АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/304/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2898/14
Головуючий у 1-й інстанції Ланна Я. О.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Прядкіної О.В., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Чутівського районного суду
Полтавської області від 04 серпня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа: Чутівська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на 1/2 частину будинку
та

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Чутівська державна
нотаріальна контора,

про визнання права власності на
обов'язкову частку у спадщині,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із зазначеним первісним позовом, в
якому вказала, що після смерті її
матері ОСОБА_3 залишилась спадщина у
виді 1/2 частини житлового будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_1
Чутівського району Полтавської
області. Позивачка є спадкоємцем за
заповітом після смерті матері та
подала заяву до Чутівської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини за заповітом. Однак, на даний
час вона не може в нотаріальному
порядку отримати свідоцтво на право на
спадщину за заповітом в зв'язку з
відсутністю оригіналу
правовстановлюючого документу на 1/2
частину вказаного житлового будинку,
виданого на ім'я спадкодавця ОСОБА_3
Враховуючи викладене, позивачка
просила суд визнати за нею право
власності в порядку спадкування на
половину спірного будинку.

У травні 2014 року ОСОБА_1 пред'явив
зустрічний позов до ОСОБА_2 про
визнання права власності на
обов'язкову частку в спадщині,
посилаючись на те, що він як пенсіонер
має право, у відповідності із вимогами
ст. 1241 ЦК України, на обов'язкову частку
у спадщині в розмірі 1/8 частини
спірного будинку.

Рішенням Чутівського районного суду
Полтавської області від 04 серпня 2014
року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа: Чутівська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на 1/2 частину будинку, задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування на 1/2 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1
Чутівського району Полтавської
області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 406
грн. 75 коп. в рахунок відшкодування
витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Чутівська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на обов'язкову частку у спадщині -
відмовлено .

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як передбачено ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_3. Після її смерті
залишилось спадкове майно: 1/2 частина
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1
Чутівського району Полтавської
області. Позивачка ОСОБА_2 є
спадкоємцем на майно ОСОБА_3 за
заповітом, посвідченим Артемівською
селищною радою 26.06.2009 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 52.

Державним нотаріусом їй було
відмовлено у вчиненні нотаріальної дії
по оформленню спадщини по смерті
ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що у спадкоємця
ОСОБА_2 відсутній оригінал
правовстановлюючого документу на 1/2
частину спірного житлового будинку, з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований на не приватизованій
земельній ділянці в АДРЕСА_1

Як встановлено судом 1/2 частина
вказаного житлового будинку належала
спадкодавцеві ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого державним нотаріусом
Чутівської ДНК 29.12.1993 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1687 та
зареєстрованого в Полтавському бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» в реєстровій книзі 5
під реєстровим номером № 599, що
підтверджується копією відповідного
свідоцтва, наданого на запит суду
Полтавським обласним нотаріальним
архівом та довідкою Полтавського бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» від 24.03.2014 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності на 1/2
частину будинку в порядку спадкування,
місцевий суд вірно виходив з того, що за
життя спадкодавця ОСОБА_3 правомірно
набула у власність частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 Чутівського району
Полтавської області, а позивачка
ОСОБА_2 є спадкоємцем на майно померлої
матері за заповітом, який на даний час
не скасовано та не змінено, він є
дійсним.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що оскільки між спадкоємцями
виник спір щодо спадщини, сторони мають
право на його розгляд у судовому
порядку.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України
непрацездатні діти спадкодавця,
незалежно від змісту заповіту,
спадкують половину частки, яка
належала б кожному з них у разі
спадкування за законом (обов'язкова
частка).

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування» перелік осіб, які мають
право на обов'язкову частку, що
визначений статтею 1241 ЦК ( 435-15 ), є
вичерпним і розширеного тлумачення не
потребує.

Як встановлено судом, позивач по
зустрічному позову ОСОБА_1 є рідним
сином померлої ОСОБА_3 На час відкриття
спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно
перебував на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України та отримував
пенсію за вислугу років, що
підтверджується відповідною довідкою,
але пенсійного віку він не досяг.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацездатні громадяни
це особи, які досягли встановленого
законом пенсійного віку або визнані
інвалідами, у тому числі діти-інваліди,
а також особи, які мають право на пенсію
у зв'язку з втратою годувальника
відповідно до цього Закону.

Статтею 26 вказаного Закону визначено
пенсійний вік - 60 років.

Судом установлено, що ОСОБА_1 народився
у 1963 році. Мати ОСОБА_1, ОСОБА_3 померла у
2011 році. Отже на день відкриття
спадщини, ОСОБА_1 не досяг пенсійного
віку, встановленого законом. При цьому,
вихід на пенсію до досягнення віку не є
підставою для визнання права на
обов'язкову частку у спадщині.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на
обов'язкову частку у спадщині є
правильним, оскільки ОСОБА_1 не досяг
пенсійного віку та не може вважатися
непрацездатною особою та таким, що має
право на обов'язкову частку у спадщині
в розумінні ст. 1241 ЦК України, а доводи у
цій частині апеляційної скарги не
ставлять під сумнів рішення суду
першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1
на відсутність на час розгляду справи
постанови державного нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальних дій за
поданою ним заявою про прийняття
спадщини після померлої ОСОБА_3, не
заслуговують на увагу, оскільки
відсутність такої постанови нотаріуса
не є підставою визнання за ним права на
спадщину та не може засвідчувати право
ОСОБА_1 на частину спадкового майна
після його померлої матері.

На підставі наведеного та враховуючи,
що апеляційна скарга не містить
доводів щодо неправильності рішення
суду, які б були підставою для його
скасування, колегія суддів приходить
до висновку, що підстави для скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Чутівського районного суду
Полтавської області від 04 серпня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
Пікуль В.П.

Судді:
Прядкіна О.В.

Панченко О.О.

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль