Номер провадження: 22-ц/785/6072/14
Головуючий у першій інстанції Абухін
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І.,
Суворова В.О.

за участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 14 травня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області, Головного
управління юстиції в Одеській області
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Приморського районного суду м. Одеси з
позовом, який неодноразово уточнювала,
надала заяву, по якій просила
розглядати позовні вимоги, викладені в
первинній редакції до Відділу
примусового виконання рішень ГУВС ГУЮ
в Одеській області, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області,
Головного управління юстиції в
Одеській області про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
посилаючись на те, що у відділі
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в Одеській області
перебував виконавчий лист № 2-а-7977/10/1570,
виданий Одеським окружним
адміністративним судом 06.09.2011 року про
стягнення з прокуратури Березівського
району Одеської області на користь
позивача суму завданої моральної
шкоди в розмірі 2 000 грн.

Постановою від 29.12.2012 року державним
виконавцем повернуто виконавчий лист ,
посилаючись на те, що єдиним майном
боржника, на яке можна звернути
стягнення можуть бути, кошти, які
знаходяться на рахунках боржника, а
також те, що на ім'я боржника не
відкрито розрахункових рахунків та
він не являється юридичною особою.

В подальшому постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
25.01.2013 року дії Відділу примусового
виконання рішень ГУ ДВС ГУЮ в Одеській
області по поверненню виконавчого
листа визнано протиправними. Оскільки
ухвалене судом рішення від 19.11.2010 року
протягом тривалого часу не
виконується, зазначене спричинило
позивачу моральні та душевні
страждання.

У зв'язку з чим спричинену моральну
шкоду ОСОБА_2 оцінила у розмірі 20000,00
грн., матеріальна шкода, завдана
позивачу, яка складається в затратах на
почтові та транспортні розходи, які
понесла позивач при розгляді справи в
Одеському окружному адміністративному
суді становить 28,40 грн. крім того,
позивачем були здійснені судові
витрати на прибуття до суду для
розгляду справи. Вищенаведені факти
стали причиною звернення позивача до
суду з даним позовом.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 14 травня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено повністю.

Вважаючи рішення суду незаконним
ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду
з апеляційною скаргою в якій просить
скасувати рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 14 травня 2014
року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 суд обґрунтовано дійшов
зазначеного висновку.

Судом встановлено, що у відділі
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
в Одеській області перебував
виконавчий лист № 2а-7977/10/1570, виданий
Одеським окружним адміністративним
судом 06 вересня 2011 року про стягнення з
прокуратури Березівського району
Одеської області на користь ОСОБА_2
моральної шкоди у сумі 2000 грн.

12 грудня 2012 року державним виконавцем
ВПВР управління ДВС ГУЮ в Одеській
області винесено постанову про
повернення виконавчого листа
стягувачеві.

Зазначена постанова ОСОБА_2 оскаржена
до Одеського окружного
адміністративного суду, постановою
якого від 25 січня 2013 року визнано
протиправними дії відділу примусового
виконання рішень ГУЮ щодо повернення
виконавчого листа стягувачеві,
постанову від 29 грудня 2012 року
скасовано.

11 червня 2013 року постанова від 25 січня
2013 року Одеським апеляційним
адміністративним судом залишена без
змін.

Вимоги позивачки матеріального
характеру полягають у витратах на
транспорт , поштові відправлення при
розгляді судом справи та становлять 28,40
грн.

Моральна шкода визначена позивачем
20000,00 грн., яка ґрунтується на
неправомірних рішеннях державних
виконавців по поверненню виконавчого
листа, що спричинило позивачу моральні
та душевні страждання.

Стосовно вимог матеріального
характеру, суд правильно визначив їх
витратами пов'язаними з розглядом
справи відповідно до п. 3ч. 3 ст. 79 ЦПК
України, проте зазначені витрати
понесені позивачем у зв'язку з
розглядом справи Одеським окружним
адміністративним судом тому являються
судовими витратами по тій справі.

Стосовно обґрунтованості вимог
позивача по відшкодуванню моральної
шкоди, судом в повному обсязі з'ясовано,
що позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
заподіяння їй такої шкоди у розмірі
20000,00 грн. Доказів, які б свідчили про
погіршення стану здоров'я позивача,
тяжкість вимушених змін у її життєвих
стосунках, часу та зусиль, необхідних
для відновлення попереднього стану
позивачем суду не надано.

Моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відповідно до ст. 1167 ЦК України
відшкодовується особою, яка її завдала.

Фактичною підставою для застосування
такого виду відповідальності є
наявність у діях особи складу
цивільного правопорушення, елементами
якого, з урахуванням особливостей,
передбачених ст. 1174 ЦК України є шкода,
протиправна поведінка та причинний
зв'язок між шкодою та протиправною
поведінкою. Відсутність хоча б одного з
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

За викладених обставин колегія суддів
вважає, що суд обґрунтовано не знайшов
законних підстав для задоволення вимог
позивача.

Посилання апелянта на компенсацію
затраченого часу для захисту
порушеного права шляхом стягнення
моральної шкоди, як на підставу для
скасування оскаржуваного рішення є
необґрунтованим, оскільки не
підтверджено належними доказами.

Районний суд повно і всебічно дослідив
і оцінив обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
характер спірних правовідносин і
закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не є
істотними і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 14 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.І. Сватаненко

В.О. Суворов