Справа № 234/8605/13-ц
Провадження № 2/234/23/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року
місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Нейло І.М.

при секретарі
Калугіній А.П., Товмасян І.А.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

представника Органу опіки

та піклування
Козявіної І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 третя особа Орган
опіки та піклування Краматорської
міської ради про надання дозволу на
виїзд дитини за межі України на
постійне місце проживання,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивачка ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про надання дозволу на виїзд за кордон
неповнолітньої дитини. Згідно
позовної заяви позивач позов
обґрунтувала тим, що перебувала з
відповідачем у шлюбі, від якого у них
народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дитина перебуває на диспансерному
обліку у невропатолога з діагнозом:
неврозоподібний стан у вигляді неврозу
нав'язливих рухів. 11.01.2013 р.
зареєструвала шлюб із громадянином
Королівства Нідерландів, ОСОБА_7 який
має власний будинок, постійну
заробітну плату і у нього з її сином
ОСОБА_6 склалися добрі стосунки, у
зв'язку з чим бажає виїхати разом з
сином у зазначену країну на постійне
проживання. Вважає, що за кордоном її
син отримає краще лікування, виховання,
освіту, турботу, що відповідає
інтересам малолітнього. Батько дитини
заперечує проти виїзду дитини за
кордон хоча сам приймає формальну
участь у вихованні дитини байдужо
ставиться до її розвитку та не
піклується про стан здоров'я. Вважає,
що відповідач маніпулює своїми
батьківським правами, всупереч
інтересам дитини, висуваючи до неї
вимоги майнового характеру. Вважає, що
виїздом дитини за кордон права
відповідача як батька не будуть
порушені оскільки в м. Краматорську
залишаються її батьки і під час їх
відвідування у ОСОБА_2 буде можливість
спілкування з сином. Просила надати
дозвіл, без згоди батька дитини на
оформлення документів на виїзд та
надати дозвіл на виїзд малолітнього
сина ОСОБА_6 за межі України на постійне
місце проживання за кордоном без згоди
батька.

Представник позивачки позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнав та суду
пояснив, що як батько, має право на
спілкування з дитиною. Позивачка та її
родичі перешкоджають йому у здійсненні
права на спілкування з дитиною та не
дозволяють сину спілкуватись з ним.
Вважає, що виїзд дитини за кордон
позбавить його прав на виховання
дитини. Вказав, що дитина на цей час
проживає разом з родичами позивачки
та зазнає тиск з боку відповідачки та
її родичів які настроюють його проти
батька. Просив суд у задоволенні позову
відмовити.

Свідок ОСОБА_8., який є батьком
відповідача в судовому засіданні
пояснив, що має бажання спілкуватися з
онуком ОСОБА_6 але під час відвідування
онука в школі родичі позивачки
влаштовують сварки та перешкоджають
можливості побачень з онуком. Вважає,
що ОСОБА_2 міг би здійснювати належне
виховання але родичі позивачки
створюють йому всілякі перепони.
Вважає, що у нього також створені умови
для проживання та відпочинку онука і
йому не потрібно виїжджати за кордон.
Вважає, що у разі виїзду дитини за
кордон він не зможе спілкуватися з
онуком і приймати участь у його
вихованні.

Представник органу опіки та
піклування Краматорської міської ради
в судовому засіданні пояснила, що з
22.05.2004 по 18.03.2011 ОСОБА_5, перебувала в
шлюбі з ОСОБА_2 і від шлюбу мають
малолітнього сина, ОСОБА_6. Після
розірвання шлюбу ОСОБА_6 залишився
проживати з ОСОБА_5 Орган опіки та
піклування Краматорської міської ради
не має компрометуючої ін формації
стосовно неналежного виконання ОСОБА_5
батьківських обов'язків. ОСОБА_5
зареєструвала шлюб з громадянином
Королівства Нідерландів ОСОБА_7., від
шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_9.
ІНФОРМАЦІЯ_2 З 29.07.2013 року ОСОБА_5
проживає в Королівстві Нідерланди та
має постійну посвідку на проживання.
ОСОБА_5 свого сина, ОСОБА_6, пере дала на
виховання ОСОБА_10., на писавши
нотаріально завірену заяву оскільки
батько дити ни ОСОБА_2 не займався
вихованням, навчанням, розвитком та
утриманням свого сина: не проявляв до
нього батьківської уваги та турботи;
байдуже від носиться до майбутнього
свого сина. Рішенням виконкому
Краматорської міської ради від 05.09.2012 №
638 ОСОБА_2 був визначений порядок його
спілкування з сином, однак, він не
намага ється реалізувати право дитини
на спілкування з батьком, що призвело
до фактичного від чуження дитини від
батька. Малолітній ОСОБА_6 вільно
висловлює думку щодо не бажання
спілкуватись з батьком і бажає
проживати з матір'ю. Враховуючи
висновок психологічної служби
управління освіти, яким підтвердилось
бажання ОСОБА_6 проживати вмісті з
матір'ю, вважають, що позовні вимоги
ОСОБА_5 є обґрунтованими. Виїзд ОСОБА_6
за кордон до матері без згоди батька
відповідає інтересам дитини та буде
сприяти його вихованню та розвитку.
/а.с.91,92/.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, які надані
суду сторонами на обґрунтування їхніх
вимог та заперечень, з'ясувавши таким
чином фактичні обставини справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону
України "Про охорону дитинства", батьки
зобов'язані забезпечити дітям умови
для достатнього фізичного, духовного
та культурного розвитку.

Свідоцтво про народження, копія
якого міститься в матеріалах справи,
підтверджує батьківство відповідача
щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Краматорського
міського суду від 18.03.2011 р. шлюб між
сторонами розірвано. (а.с. 8).

Згідно довідки комітету
мікрорайону № 1 Краматорської міської
ради після розірвання шлюбу сторін
ОСОБА_2 залишився проживати з матір'ю
ОСОБА_5 /а.с. 19/.

З медичних документів, копії яких
містяться в матеріалах справи,
вбачається, що дитина хворіє та їй
протипоказане психо - емоційне
навантаження (а.с. 15-16).

Як вбачається з довідки
Краматорської загальноосвітньої школи
№ 25, відповідач ОСОБА_2 участі у
вихованні учня 2-А класу ОСОБА_2 не
приймає. /а.с. 17/.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачка ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з
громадянином Країни Нідерланди ОСОБА_7.
ОСОБА_5 проживає в Країні Нідерланди та
має постійну посвідку на
проживання./а.с. 10, 82, 83/.

Згідно висновку психолога
психологічної служби управління
освіти Краматорської міської ради
дитина емоційно прив'язана до матері,
мріє її побачити та жити разом з нею та
братиком, щоденно спілкується з нею за
допомогою Інтернету. На питання щодо
його ставлення до батька ОСОБА_6
відповідав неохоче при цьому дитина
виявляла тривогу та незадоволення.
ОСОБА_6 не згадував про прояви
піклування щодо нього з боку батька.
/а.с.90/.

Згідно частини 1 статті 18
Конвенції про права дитини, батьки або
у відповідних випадках законні опікуни
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 151
Сімейного кодексу України, відповідно
до яких батьки мають переважне право
перед іншими особами на особисте
виховання дитини, суд вважає, що
відповідач наділений правом особисто
виховувати дитину в порядку,
встановленому йому відповідними
державними органами. При цьому суд
вважає, що право відповідача на
спілкування з дитиною встановлене ст.
153 Сімейного кодексу України, згідно з
якою мати, батько та дитина мають право
на безперешкодне спілкування між
собою, крім випадків, коли таке право
обмежене законом, зокрема обмежене
положеннями ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу
України, відповідно до якої
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 4
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", за відсутності згоди одного з
батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Враховуючи положення принципу 6
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року згідно якої малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю, частину 1 статті 3
Конвенції про права дитини щодо
приділення першочергової уваги
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини, досліджені в судовому
засіданні дані, що характеризують обох
батьків, стан здоров'я, вік та позицію
дитини, суд вважає, що право дитини на
вільне пересування та виїзд за кордон
не може бути обмежене, а виїзд дитини за
кордон не порушує прав ОСОБА_2, як
батька дитини, та вчиняється матір'ю в
інтересах сина ОСОБА_6.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 212-215, ЦПК
України, ст.15 ЦК України, ст.1,2 Закону
України "Про охорону дитинства", ч.1
ст.151, ст.151, ст.153,155 Сімейного Кодексу
України, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2
про надання дозволу на виїзд дитини за
межі України на постійне місце
проживання, задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_5, без згоди
батька дитини ОСОБА_2, на оформлення
документів, пов'язаних з перетинанням
малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
кордону України для виїзду за межі
України.

Надати дозвіл на виїзд за межі
України на постійне місце проживання
за кордоном ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
країну - Нідерланди, у супроводі матері
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка буде
забезпечувати проїзд та перебування за
кордоном свого сина без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення
суду одається протягом десяти днів із
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішень.

Суддя І. М. Нейло