку зі здійсненням
позивачем прибудов уже після
визначення порядку користування
земельною ділянкою, тобто на виділеній
саме йому земельній ділянці, то
наступні зміни в розмірі часток у
спільній власності на будинок, які
сталися у зв'язку з прибудовою,
надбудовою або перебудовою, не тягнуть
за собою змін встановленого порядку
користування земельною ділянкою. Крім
того, в матеріалах справи відсутні
будь-які відомості стосовно того, що
визначений судовим рішенням порядок
користування земельної ділянки
ущемляє законні інтереси
співвласників будинковолодіння і
позбавляє їх можливості належним чином
користуватися своєю частиною будинку.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 09 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Кафідова О.В.,
Фаловська І.М.