Справа № 333/952/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді
Боровікової А.І., при секретарі Мікові
П.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП, -
У лютому 2014 р. позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з вищезазначеним
позовом, вказавши, що 13.10.2012р.
відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем
«DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», реєстраційний номер
НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної
дороги на головну, не надав дорогу
номер НОМЕР_2, в якому позивачка була
пасажиром та скоїв з ним зіткнення,
внаслідок чого вона отримала тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості. По даному факту ДТП було
порушено кримінальне провадження щодо
відповідача за ст. 289 ч.2 КК України.
Вироком Вільнянського районного суду
Запорізької області від 14.06.2013р.
відповідача було визнано винним за ст.
289 ч.2 КК України та призначено
покарання у вигляді трьох років
позбавлення волі без позбавлення права
керування транспортними засобами. На
підставі ст. 75 КК України відповідача
звільнено від відбування покарання з
випробуванням строком на 1 рік 6
місяців. Далі позивачка зазначила, що
внаслідок ДТП, в кареті швидкої
допомоги вона непритомнила,
знаходилася у шоковому стані,
страждала на сильний головний біль,
запаморочення та з діагнозом: закрита
черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, забій м"яких тканин
голови, забій ШОП, закритий оскольчатий
перелом основи 1 п"ясної кисті,
перебувала у лікарні, що
підтверджується висновком
судово-медичної експертизи та випискою
з історії хвороби № 17687.

За час лікування відповідач жодного
разу не навідався до неї у лікарню, не
поцікавився її самопочуттям та не
оплатив її затрати на лікування.
Витрати її на лікування складають 1162
грн., що підтверджується наданими до
позовної заяви чеками.

Позивачка є студенткою Запорізького
національного університету, через
довготривале лікування вона не змогла
здати сесію та шість місяців не
отримувала стипендію, втрачена нею
вигода склала 4800 грн., змушена була
навчатися за кошти батьків, що прнесло
їй моральні страждання. Крім фізичних
страждань зазнала і моральних
переживань у зв"язку з ушкодженням
здоров"я. Через отриману під час ДТП
травму були порушені її нормальні
життєві зв"язки із-за неможливості
продовжувати нормальний активний
спосіб життя впродовж тривалого часу,
що також спричинило їй моральні
страждання.

Позивачка просить суд стягнути з
відповідача на її користь матеріальну
шкоду у сумі 1162 грн., моральну шкоду у
сумі 5000 грн. та судові витрати у сумі 487
грн. 20 коп.

У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, надала суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві, просила суд задовольнити позов.

У судове засідання 03.06.2014р. позвачка не
з"явилася, надавши суду заяву, у якій
просить суд розглянути справу у її
відсутності та задовольнити позов.

Відповідач до судового засідання
03.06.2014р. не з"явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомив.

Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутності сторін та ухвалити заочне
рішення.

Під час судового розгляду справи
відповідач позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, підтримав надані суду
письмові заперечення проти позову,
згідно яких, матеріальна шкода
стягнута з нього вироком суду на
користь Запорізької обласної
клінічної лікарні у сумі 9537 грн., які
витрачені на стаціонарне лікування
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що виключає повторне
стягнення. Крім того, позивачкою були
порушені вимоги п.п. 2.3 ПДД України, які
полягають в ігноруванні з боку
останньої ремнями безпеки. Також
пояснив суду, що жодна страхова
компанія не залучена до участі у справі
в порушення Закону України „Про
обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів". Просив суд у задоволенні
позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди,
звільнюється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Відповідно ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об"єктом, використання,
запобігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність,
що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
ушкодженням здоров'я. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, ступені вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вона є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Судом встановлено:

Вироком Вільнянського районного суду
Запорізької області від 14.06.2013р.
відповідача ОСОБА_2 було визнано
винним за ст. 289 ч.2 КК України та
призначено покарання у вигляді трьох
років позбавлення волі без позбавлення
права керування транспортними
засобами. На підставі ст. 75 КК України
відповідача звільнено від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
рік 6 місяців.

Згідно вищезазначеного вироку суду,
13.10.2012р. приблизно о 20-30 год. водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «DAEWOO-FSO LANOS
TF69Y», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, виїжджав з кафе „Вогник" по вул.
Шкільній в с. Михайлівка Вільнянського
району Запорізької області, що
знаходиться поблизу автодороги
„Харків-Сімферополь". В цей час по
смузі руху автодороги
„Харків-Сімферополь" у напрямку м.
Сімферополь рухався автомобіль „ЗАЗ
110217", реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_4 В якості
пасажирів в салоні його автомобіля
знаходились ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Водій автомобіля «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y»
державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2,
виїжджаючи з прилеглої до кафе
„Вогник"" території, не дав дорогу
вищезазначеному транспортному засобу
„ЗАЗ 110217" під керуванням ОСОБА_4, що
рухався на 275 км. +200м. автодороги
„Харків-Сімферополь" у напрямку м.
Сімферополь, яка, відповідно до правил
дороднього руху, є головною, і почав
перетинати напрямок його руху,
внаслідок чого допустив зіткнення з
вказаним автомобілем „ЗАЗ 110217”
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_4

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив
вимоги п.п. 10.1, 10.2, 33 Правил дорожнього
руху України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1306 від
10.10.2001р.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної
пригоди пасажир автомобіля „ЗАЗ 110217",
реєстраційний номер НОМЕР_2. ОСОБА_1
відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 142-Д від
16.01.2013р. отримала тілесне ушкодження у
вигляді перелома основної першої
п"ясної кисті, який не є небезпечним
для життя, але спричинив
довготривалий, більше трьох тижнів (21
дня) розлад здоров"я і за цією ознакою
кваліфікується як тілесне ушкодження
середнього ступеню тяжкості".

За змістом ч.4 ст. 61 ЦПК України, якою
передбачені підстави звільнення від
доказування, вирок (постанова) у
кримінальній справі, що набрали
законної сили, обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Як вбачається із зазначеного вироку
суду, позивачцка внаслідок отримання
тілесних ушкоджень перебувала на
стаціонарному лікуванні у
„Запорізькій обласній клінічній
лікарні", а потім, як вбачається з
пояснень позивачки лікувалася у
домашніх умовах, на лікування
внаслідок отримання середнього
ступеню тяжкості тілесного ушкодження,
позивачкою затрачені особисті грошові
кошти на медичні препарати у сумі 1162
грн., що підтверджується наданими
позивачкою суду аптечними чеками та
які складають спричинену позивачці
матеріальну шкоду.

Крім матеріальної шкоди, позивачка, як
вбачається з позовної заяви та
пояснень останньоїх у судовому
засіданні внаслідок отримання з вини
відповідача тілесних ушкоджень,
зазнала моральної шкоди через
ушкодження її здоров"я, фізичного
болю, якій вона відчула під час ДТП та в
подальшому, в кареті швидкої допомоги
вона непритомнила, знаходилася у
шоковому стані, страждала на сильний
головний біль, запаморочення та з
діагнозом: закрита черепно-мозкова
травма, струс головного мозку, забій
м"яких тканин голови, забій ШОП,
закритий оскольчатий перелом основи 1
п"ясної кисті була госпіталізована в
Запорізьку обласну лікарню, де
знаходилася більше 21 дня внаслідок
отримання під час ДПТ тілесного
ушкодження середнього ступеню
тяжкості.

Позивачка є студенткою Запорізького
національного університету, через
довготривале лікування вона не змогла
здати сесію та шість місяців не
отримувала стипендію, втрачена нею
вигода склала 4800 грн. , змушена була
навчатися за кошти батьків, що прнесло
їй моральні страждання.

Крім фізичних страждань позивачка
зазнала також моральних переживань у
зв"язку з ушкодженням здоров"я. Через
отриману під час ДТП травму були
порушені її нормальні життєві зв"язки
із-за неможливості продовжувати
нормальний активний спосіб життя
впродовж тривалого часу, що також
спричинило їй моральні страждання.

Позивачка є студенткою Запорізького
національного університету, що
підтверджується відповідною довідкою.
Через довготривале лікування вона не
змогла здати сесію та шість місяців не
отримувала стипендію, що також
принесло їй моральні страждання.

Також моральна шкода, завдана їй
неправомірними діями відповідача
полягає також у тому, що відповідач
який винен у спричиненні їй тілесних
ушкоджень середнього ступеню
тяждкості, жодного разу не навідався до
лікарні, де вона перебувала на
стаціонарному лікуванні внаслідок
отриманих під час ДТП травм, не
поцікавився її здоров"ям, не вибачився
перед нею за скоєне з його вини.
Моральну шкоду, спричинену їй
відповідачем, позивачка оцінює у 5000
грн.

Дослідивши вищезазначені докази, суд
вважає позовні вимоги позивачки до
відповідача, з вини якого трапилася
ДТП, внаслідок якої позивачка отримала
ушкодження здоров"я, через що зазнала
матеріальну шкоду, яка полягає у
витратах на лікування та складає 1162
грн., а також зазнала моральної шкоди,
доведеними. Зазначену шкоду відповідач
повинен відшкодувати позивачу у
повному обсязі, а тому стягненню з
відповідача на користь позивачки
підлягає вартість майнової шкоди у
сумі 1162 грн. та моральної шкоди у сумі
5000 грн., яку суд вважає такою, що
відповідає вимогам розумності та
справедливості.

При цьому відповідач не надав суду
ніяких доказів (страхового полісу) щодо
страхування його цивільно-правової
відповідальності будь-якою страховою
компанією, про що зазначив у своїх
письмових запереченнях, внаслідок чого
суд був позбавлений можливості
залучити конкретну страхову компанію
до участі у справі.

Відповідачка звільнена від сплату
судового збору за позв, який витікає з
кримінальної справи.

Проте, судовий збір з відповідача
необхідно стягнути в рахунок держави.

Відповідно ч.1 , ч. 3 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Стягненню з відповідача на
користь держави підлягають судові
витрати 487 грн. 20 коп. (позовні вимоги
щодо майнової шкоди - 263 грн. 60 коп.;
моральна шкода - 243 грн. 60 коп.).

Керуючись ст.ст. 1166,1167, 23, 1187 ЦК України,
ст.ст. 212-214, 224 ЦПК України, суд- |частці|

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у сумі 1162 грн.,
моральну шкоду у сумі 5000 грн. , у усього
стягнути у сумі 6162 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати у сумі 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів після отримання його копії.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
А.І.
Боровікова