У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» про захист
прав споживачів та визнання
незаконним, недійсним
сфальсифікованого та підробленого
додатку до споживчого кредитного
договору, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 27 березня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
(далі - ПАТ «УкрСиббанк»), Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(далі - ПАТ «Дельта Банк»), в якому
просила визнати незаконною, недійсною
додаткову угоду від 02 лютого 2009 року №
1 до договору про надання споживчого
кредиту від 21 лютого 2007 року №
0, укладеного між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_4 Визнати дії ПАТ
«УкрСиббанк», як нечесну
підприємницьку практику, обман
споживача. Визнати порушення ПАТ
«УкрСиббанк» умов п. 9.4 споживчого
кредитного договору від 21 лютого 2007
року № 0.

Позивачка посилалась на те, що 21 лютого
2007 року між нею та відповідачем був
укладений договір про надання
споживчого кредиту, відповідно до умов
якого банк зобов'язався надати
позичальнику, а позичальник
зобов'язався прийняти та належним
чином використати і повернути надані
банком грошові кошти у формі
поновлюваної кредитної лінії в
іноземній валюті в сумі ліміту
поновлюваної кредитної лінії, що
дорівнює 275 тис. дол. США та сплатити
проценти і комісії на умовах
визначених договором. Процентна ставка
складає 12,30 % річних.

02 лютого 2009 року додатковою угодою № 1
умови укладеного договору були
частково змінені. Однак зазначену
угоду позивач не підписувала.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 23 грудня 2013 року позов
задоволено. Визнано сфальсифіковану та
підроблену ПАТ «УкрСиббанк» додаткову
угоду від 02 лютого 2009 року № 1 до
договору про надання споживчого
кредиту від 21 лютого 2007 року № 00
незаконною, недійсною. Визнано дії ПАТ
«УкрСиббанк», як нечесну
підприємницьку практику, обман
споживача. Визнано порушення ПАТ
«УкрСиббанк» умов п. 9.4 споживчого
кредитного договору від 21 лютого
2007 року № 0.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 27 березня
2014 року рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 23 грудня 2013 року в частині
визнання сфальсифікованої та
підробленої ПАТ «УкрСиббанк»
додаткової угоди від 02 лютого 2009 року
№ 1 до договору про надання споживчого
кредиту від 21 лютого 2007 року № 0
незаконною, недійсною та визнання дії
ПАТ «УкрСиббанк», як нечесну
підприємницьку практику, обман
споживача, скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4
до ПАТ «УкрСиббанк» в частині визнання
сфальсифікованої та підробленої ПАТ
«УкрСиббанк» додаткової угоди від 02
лютого 2009 року № 1 незаконною,
недійсною, задоволено частково.

Визнано додаткову угоду від 02 лютого 2009
року № 1 до договору про надання
споживчого кредиту від 21 лютого 2007 року
№ 0, недійсною.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
щодо визнання дії ПАТ «УкрСиббанк», як
нечесну підприємницьку практику, обман
споживача, відмовлено. В іншій частині
рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині визнання
сфальсифікованої та підробленої ПАТ
«УкрСиббанк» додаткової угоди від
02 лютого 2009 року № 1 до договору про
надання споживчого кредиту від 21
лютого 2007 року № 0 незаконною,
недійсною та визнання дії ПАТ
«УкрСиббанк», як нечесну
підприємницьку практику, обман
споживача та задовольняючи частково
позовні вимоги, суд апеляційної
інстанції правильно виходив з
відсутності підстав для задоволенні
позовних вимог про визнання дії ПАТ
«УкрСиббанк», як нечесну
підприємницьку практику, обман
споживача.

Судом апеляційної інстанції правильно
зазначено, що суд першої інстанції без
відповідних доказів, а саме, вироку
суду, не мав підстав визнавати
додаткову угоду сфальсифікованою та
підроблено. Також суд апеляційної
інстанції правильно виходив з того, що
такого способу захисту, як визнання
правочину незаконним не передбачено
ст. 16 ЦК України, а тому дійшов
правильного висновку про визнання
додаткової угоди недійсною.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного рішення
апеляційного суду вбачається, що
скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності зазначеного судового
рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 27 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Макарчук М.А.