№ 6/269/30/2014
У Х В А Л А

23 січня 2014 року Совєтський
районний суд м. Макіївки Донецької
області у складі:

головуючого судді
Любченко С.Д.

при секретарі
Шпаченко С.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання
державного виконавця Совєтського
відділу ДВС Макіївського міського
управління юстиції, погодженого з
начальником Совєтського відділу ДВС
Макіївського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Совєтського ВДВС
Макіївського міського управління
юстиції 23.01.2014 року звернувся до суду
із поданням, в якому зазначив, що на
примусовому виконанні перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого документа №
2-н-546/379, виданого Совєтським райсудом
м.Макіївки 27.03.2012 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь КП
«Макіївтепломережа» 4106,80 грн.
Вищевказані зобов»язання на
теперішній час не виконані.

У зв'язку з невиконанням боржником
зобов'язань, державний виконавець був
вимушений звернутися до суду із даним
поданням і просить тимчасово обмежити
його у праві виїзду за кордон.

У судове засідання представник
Совєтського ВДВС МУЮ не з'явився за
невідомих для суду обставин.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що подання Совєтського ВДВС МУЮ
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і в»їзду в Україну
громадян України»від 21 січня 1994 року ( в
ред. від 8 березня 2011 року) (надалі
Закон).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає
декілька видів обмеження виїзді
громадян України за кордон, зокрема:
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорту
та тимчасового відмовлено у виїзді за
кордон у певних випадках, що визначені
в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобовязань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов»язань.

З аналізу цих правових норм вбачається,
що особі, яка має паспорт для виїзду за
межі України, та має такий намір, може
бути відмовлено у виїзді за кордон у
випадку ухилення від виконання
зобов»язань, покладених на нього
судовим рішенням, до виконання
зобов»язань.

Таким чином, при зверненні до суду з
вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник має паспорт для виїзду за
кордон, ухиляється від виконання
зобов»язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду із зазначеним
поданням державний виконавець не навів
жодних з перелічених обставин, а
послався, як на підставу для обрання
такого обмеження боржнику, тільки на
наявність боргових зобов»язань.

На підставі ст. 6 ЗУ „Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України" № 3857-ХІІ від 21.01.1994
року, ст. 33 Конституції України,
керуючись ст.377-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця Совєтського відділу ДВС
Макіївського міського управління
юстиції, погодженого з начальником
Совєтського відділу ДВС Макіївського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за кордон - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції в п'ятиденний строк з дня
проголошення ухвали. Особи, які не були
присутніми при оголошенні ухвали,
мають право подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
С. Д. Любченко