АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8235/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маймур Ф.Ф. Доповідач - Болтунова
Л.М. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року 2014 року Колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Макарова М.О.,
Тамакулової В.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 серпня 2014 року
по справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з вказаним позовом,
в якому просило стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за договором №
DNXRRX26900085 від 09.07. 2007 року, яка утворилась
станом на 28.05.2013 року в розмірі 23833,40 грн.
та судові витрати.( а.с.2,3)

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 серпня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково. З
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
стягнуто заборгованість за кредитним
договором у розмірі 12 365,83 грн., яка
складається із заборгованості: за
кредитом - 899,22 грн., за відсотками - 7729,10
грн., за комісією -1126,40 грн., пені -1000 грн.
та штрафу - 1611,11 грн. Вирішено питання
щодо судових витрат. В іншій частині
позову відмовлено.

З таким рішенням не погодився
відповідач, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 січня
2014 року вказане рішення було скасовано,
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 травня 2014 року
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 січня
2014 року скасовано і справа передана на
новий розгляд до цього суду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судове рішення відповідає вказаним
вимогам закону.

За змістом статті 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. За
вимогами ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
09 липня 2007 року між сторонами укладено
договір № DNXRRX26900085, відповідно до якого
останній отримав кредит у розмірі 2805,29
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення до 09 липня 2009 року.

Зазначений кредитний договір
складається з підписаної відповідачем
заяви про видачу та обслуговування
кредитної карти, умов надання
банківських послуг, правил
користування платіжною карткою та
тарифів, що було погоджено з
позичальником.

Але відповідач належним чином свої
зобов'язання не виконує, а тому станом
на 28 травня 2013 року має заборгованість
в сумі 23 833,40 грн., яка складається із
заборгованості: за кредитом - 899,22 грн.,
за відсотками - 7 729,10 грн., за комісією -1
126,40 грн., пені - 12 467,57 грн., штрафу - 1611,11
грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною першою ст. 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Задовольняючи позовні вимоги частково
та стягуючи заборгованість в розмірі 12
365,83 грн., суд першої інстанції виходив
з того, що відповідач порушив умови
кредиту та не виконав своїх обов'язків
перед позивачем щодо повернення
кредитних коштів, при цьому правильно
застосував положення ч.3 ст.551 ЦК
України, зменшивши суму пені, оскільки
її розмір значно перевищує розмір
заборгованості за кредитним договором.

Також районним судом обґрунтовано не
були прийняті до уваги доводи
відповідача про застосування терміну
позовної давності, так як за п.5.5. Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам, сторонами визначено його строк
п*ять років, що не суперечить вимогам
ст.259 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що під час
дослідження доказів та встановлення
зазначених фактів, судом першої
інстанції не були порушені норми
процесуального права й правильно був
застосований матеріальний закон,
рішення суду є обґрунтованим, з повним
відображенням обставин, що мають
значення для даної справи, а тому
підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що
банком при розгляді справи були надані
інші умови кредитування, колегія
суддів вважає не обґрунтованими та
такими, що спростовуються власноручним
підписом відповідача на заяві про
видачу та обслуговування кредитної
карти. ( а.с.7 зворот) Інших доказів
ОСОБА_2 ні в суді першої інстанції , ні в
апеляційному суді надано не було. А
отже апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Головуючий
Л.М. Болтунова

Судді:
М.О. Макаров

В.О.Тамакулова