У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 жовтня
2013 року та рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від
28 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного
товариства «Просянський
гірничо-збагачувальний комбінат»,
третя особа - ОСОБА_3, про поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ВАТ «Просянський
гірничо-збагачувальний комбінат»,
третя особа - ОСОБА_3, про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Рішенням Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 жовтня
2013 року, в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 лютого
2014 року рішення місцевого суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
судові рішення скасувати та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відмовляючи в позові, місцевий суд,
виходив із того, що позивач звернувся
до суду із позовом з пропуском
визначеного ст. 233 КЗпП України строку
звернення до суду та причини пропуску
цього строку не є поважними.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про те, що рішення
загальних зборів, яким звільнено з
роботи ОСОБА_2 в установленому законом
порядку не визнане незаконним і не
скасоване; оскільки відсутні
підтвердження того, що трудова книжка
позивачем здавалася до ВАТ
«Просянський гірничо-збагачувальний
комбінат» та обліковувалася у
відповідача, то правові підстави для
стягнення середнього заробітку за час
затримки її видачі відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваних судових рішень, не
вбачається порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства «Просянський
гірничо-збагачувальний комбінат»,
третя особа - ОСОБА_3, про поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.О. Гвоздик