Справа № 372/2487/14-ц
№2-905/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року
Обухівський районний суд Київської
області в складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

за участю представників ОСОБА_1,
Толстунової С.В., Шевеля С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Обухівського районного суду Київської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Обухівського РВГУ МВС
України в Київській області,
Української міської ради, третя особа
ОСОБА_5 про виключення житлового
приміщення із числа службових,

в с т
а н о в и в :

Позивач звернувся до Обухівського
районного суду з позовом про
виключення житлового приміщення із
числа службових. Обгрунтовуючи
заявлені позовні вимоги позивач
зазначив, що вона перебувала з 19.11.2005
року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивачки та ОСОБА_5
народилась дочка ОСОБА_6. З 2001 року
ОСОБА_5, був переведений на постійне
місце роботи до Українського міського
відділення міліції Обухівського РВ ГУ
МВС України в Київській області. 28
грудня 2007 року на підставі рішення
виконавчого комітету Української
міської ради Обухівського району № 468
від 20.12.2007 року ОСОБА_5, отримав ордер №
18, від 28.12.2007 року на службове житлове
приміщення - трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1. 30.07.2010 року шлюб між позивачкою
та ОСОБА_5, було розірвано. Відповідно
до довідки форми № 3 від 03.07.2013 року в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та
проживають позивачка, дочка ОСОБА_6, та
ОСОБА_5 В зв'язку з тим, що ОСОБА_5,
більше трьох років не працює в
Українському міському відділенні
міліції Обухівського РВ ГУ МВС України
в Київській області, та квартира не
використовується як службова майже три
роки на протязі яких позивачка
постійно нею користувалась з
малолітньою дитиною, сплачувала
комунальні послуги, просить
зобов»язати Обухівське РВГУ МВС
України в Київській області звернутись
до Української міської ради з поданням
про виключення квартири та виключити
її з числа службових.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та просив їх
задовольнити повністю.

Представник відповідача Обухівського
РВГУ МВС України в Київській області
Толстунова С.В., позов не визнала та
подала заперечення, крім того пояснила,
що питання надання, користування та
виселення зі службового житла
регулюється «Положенням про порядок
надання службових жилих приміщень і
користування ними особами рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України» затверджене
Наказом МВС України від 10.09.2004 року №1039,
факт проживання в службових жилих
приміщеннях колишніх працівників, які
звільнені зі служби не є підставою для
виключення цих приміщень із числа
службових, крім того перевід квартири
із числа службових до житлового фонду є
правом, а не обов'язком відповідача,
тому вважає позов безпідставним і
таким що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача Української
міської ради Обухівського району
Шевель С.М., позов не визнав, та подав
заперечення вважає позов
безпідставним і необґрунтованим, а
тому в його задоволенні просив
відмовити, зазначивши, що порушення
питання про виключення житлового
приміщення із числа службових є правом
а не обов»язком Обухівського РВГУ МВС
України в Київській області і лише за
ініціативою ОСОБА_5 та за умови
погодження з МВС України, а оскільки
ОСОБА_5 не вважає за необхідне ставити
перед Українською міською радою
питання про виключення жилого
приміщення із числа службових, то
чинним законодавством не передбачено
такий порядок вирішення спору шляхом
примусової зміни статусу житла, а тому
в задоволені позову необхідно
відмовити.

Третя особа ОСОБА_5, позов не визнав, та
пояснив, що він не вважає за необхідне
ставити питання про виключення житла
із числа службових, крім того з
позивачкою вони припинили шлюбні
стосунки ще в 2010 році, вона вдруге
вийшла заміж і не проживає з ним в
спірному житлі і жодного відношення до
його службової квартири немає, а тому в
задоволені позову просив відмовити.

Суд заслухав думку учасників судового
розгляду справи, повно та всебічно
з'ясував обставини справи, перевірив їх
наявними у справі письмовими доказами,
встановив наступне.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЖК Української
РСР жилі будинки і жилі приміщення в
будівлях, що належать державі, є
державним житловим фондом.

Частиною 1 ст. 5 ЖК Української РСР
передбачено, що державний житловий
фонд перебуває у віданні місцевих Рад
народних депутатів (житловий фонд
місцевих Рад) та у віданні міністерств,
державних комітетів і відомств
(відомчий житловий фонд).

За приписами ч.1 ст.118 зазначеного
Кодексу службові жилі приміщення
призначаються для заселення
громадянами, які у зв'язку з характером
їх трудових відносин повинні проживати
за місцем роботи або поблизу від нього.
Жиле приміщення включається до числа
службових рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4
та третя особа ОСОБА_5 перебували в
шлюбі з 19.11.2005 року, який розірвали в 2010
році. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року
у позивачки та третьої особи
народилась дочка ОСОБА_6.

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
позивачка, дочка ОСОБА_6, та ОСОБА_5
згідно довідки з місця проживання сім'ї
та реєстрації форма № 3.

Спірну квартиру ОСОБА_5, отримав на
підставі рішення виконавчого комітету
Української міської ради Обухівського
району № 468 від 20.12.2007 року, що
підтверджується ордером на службове
житлове приміщення № 18 від 28.12.2007 року.

Листом від 26.03.2014 року № к-134
Обухівського РВГУ МВС України в
Київській області позивачу ОСОБА_4,
було відмовлено щодо переведення
квартири із розряду службових в
комунальну власність, оскільки вище
вказана квартира була надана ОСОБА_5, як
працівнику органів внутрішніх справ та
ініціатива переведення житла з одного
розряду до іншого належить виключно
ОСОБА_5

Таким чином, суд вважає відмову
відповідача у задоволенні клопотання
про виключення спірної квартири з
числа службових правомірною, виходячи
з наступного.

Так, п.6 Положення про порядок надання
службових жилих приміщень і
користування ними в Українській РСР,
яке затверджено постановою Ради
Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37
зазначено, що жиле приміщення
виключається з числа службових, якщо
відпала потреба в такому його
використанні, а також у випадках, коли в
установленому порядку воно виключено з
числа жилих. Сам по собі факт
проживання в службових жилих
приміщеннях робітників і службовців,
які припинили трудові відносини з
підприємством, установою,
організацією, а також громадян, яких
виключено з членів колгоспу, або тих,
які вийшли з колгоспу за власним
бажанням, не є підставою для виключення
цих приміщень з числа службових.
Виключення жилого приміщення з числа
службових провадиться на підставі
клопотання підприємства, установи,
організації рішенням виконавчого
комітету відповідної районної,
міської, районної в місті Ради народних
депутатів. У будинках, належних
колгоспам, жиле приміщення
виключається з числа службових за
рішенням загальних зборів членів
колгоспу або зборів уповноважених,
затверджуваним виконавчим комітетом
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів.

Крім того відповідно до п.1.7 «Положення
про порядок надання службових жилих
приміщень і користування ними особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ України»,
затвердженого наказом МВС України від
10.09.2004 року №1039, зазначається, що жиле
приміщення виключається з числа
службових, якщо відпала потреба в
такому його використанні, а також у
випадках, коли в установленому порядку
воно виключено з числа жилих. Сам за
собою факт проживання в службових
жилих приміщеннях громадян - колишніх
працівників, які звільнені зі служби,
не є підставою для виключення цих
приміщень з числа службових.
Виключення жилого приміщення з числа
службових здійснюється на підставі
клопотання відповідного органу
внутрішніх справ України, погодженого
з МВС України рішенням органу
місцевого самоврядування. Про
виключення жилого приміщення з числа
службових у книзі обліку службових
жилих приміщень Міністерства
внутрішніх справ України робиться
відповідна відмітка.

Виходячи з системного аналізу чинного
законодавства, вирішення питання про
право виключення квартири з числа
службових належить не особам, які
отримали і проживають в службовому
приміщенні, а уповноваженому органу,
який здійснює розподіл житлових
приміщень, виходячи з урахуванням
потреби інших працівників, які також
потребують отримання службового житла.
Таким чином, вирішення питання про
виключення жилого приміщення із числа
службових є правом, а не обов'язком
відповідачів.

Підсумовуючи викладене, приймаючи до
уваги нормативно-правове
обґрунтування, та з огляду на те, що
виключення квартири з числа службових
є правом відповідачів, а не обов'язком
та належить до дискреційних
повноважень державного органу, беручи
до уваги, що чинним законодавством не
передбачено такого порядку вирішення
спору шляхом примусової зміни статусу
житла, суд не вбачає правових підстав
для задоволення позову, в зв'язку з чим
суд дійшов висновку про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог. Таким чином, позовні
вимоги є безпідставними, оскільки з
клопотанням про виключення квартири з
числа службових може звернутись лише
підприємство на балансі якого
перебуває квартира.

За вказаних обставин, суд вказує на
відсутність підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст.15,57,59,60,61,212-214,292,294 ЦПК
України, ст..ст.4,5,118 ЖК України, суд

В И Р
И Ш І В:

В задоволені позову ОСОБА_4 до
Обухівського РВГУ МВС України в
Київській області, Української міської
ради, третя особа ОСОБА_5 про виключення
житлового приміщення із числа
службових, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Обухівський районний суд шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: