Справа №266/4752/13-ц
Провадження№ 2/266/120/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.,

при секретарі Петрухіной Т.Л.,

з участю позивачки за основним позовом ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

відповідачки за основним позовом вона же позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовами: ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні жилим будинком та виселення, позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання за ними права безстрокового користування жилим приміщенням у будинку №64 по вул..Сумській в м.Маріуполі; позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розподіл майна та визнання права власності на будинок №64 по вул..Сумській в м.Маріуполі,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 11.03.2014 року в одне провадження з позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні жилим будинком №64 по вул..Сумській в м.Маріуполі та виселення, та позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання за ними права безстрокового користування жилим приміщенням у будинку №64 по вул..Сумській в м.Маріуполі, обєднаний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розподіл майна та визнання права власності на спірний будинок №64 по вул..Сумській в м.Маріуполі.

В судовому засіданні 21.03.2014 року представником позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 заявлене клопотання про розєднання позовів, а саме він просив виділити в самостійне провадження позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, мотивуючи тим, що предметом позову ОСОБА_5 є розподіл спільного сумісного майна подружжя, тобто відсутня спільність предмету позову в порівнянні з двома іншими позовами.

Позивач ОСОБА_5, відповідачка за цим позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлене клопотання про розєднання позовів та просили його задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 категорично заперечували проти задоволення клопотання, мотивуючи свої заперечення тим, що право ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користування жилим приміщенням в них виникає як у членів сімї власника будинку, тобто ОСОБА_1 До сімї ОСОБА_5 вони не мають відношення, а тому позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 направлений на позбавлення їх можливості у встановленому законом порядку вимагати визнання свого права користування спірним будинком. До того ж, деякі викладені в позові ОСОБА_5 обставини на її думку не відповідають дійсності, а саме в переліку начебто спільно набутого ОСОБА_5 та ОСОБА_5 майна зазначене особисте майно ОСОБА_3, документи на підтвердження майна відсутні, які і відсутні докази того, що майно внаслідок вкладень позивача суттєво збільшилось у вартості.

Суд, вислухавши клопотання та думку всіх учасників процесу, вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступним підстав.

Відповідно до ч.2 ст..126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Виходячи із норм діючого цивільно-процесуального законодавства, розєднання позовів полягає у виділенні судом в самостійні провадження обєднаних в одне провадження вимог, таке розєднання залежить від обставин справи і повязується із тим, що спільний розгляд обєднаних позовів саме ускладнює вирішення справи. Таке виділення в окреме провадження є правом, а не обовязком суду, тобто розєднання позовів цілком залежить від його розсуду.

В своєму позові ОСОБА_5 окрім питання про розподіл спільного майна, ставить витання про виділення в натурі жилого будинку №64 по вул..Сумській в м.Маріуполі та визнання за ним права власності на цей будинок в цілому.

ОСОБА_1 свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є єдиним власником будинку №64 по вул..Сумській в м.Маріуполі та у звязку із порушенням свого права на підставі ст.386, 391 ЦК України просила суд усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві власності жилим будинком шляхом виселення відповідачів зі спірного будинку.

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 обґрунтовували свої позовні вимоги тим, що вони є членами сімї власника будинку ОСОБА_1 та виходячи з цього, відповідно до ст..405 ЦК, ст..156 ЖК України, просили суд визнати за ними право користування жилим приміщенням у спірному будинку.

Таким чином, у разі можливого переходу права власності на будинок №64 по вул..Сумській в м.Маріуполі від ОСОБА_1 до ОСОБА_5 до вирішення по суті та ухвалення судом рішення за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_8, відпадають правові підстави як заявленого ними позову, так і позову ОСОБА_1 про захист права власності.

Обєднуючи в одне провадження всі три позови суд в своїй ухвалі від 11.03.2014 року наводив мотиви для прийняття такого рішення.

До того ж, виходячи із обставин даної конкретної справи та фактів, що потрібно суду встановити під час судового розгляду для вирішення даного спору, а також що в даному конкретному випадку спільний розгляд всіх позовів не ускладнює розгляду справи а навпроти сприятиме повному, всебічному та обєктивному її розгляду та встановленню всіх фактичних обставин, підстав для розєднання цих позовів та виділення позову ОСОБА_5 в окреме провадження суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.126 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 про розєднання позовів та виділення в самостійне провадження позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розподіл майна та визнання за ним права власності на будинок в цілому - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Дзюба М. В.