УХВАЛА

іменем україни

9 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ майна подружжя за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Попаснянського районного суду
Луганської області від 11 січня 2014 року
та рішення апеляційного суду
Луганської області від 26 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що сторони з 31 жовтня 2003 року
перебували у фактичних шлюбних
відносинах та вели спільне
господарство, після чого 10
серпня 2004 року зареєстрували шлюб.
Рішенням Попаснянського районного
суду шлюб між сторонами було розірвано.
Під час шлюбу у них народився син -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час сумісного
проживання як до реєстрації шлюбу, так
і під час шлюбу сторони придбали
сумісне майно у вигляді рухомого майна
(меблів та побутової техніки),
автотранспорту (трактор, автомобіль,
два мопеди-скутери). Крім того
відповідачу 29 листопада 2002 року була
подарована квартира АДРЕСА_1, у
якій сторони за рахунок спільних
трудових і грошових затрат

провели реконструкцію та капітальний
ремонт, у зв'язку із чим вартість
квартири значно збільшилась. Після
розірвання шлюбу сторони не досягли
згоди щодо добровільного розподілу
майна, з урахуванням чого позивач
просила позов задовольнити.

Рішенням Попаснянського районного
суду Луганської області від 11 січня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_3 право особистої
власності на автомобіль марки «ВАЗ
210994-20» державний номерний знак НОМЕР_4,
2007 року випуску, припинивши право
власності на цей автомобіль ОСОБА_4
Виділено ОСОБА_3 в постійне
користування в рахунок Ѕ частини
спільного майна: мопед марки «Вайпер»,
плазмовий телевізор марки «LG» 32
діагоналі, морозильну камеру, пральну
машинку марки «Індезит», мікрохвильову
піч, корпусну стінку, в яку входить:
шафа для одягу, пенал, дві шафи під
посуд, посередині тумба з полицями,
комп'ютерний стіл з тумбою
темно-коричневого кольору. Виділено
ОСОБА_4 в постійне користування в
рахунок Ѕ частини
спільного майна: скутер марки «Сузукі»,
об'ємом 49 куб., двоспальне ліжко
світло-коричневого кольору,
холодильник марки «Норд» білого
кольору, кухонну стінку
світло-коричневого кольору, яка
складається з мийки, двох столів тумб,
пеналу, трьох навісних шаф, кухонний
кут, до якого входить стіл, кут, два
табурети, оббиті темно-коричневою
тканиною з абстрактним малюнком, тюнер
та супутникову антену, шафу для
прихожої світло-коричневого кольору.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію замість її Ѕ
частки у праві спільної сумісної
власності у розмірі 234 грн. У
задоволенні решти позову відмовлено за
необґрунтованістю. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 26 березня 2014 року рішення
місцевого суду змінено. Відмовлено
ОСОБА_3 у задоволенні позову в частині
стягнення на її користь з ОСОБА_4 Ѕ
частини вартості виконаних робіт з
поліпшення квартири АДРЕСА_1. Стягнуто
з ОСОБА_3 на Користь
ОСОБА_4 грошову компенсацію Ѕ частки у
праві спільної сумісної власності
подружжя в розмірі 4 624 грн 50 коп.
Скасовано рішення місцевого суду в
частині вирішення питання про розподіл
судових витрат. В іншій частині рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
змінити судові рішення, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За статтею 60, 69 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. Дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 23 постанови № 11 від
21 грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання.

Судами установлено, що з 31 жовтня 2003
року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у
фактичних шлюбних відносинах.10 серпня
2004 року між сторонами було
зареєстровано шлюб, який розірвано 23
серпня 2012 року.

У період шлюбу у сторін народився син -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судами також установлено, що сторонами
під час шлюбу сторонами було придбано
наступне майно: автомобіль марки «ВАЗ»
державний номерний знак НОМЕР_4, 2007 року
випуску; скутер марки «Сузукі», 2008 року
випуску; мопед марки «Вайпер», 2008 року
випуску; рухомого майна у вигляді:
двоспального ліжка світло-коричневого
кольору, холодильника «Норд» білого
кольору, кухонної стінки
світло-коричневого кольору; кухонного
кутка; корпусної стінки кольору горіх;
морозильної камери білого кольору;
комп'ютерного столу з тумбою,
темно-коричневого кольору; тюнера та
супутникової антени; мікрохвильової
печі, пральної машини «Індезіт»; шафи
для прихожої світло-коричневого
кольору; плазмового телевізора «LG»;
трактор марки «Білорусь», 1990 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_3, яке підлягає поділу між
подружжям.

Установлено, що згідно договору
дарування від 29 листопада 2002 року
відповідачу було подаровано квартиру
АДРЕСА_1, яка є особистою власністю
ОСОБА_4 та розподілу між сторонами не
підлягає.

Суди, встановивши загальний обсяг
спільного майна подружжя, при його
поділі виходили із принципу рівності
часток дружини і чоловіка у такому
майні.

ОСОБА_4 не погодився із судовими
рішення в частині визнання автомобіля
марки «ВАЗ» державний номерний знак
НОМЕР_4, 2007 року випуску, за позивачем.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК
України).

Суди, залишаючи у власності позивача
спірний автомобіль, обґрунтовано
виходили із вартості виділеного кожній
із сторін майна, шляхом взаємозаліку
коштів.

Разом із тим, висновки судів про те, що
позивачем у порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК
України не доведено, що причеп до
трактора, плуг та культиватор було
придбано під час шлюбу та правомірно
відмовили в позові про його поділ.

За таких підстав, судові рішення в
зазначеній частині ґрунтується на
нормах матеріального та
процесуального права, підстав для їх
скасування у цій частині немає.

У решті судові рішення до суду
касаційної інстанції не оскаржені та
предметом перегляду не є.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального

права та порушення норм процесуального
права, тому колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Попаснянського районного суду
Луганської області від 11 січня 2014 року
в частині, що не змінена апеляційним
судом, та рішення апеляційного суду
Луганської області від 26 березня 2014
року в частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про поділ автомобіля марки ВАЗ»
державний номерний знак НОМЕР_4, 2007
року, причепа до трактора, плуга та
культиватора - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко