АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/1677/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.,

- Шебуєвої
В.А.,

при секретарі -
Дем»янчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником ОСОБА_3

на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 27 вересня 2012 року в
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до відповідачів про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

У мотивування вимог посилався на те, що
20.09.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», правонаступником відповідно
якого є він та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № ML-008/354/2007 за
умовами якого позичальнику надано
кредит у сумі 250 000 доларів США зі
сплатою плаваючої процентної ставки за
кредитом, яка складається з
фіксованого відсотка у розмірі 5,99 %
річних та FIDR.

Додатковим договором № 1 від 28.01.2009 р. до
Кредитного договору було змінено
графік платежів.

20.08.2009 року між Банком та позичальником
укладено Додатковий договір № 2, згідно
умов якого на період з 20.08.2009 р. до 20.01.2010
р. застосовується фіксована процентна
ставка в розмірі 6,5 % річних, а з 20.01.2010 р.
до повного виконання боргових
зобов'язань - плаваюча процентна
ставка, яка складається з фіксованого
відсотка в розмірі 6,97 % річних та FIDR.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за Кредитним договором №
ML-008/354/2007 20.09.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»
та ОСОБА_4 укладено Договір поруки,
відповідно до умов якого остання
зобов'язалася відповідати у повному
обсязі за боргові зобов'язання
позичальника.

Згідно умов Договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 18.03.2011 р., ПАТ
«ОТП Банк» відступило, а він прийняв
право вимоги за Кредитним договором №
ML-008/354/2007 від 20.09.2007 року та за Договором
поруки № SR-008/354/2007 від 20.09.2007 року.

У зв»язку з невиконанням
відповідачами взятих на себе
договірних зобов'язань, сума
заборгованості по тілу кредиту та
відсотках перед новим кредитором
станом на 08.12.2011 р. складає 285 462,56
доларів США, що еквівалентно 2 280 817,30
грн. та пеня в розмірі 663 885,27 грн., а
всього заборгованість становить 2 944
702,57 грн., яку й просив стягнути з
відповідачів солідарно.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 27 вересня 2012 року в
позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» суму заборгованості за
кредитним договором в розмірі 2 944 702
гривні 57 копійок та витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 219 гривень.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 06 листопада 2013 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням,
представник ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове рішення.

Зазначає, що позивач надав до суду
різні недостовірні дані про її
заборгованість, що у свою чергу
призвело до невірного розрахунку
заборгованості за кредитним договором,
відсотків та пені.

Також зауважує, що розмір пені є
завищеним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20.09.2007 року між
ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого
є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником
відповідно якого є ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № ML-008/354/2007, за
умовами якого позичальнику надано
кредит у сумі 250 000 доларів США зі
сплатою плаваючої процентної ставки за
кредитом, яка складається з
фіксованого відсотка у розмірі 5,99 %
річних та FIDR на строк до 20 вересня 2012
року (а.с.8-12).

28.01.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
було укладено Додатковий договір № 1,
відповідно до якого було змінено
графік платежів (а.с.17).

20.08.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
укладено Додатковий договір № 2,
відповідно до умов якого на період з
20.08.2009 року до 20.01.2010 року
застосовується процентна ставка в
розмірі 6,5% річних, а з 20.01.2010 року до
повного виконання боргових зобов'язань
- плаваюча процентна ставка, яка
складається з фіксованого відсотка в
розмірі 6,97 % річних та FIDR (а.с.18-19).

18.09.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
укладено Додатковий договір № 3 щодо
укладення позичальником договору
страхування, сплати ним повної суми
страхового платежу та
відповідальність у вигляді підвищення
фіксованої процентної ставки на 4 %
річних за порушення зазначених умов
додаткового договору (а.с.24).

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за Кредитним договором №
ML-008/354/2007 20.09.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»
та ОСОБА_4 укладено Договір поруки,
відповідно до умов якого остання
зобов'язалася відповідати у повному
обсязі за боргові зобов'язання
позичальника (а.с.27-28).

20.08.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4
укладено Додатковий договір № 1 до
договору поруки, відповідно до умов
якого сторони внесли зміни, зокрема до
визначення терміну кредитний договір,
та зазначили, що це кредитний договір
від 20.09.2007 року разом з існуючими та
майбутніми змінами, доповненнями та
додатками (а.с.29).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язань або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Сторонами у справі не заперечується, що
банк виконав свої зобов'язання, надавши
грошові кошти, проте відповідачі
зобов'язання належним чином не
виконували.

Не заслуговують на увагу колегії
суддів посилання представника ОСОБА_2
на неправильність, наданого позивачем,
розрахунку заборгованості за
кредитним договором з огляду на таке.

18 березня 2011 року укладено Договір
купівлі-продажу кредитного портфелю за
умовами якого ПАТ «ОТП Банк»
відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» прийняло право вимоги за
Кредитним договором № ML-008354/2007 від
20.09.2007 року та за Договором поруки №
SR-008/354/2007 від 20.09.2007 року (а.с.34-41).

Відповідно до витягу з додатку 1 до
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю від 18.03.2011 року сума боргу за
тілом кредиту становить 245 080,88 дол. США,
сума процентів - 16 414,48 дол. США, а всього
261 495,36 дол. США (а.с.41).

У зазначеному договорі сторони
погодили, що під кредитним портфелем
розуміється права вимоги до боржників
(їх поручителів) щодо сплати загальної
і суми заборгованості боржників перед
продавцем за кредитними договорами,
яка включає суму основного боргу,
проценти, нараховані на суму такого
боргу, усі та будь-які штрафні санкції
(у а разі їх наявності) на дату набрання
чинності, а також права, зазначені у
статті 3.3. цього договору.

Згідно п.3.3. Договору купівлі-продажу
кредитного портфелю покупець набуває
усі права вимоги за кредитними
договорами, що є дійсними на дату
набрання чинності, включаючи, але не
обмежуючись правами вимоги до
боржників щодо сплати суми основного
боргу; правами вимоги до боржників щодо
сплати процентів, нарахованих на суму
основного боргу; а також правами вимоги
до боржників щодо сплати штрафних
санкцій. Також покупець має право
нараховувати проценти та штрафні
санкції на суму основного боргу за
кредитними договорами з дати набрання
чинності.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_2 умов кредитного договору та на
підставі п.3.3. Договору купівлі-продажу
кредитного портфелю позивачем
розраховано розмір заборгованості
станом на 08 грудня 2011 року, яка
складається з залишку заборгованості
за кредитом - 245 080,88 дол. США, відсотків
за користування кредитом - 4 381,68 дол. США
та пені - 663 885,27 грн., що разом становить 2
944 702,57 грн. (а.с.25).

Відповідачі розпорядившись своїми
правами на власний розсуд не надали
свого розрахунку заборгованості з
обґрунтуванням його правильності та на
спростування розрахунку, наданого
позивачем.

Не доведеними й посилання представника
відповідача на те, що розмір пені є
завищеним та необґрунтованим, виходячи
з наступного з наступного.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» передбачено,
що положення частини третьої статті 551
ЦК України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Враховуючи те, що заявлена до стягнення
сума пені в розмірі 663 885,27 грн. не
перевищує суму заборгованості по тілу
кредиту та відсотків, тому правило,
передбачене ч. 3 ст. 551 ЦК України про
співмірність вимог із розміром
заподіяних збитків, застосуванню не
підлягає. Крім того, доказів існування
інших обставин, які мають істотне
значення відповідачем надано не було.

З наведеного вбачається, що суд дійшов
вірного висновку про солідарне
стягнення з відповідачів на користь
позивача суму заборгованості в розмірі
2944702,57 грн., оскільки відповідачі
належним чином не виконують свої
зобов'язання по поверненню боргу за
кредитним договором та договором
поруки.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 27 вересня 2012 року залишити
без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: