Провадження №2/761/828/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

02 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Ляпкало Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

в жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2,
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» (далі ТДВ «СК «Наста») про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що 6 червня 2013 року в м.
Києві по вул. Старонаводницькій, 17/2
сталася дорожньо-транспортна пригода,
в якій було пошкоджено автомобіль
«Хюндай», державний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_1 і який належить на праві
власності позивачу. Постановою
Печерського районного суду м. Києва від
11.07.2013р. винним у скоєнні ДТП визнано
водія ОСОБА_2, який керував автомобілем
«ВАЗ-21093», державний номер НОМЕР_1,
порушив Правила дорожнього руху та
допустив наїзд на автомобіль позивача.
Оскільки відповідальність заподіювача
шкоди застрахована у ТДВ «СК «Наста»,
то частина страхового відшкодування
має бути виплачена страховиком ТДВ «СК
«Наста». 07.06.2013р. позивач звернувся з
заявою про виплату страхового
відшкодування та надав відповідні
документи, однак страховик після
огляду пошкодженого автомобіля
інформації щодо розміру матеріального
збитку не надав, чим порушує права
позивача на виплату страхового
відшкодування. Також вважає, що
внаслідок ДТП йому було завдано
моральну шкоду, яка полягає у
переживаннях з приводу пошкодженого
майна. Неможливості до закінчення
ремонту використовувати автомобіль за
призначенням. Винна особа ОСОБА_2 у
добровільному порядку відмовляється
здійснити відшкодування спричинених
збитків. Просив суд стягнути з ТДВ «СК
«Наста» на його користь страхове
відшкодування в розмірі 7639,28 грн.
витрати на виконання робіт
товарознавчого дослідження в розмірі
500,00 грн., а з винуватця ДТП ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 5000.00 грн.
судовий збір та витрати на правову
допомогу стягнути з відповідачів
порівно.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити з підстав
наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ТДВ «СК
«Наста» в судове засідання не з'явився,
про розгляд справи повідомлявся
належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився,
надав письмові заперечення в яких
зазначив, що його відповідальність
була застрахована в ТДВ «СК «Наста», а
тому витрати щодо виплати страхового
відшкодування має нести страховик.
Вимоги позивача щодо стягнення
моральної шкоди вважає надуманими та
необґрунтованими, просив в задоволенні
позову відмовити.

Суд за згоди представника позивача
вважає за можливе провести заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Перевіряючи обставини у справі, судом
встановлено, що 6 червня 2013 року в м.
Києві по вул. Старонаводницькій, 17/2
сталася дорожньо-транспортна пригода,
за участі водія ОСОБА_1, який керував
автомобілем «Хюндай», державний номер
НОМЕР_3, що належить на праві власності
позивачу та водія ОСОБА_2, який керував
автомобілем «ВАЗ-21093», державний номер
НОМЕР_1, що призвело до механічних
пошкоджень автомобілів та є страховим
випадком.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 11.07.2013 року винним у скоєнні
ДТП визнано водія ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП
України.(а.с.10).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі,
яке набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлені ці
обставини.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК
«Наста», що підтверджується полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/3362096.

09.07.2013 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із заявою про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку суми
матеріального збитку, сума збитку
заподіяна автомобілю позивача
становить 8139,28 грн. Витрати позивача на
проведення авто товарознавчого
дослідження згідно доданої до
матеріалів справи квитанції становить
500 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Процесуальними нормами передбачено як
право на участь у дослідженні доказів,
так і обов'язок із доказування обставин
при невизнанні їх сторонами. При цьому
суд безпосередньо не повинен брати
участь у зборі доказового матеріалу.

Згідно п. 22.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це
грошова сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України
страховик зобов`язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений в
договорі.

Як передбачено ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як встановлено судом, цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
«ВАЗ-21093», державний номер НОМЕР_1
ОСОБА_2 була застрахована в ТДВ «СК
«Наста» на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/3362096, з лімітом
відповідальності за пошкодження майна
потерпілого в розмірі 50000,00 грн. з
франшизою 500,00 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхове відшкодування
зменшується на суму франшизи.

Отже, з відповідача ТДВ «СК «Наста» на
користь позивача підлягає до стягнення
страхове відшкодування в розмірі 7639,28
грн. = (8139,28 - 500,грн.) та витрати на
проведення автотоварознавчого
дослідження в розмірі 500 грн.

Стосовно стягнення з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача моральної
шкоди в розмірі 5000,00 грн. слід зазначити
наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»страховиком відшкодовується
потерпілому - фізичній особі, який
зазнав ушкодження здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за заподіяну шкоду.

З постанови Печерського районного суду
м. Києва від 11 липня 2013 року вбачається,
що при ДТП відбулось механічне
пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, оскільки позивач не зазнав
тілесних ушкоджень при ДТП, а тому
відсутні правові підстави для
відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, що судовий збір відповідно
до вимог ст. 88 ЦПК України, слід
стягнути з відповідача ТДВ «СК «Наста»
в розмірі 344,10 грн. та витрати на правову
допомогу в розмірі 1000 грн.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 998, 526 ЦК України, ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 88
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Наста» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» на користь ОСОБА_1 майнову
шкоду в розмірі 7639,28 грн., витрати на
виконання робіт товарознавчого
дослідження в розмірі 500 грн., витрати
на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.,
судовий збір в розмірі 344,10 грн., а
всього 9483 (дев'ять тисяч чотириста
вісімдесят три) грн. 38 коп.

В іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк
на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: