АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
подану представником на підставі
довіреності ОСОБА_4 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 05 листопада 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Київське
будівельне підприємство №3», третя
особа: Публічне акціонерне товариство
«Банк «Український капітал» про
визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 05.11.2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ТОВ «Київське будівельне підприємство
№3», третя особа: ПАТ «Банк
«Український капітал» про визнання
права власності на квартиру
відмовлено.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважаючи, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального права, без з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, через свого представника
подали апеляційну скаргу на нього, в
якій просили рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог
посилаються на необґрунтованість
висновку суду про неналежний спосіб
захисту їх права на нерухоме майно та
те, що питання видачі свідоцтва про
право власності на житло відноситься
до компетенції державних органів, які
здійснюють державну реєстрацію
речових прав на це майно, оскільки
державна реєстрація права власності на
житло здійснюється забудовником
своїми силами та за свій рахунок, а
органи, що здійснюють державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно проводять державну реєстрацію
права власності довірителя на об'єкт
інвестування на підставі відповідної
довідки на про право довірителя на
набуття у власність об'єкта
інвестування. Вважають, що з
урахуванням факту завершення
будівництва будинку та його прийняття
в експлуатацію, а також повного
виконання ними грошових зобов'язань за
договором про участь у фонді
фінансування будівництва, вони набули
права власності на спірну квартиру. Суд
не взяв до уваги положення Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю», яким передбачено
обов'язок забудовника вчинити дії
необхідні для оформлення права
власності позивачів на житло шляхом
звернення до уповноваженого органу для
отримання свідоцтва про право
власності на квартиру для його
подальшої передачі довірителю. Факт
невизнання відповідачем права
власності позивачів на квартиру
підтверджується відповіддю на
лист-вимогу ТОВ «Київське будівельне
підприємство №3».

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не з'явилися,
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи. Представник
позивачів ОСОБА_4 надіслала до суду
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з її відрядженням за
межі м. Києва та перебуванням ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у відпустці, підтверджуючих
документів чому не надала.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку про
можливість слухання справи у
відсутність сторін за правилами ст. 305
ч.2 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваного рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 28.07.2007 року між
ОСОБА_2, ОСОБА_3 (довіритель) та ВАТ
«Банк «Український капітал»
(правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Український капітал») був укладений
договір про участь у Фонді
фінансування будівництва № 18-2-172,
предметом якого є участь у
інвестуванні квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7-12)

Згідно п. 1.1. договору № 18-2-172 від 28.07.2007
року передбачено, що довіритель на
підставі повного визнання ним Правил
Фонду фінансування будівництва
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1
від 20.06.2006 року дає згоду на участь у
Фонді фінансування будівництва (далі
по тексту ФББ), бере на себе
зобов'язання виконувати правила ФББ,
передати кошти банку у довірче
управління з метою отримання у
власність об'єкта інвестування та
встановлює обмеження щодо окремих дій
банку з управління цими коштами, а банк
приймає кошти на рахунок ФББ у довірче
управління з подальшим використанням
коштів ФББ у порядку, визначеному
правилами ФББ.

Правилами ФББ житлового будинку за
адресою - АДРЕСА_1 , затверджених
Головою правління ВАТ «Банк
«Український капітал» 20.06.2006 року, зі
змінами та доповненнями, визначено, що
забудовником об'єкту інвестування є
ТОВ «Київське будівельне підприємство
№3» (а.с. 14-23).

Відповідно до п. 1.3. договору
інвестування від 28.07.2007 року, об'єктом
інвестування є квартира АДРЕСА_1 ,
загальна проектна площа - 102,54 кв.м.,
кількість кімнат - 3 шт. Кінцеві
технічні показники об'єкту
інвестування визначаються після
введення об'єкту будівництва в
експлуатацію та на підставі технічного
паспорта на об'єкт інвестування
виданого БТІ м. Києва. Кінцеві
оздоблювальні показники об'єкту
інвестування можуть бути частково
змінені.

Пунктом 1.4 договору інвестування
визначено, що запланований строк вводу
об'єкта будівництва в експлуатацію - 2
квартал 2009 року, а запланований строк
передачі будинку під заселення - 4
квартал 2009 року.

Додатковою угодою від 01.10.2012 року
до договору про участь у Фонді
фінансування будівництва № 18-2-172 від
28.07.2012 року, у зв'язку з перенесенням
вводу об'єкта будівництва в
експлуатацію, сторони погодили п. 1.4.
договору викласти в наступній
редакції: запланований строк вводу
об'єкта будівництва в експлуатацію -
червень 2012 року, а запланований строк
передачі будинку під заселення -
вересень 2012 року (а.с. 13).

Пунктами 1.5, 1.7, 1.9, 1.10. договору
інвестування передбачено, що за цим
договором довіритель є установником
управління майном, переданого ним на
рахунок ФФБ, а банк є управителем ФФБ.
Право власності на майно передане в
довірче управління визначається
відповідно до чинного законодавства
України. Після укладання цього
Договору банк на мовах Правил ФФБ та
цього договору закріплює за
довірителем обраний ним об'єкт
інвестування, характеристики якого
визначені у п. 1.3. цього договору та у
Свідоцтві про часть у ФФБ, яке є
невід'ємною частиною цього договору.
Довіритель може отримати у власність
закріплений за ними об'єкт
інвестування після введення об'єкта
будівництва в експлуатацію на умовах,
визначених Правилами ФФБ, за умови
оплати 100% вартості об'єкту
інвестування, визначеної виходячи із
загальної площі об'єкту інвестування
та поточної вартості вимірної одиниці
об'єкту інвестування на день оплати та
відсутності з сторони довірителя
порушень зобов'язань передбачених цим
договором та Правилами ФФБ. Строк
передачі об'єкту інвестування
довірителю - 90 календарних днів з дати
підписання акту вводу об'єкта
будівництва в експлуатацію та при
умові отримання довірителем
оглядового ордеру, на умовах цього
договору.

Частиною 3 договору інвестування
від 28.07.2007 року встановлений порядок та
умови розрахунків між сторонами.

Згідно п.п. 3.2, 3.3, 3.4, 3.8. договору
передбачено, що довіритель вносить
кошти до ФФБ в національній валюті
України у готівковій чи безготівковій
формі. Після внесення довірителем
коштів до ФФБ банк закріплює за
довірителем відповідну кількість
вимірних одиниць об'єкта інвестування
з урахуванням поточної ціни вимірної
одиниці об'єкта інвестування.
Довіритель, з підписанням цього
договору сплачує грошові кошти у сумі
415 287,00 гривень, що дорівнює вартості 102,54
вимірних одиниць об'єкту інвестування
в термін до 30.10.2006 року (включно).
Внесення грошових коштів здійснюється
в рівних долях. Подальший графік
внесення коштів визначений у Свідоцтві
про участь у ФФБ. Кінцевий розрахунок
за об'єкт інвестування здійснюється
довірителем за даними технічного
паспорта на об'єкт інвестування
виданого Бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності, до отримання свідоцтва про
право власності за поточною ціною але
не більше, ніж сплачено.

01.06.2012 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві видано сертифікат Серії КВ
№1, яким засвідчено відповідність
закінченого будівництвом об'єкта -
житлового будинку з підземним
паркінгом на просп.. Павла Тичини, 18-Б у
Дніпровському районі м. Києва
проектній документації та
підтверджено його готовність до
експлуатації (а.с. 31).

05.06.2012 року Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, під час проведення
інвентаризації, складено технічний
паспорт на кв. АДРЕСА_1 (а.с. 32-34).

01.10.2012 року між ПАТ «Банк
«Український капітал» та ОСОБА_2,
ОСОБА_3 підписано акт звірення
розрахунків по договору про участь у
Фонді фінансування будівництва № 18-2-172
від 28.07.2006 року, згідно якого, номер
квартири змінився з НОМЕР_1 на НОМЕР_2 та
зменшилась загальна площа об'єкту
інвестування з 102,54 кв.м. на 100,40 кв.м. В
зв'язку з уточненням фактичної
загальної площі об'єкту інвестування
згідно даних Київського міського бюро
технічної інвентаризації остаточна
вартість об'єкту інвестування
становить 415 287, 00 грн., що дорівнює
вартості 100, 40 вимірних одиниць об'єкту
інвестування. Довірителем станом на
дату укладання цього акту, сплачена
вартість об'єкту інвестування,
відповідно в рівних долях, у розмірі 415
287, 00 грн., що становить 102,54 вимірних
одиниць об'єкта інвестування (а.с. 26).

Згідно довідки ПАТ «Банк
«Український капітал» №175 від 01.10.2012
року, довірителями ФББ житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 внесено до ФФБ грошові кошти
відповідно в рівних долях , в сумі 415 287
грн., що становить 100 % інвестування
закріпленого об'єкту інвестування -
АДРЕСА_1, загальною площею 100, кв. м. (а.с.
25).

11.06.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися з листами до ПАТ «Банк
«Український капітал» та ТОВ «Київське
будівельне підприємство №3» з
проханням здійснити відповідні дії з
оформлення права власності на кв.
АДРЕСА_1 (а.с. 27, 29).

Листом від 12.06.2013 р. ПАТ «Банк
«Український капітал» повідомило
заявників про те, що оформленням права
власності на об'єкт інвестування
здійснюється забудовником до якого
запропоновано звернутись (а.с.28).

ТОВ «Київське будівельне
підприємство №3» листом від 12.06.2013 року
повідомило заявників про необхідність
звернення до відповідних сторін
укладеного договору, оскільки ТОВ
«Київське будівельне підприємство №3»
не є стороною за договорами про участь
у ФББ за якими проводилось
інвестування квартири (а.с. 30).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції зазначив, що правові
підстави для задоволення позову
відсутні, оскільки позивачем визначено
неналежний спосіб захисту речового
права на нерухоме майно, а питання
видачі свідоцтва про право власності
на житло відноситься до виключної
компетенції державних органів, які
здійснюють державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлються
законом.

Положеннями Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено порядок проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень .

Визнання права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати
документа, який засвідчує право
власності (ст. 392 ЦК України) можливе,
якщо у інших осіб виникають сумніви
щодо належності позивачу цього майна,
коли створюється неможливість
реалізації позивачем свого права
власності через наявність таких
сумнівів чи внаслідок втрати
правовстановлюючих документів. Тому
спосіб захисту права, обраний
позивачем у відповідності до ст. 392 ЦК
України щодо визнання права власності
на майно поза встановленим законом
порядком щодо його реєстрації, не може
бути застосований.

Суд прийшов до вірного висновку
про те, що питання видачі свідоцтва про
право власності на спірну квартиру, не
було предметом розгляду компетентним
органом, рішення якого чи його
відсутність давали б підстави вважати
про порушення чи не визнання права
власності на квартиру за позивачами та
у зв'язку з цим, про наявність спору про
право.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставність таких висновків суду
не можуть бути взяті до уваги, оскільки
не ґрунтуються на нормах закону.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і містять
посилання на обставини, які з
достатньою повнотою досліджені і
оцінені судом першої інстанції. Вони не
впливають на законність рішення, яке
постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини, в
межах заявлених позовних вимог, а тому
колегія суддів апеляційного суду не
знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 05 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий - суддя:

Судді:

Справа № 755/25182/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1789/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Виниченко Л.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.