Справа № 2-79/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Кавацюка В.І

при секретарі
Гапаляк О.М., Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за первісним позовом
приватного акціонерного товариства
«ІРОКС» до ОСОБА_1, третіх осіб без
самостійних вимог - обласного
комунального підприємства Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Галичбудмонтаж»,
приватного акціонерного товариства
«Персенківка» про розірвання договору
пайової участі у будівництві житла,
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«ІРОКС» про розірвання договору
пайової участі у будівництві житла,
відшкодування вартості житла та
моральної шкоди,

первісним позовом ОСОБА_2 до приватного
акціонерного товариства «ІРОКС»,
третьої особи без самостійних вимог -
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання права власності на квартиру
та відповідне зменшення купівельної
вартості товару і послуг, зустрічним
позовом приватного акціонерного
товариства «ІРОКС» до ОСОБА_2 про
розірвання договору підряду у
будівництві житла, та

позовом приватного акціонерного
товариства «Персенківка» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з
квартири без надання іншого жилого
приміщення,

у с
т а н о в и в :

У жовтні 2009 року закрите акціонерне
товариство «ІРОКС» (далі - ЗАТ «ІРОКС»),
правонаступником якого є приватне
акціонерне товариство «ІРОКС» (далі -
ПрАТ «ІРОКС») звернулось в суд з
позовом до ОСОБА_1 про розірвання
договору пайової участі у будівництві
житла.

В обгрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що 05 червня 2003 року між ним та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
договір №1/2 пайової участі у
будівництві житла, згідно умов якого
останній брав на себе обов'язок
прийняти участь у фінансуванні
будівництва 54-квартирного житлового
будинку, а саме: двокімнатної квартири
АДРЕСА_1.

У відповідності до п.п. 2.1, 2.2 цього
договору вартість вказаної квартири,
за взаємною згодою сторін, складає 83
528,00 грн. та відповідач ОСОБА_1 мав
сплатити зазначену суму на протязі
десяти банківських днів після
підписання договору.

Однак відповідач ОСОБА_1 свої
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, не здійснив
оплати 100% вартості квартири та з
доданих до позовної заяви копій
квитанцій прибуткових касових ордерів
видно, що сума здійсненої ним проплати
по договору №1/2 пайової участі у
будівництві житла від 05 червня 2003 року
становить 68 000,00 грн.

З копій вищезазначених прибуткових
касових ордерів також видно, що
часткова оплата вартості квартири
була проведена ОСОБА_1 не до 16 червня 2003
року, а відповідно - 23 грудня 2003 року, 30
грудня 2003 року та 26 травня 2004 року.

Решту грошових коштів в розмірі 15 528,00
грн. відповідачем ОСОБА_1 сплачено не
було.

Проведення розрахунків між сторонами
по договору № 1/2 пайової участі у
будівництві житла від 05 червня 2003 року
мало бути проведено лише за умови
виконання ОСОБА_1 своїх обов'язків в
повному обсязі.

Жодного письмового, усного чи іншого
повідомлення від відповідача ОСОБА_1
про причини або підстави невиконання
ним своїх зобов'язань по
вищезазначеному договору сторона
позивача не отримала по даний час.

Після неодноразових спроб зв'язатись з
ОСОБА_1, ЗАТ «ІРОКС» повернуло йому
поштовими переказами грошові кошти,
які були ним частково сплачені по
вищевказаному договору, що
підтверджується копіями поштових
переказів на суму 30 000,00 грн. від 17
червня 2009 року та на суму 38 000,00 грн. від
03 липня 2009 року.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства. У випадку, коли у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 651 ЦК України на
вимогу однієї із сторін договір може
бути розірвано судом у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

З огляду на такі факти, враховуючи, що
невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх
договірних зобов'язань істотно
порушує права товариства, просить
постановити рішення про розірвання
договору №1/2 пайової участі у
будівництві житла, який був укладений
05 червня 2003 року між ЗАТ «ІРОКС» та
ОСОБА_1

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд
із зустрічним позовом до ПрАТ «ІРОКС»
про розірвання договору пайової участі
у будівництві житла, відшкодування
вартості житла та моральної шкоди.

Як на підставу своїх вимог зазначав, що
05 червня 2003 року він підписав з
директором ЗАТ «ІРОКС» ОСОБА_6 договір
№1/2 пайової участі у будівництві житла,
а саме - квартири АДРЕСА_1, за умовами
якого зобов'язався внести на рахунок
товариства грошові кошти в сумі 83 528,00
грн., еквівалентній 18500 доларів США, а
ЗАТ «ІРОКС» зобов'язалось у ІV кварталі
2003 року по закінченню будівництва
виділити йому натурі вказану квартиру
та сприяти в оформленні на неї
відповідних документів.

Він, ОСОБА_1, виконав умови цього
договору та вніс на рахунок ЗАТ «ІРОКС»
грошові кошти в сумі 82 220,00 грн., що
еквівалентно 18 230 доларів США. Однак
директор ОСОБА_6 своїх зобов'язань за
вказаним договором не виконав,
квартири в передбачений в договорі
термін не передав, не провів робіт і
послуг, які буди зазначені в п.2.1
договору, а сплачені ним, ОСОБА_1, кошти
використав на власні потреби.

Підтвердженням цього є той факт, що у 2004
році директор ЗАТ «ІРОКС» ОСОБА_6
передав без його відому квартиру
АДРЕСА_1 на баланс ТОВ
«Галичбудмонтаж». У зв'язку з цим в 2006
році він звернувся в прокуратуру м.
Львова із заявою про вчинення ОСОБА_6
шахрайських дій щодо передачі
вказаної квартири на баланс ТОВ
«Галичбудмонтаж» та після проведення
слідчих дій його, ОСОБА_1, було визнано
потерпілим в кримінальній справі
№183-0756, яка була порушена за ознаками
злочинів, передбачених ч.3 ст. 365, ч.2
ст.364, ч.4 ст. 190 КК України.

06 червня 2008 року директор ЗАТ «ІРОКС»
ОСОБА_6, який є співвласником цього
товариства та співвласником ТОВ
«Галичбудмонтаж», продав вищевказану
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2, що
підтверджується договором пайової
участі у будівництві житла №02 від 06
червня 2006 року, хоч на той час зазначена
квартира вже не належала ЗАТ «ІРОКС»,
оскільки в 2004 році була передана ТОВ
«Галичбудмонтаж».

07 серпня 2009 року ТОВ «Галичбудмонтаж»
продало квартиру АДРЕСА_1 ЗАТ
«Персенківка», попередньо визнавши за
собою право власності на дану квартиру
рішенням господарського суду
Львівської області від 10 червня 2009
року.

Дізнавшись про ці події він в лютому 2011
року звернувся до ЗАТ «ІРОКС» з
письмовою заявою про виділення йому
квартири, рівноцінної із своєю долею в
пайовому будівництві, однак відповіді
на своє звернення не отримав.

21 червня 2011 року він звернувся до ЗАТ
«ІРОКС» з листом, в якому повідомив
про розірвання раніше укладеного
договору пайової участі у будівництві
житла та просив повернути сплачені
кошти і компенсувати різницю ціни
вартості рівноцінної квартири на день
звернення, однак жодних дій з боку
директора ЗАТ «ІРОКС» не відбулося і
жодних грошей йому ніхто не повернув.

Підписуючи з ним договір №1/2 пайової
участі у будівництві житла від 05 червня
2003 року, директор ЗАТ «ІРОКС» ОСОБА_6
зобов'язувався здати будинок АДРЕСА_1 в
експлуатацію в ІV кварталі 2003 року та
сприяти в оформленні документів на
квартиру. З цією метою він дозволив
йому, ОСОБА_1, робити у виділеній
квартирі перепланування та ремонт.
Однак, зловживаючи довірою, він 03 січня
2004 року таємно підписав угоду з ТОВ
«Галичбудмонтаж» і актом від 30 грудня
2004 року передав квартиру АДРЕСА_1
вказаному товариству. Вказані факти
свідчать про те, що ОСОБА_6 ще в момент
заволодіння його грошима мав на меті їх
привласнити, а зобов'язання за
договором не виконувати.

Перевівши всі свої заощадження на
рахунок ЗАТ «ІРОКС», він, ОСОБА_1,
очікував добросовісного виконання
останнім своїх зобов'язань та
сподівався отримати у власність
двокімнатну квартиру в ІV кварталі 2003
року. Однак такої квартири він не
одержав та змушений винаймати в
гуртожитку кімнату для проживання.
Згідно з проведеною експертною оцінкою
вартість аналогічної квартири на даний
час становить 425 000 грн.

Крім цього, внаслідок невиконання ЗАТ
«ІРОКС» своїх зобов'язань за
вищевказаним договором йому також
заподіяна значна моральна шкода, яка
полягає в душевних стражданнях і
переживаннях, які переніс він особисто
та його близькі родичі, які очікували
на поліпшення житлових умов. Через
постійні переживання щодо втрати житла
та неспроможність купити нове
помешкання, він втратив сталий ритм
життя, позбувся сну і нормального
відпочинку, в нього розвинулась
гіпертонічна хвороба, атеросклероз,
невроз та ін., що стало причиною надання
йому інвалідності. Розмір заподіяної
йому моральної шкоди він оцінює в 170 000
грн.

З огляду на такі факти та на підставі
ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 22,
23, 280, 651, 1167, 1168, 1192 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 5,
10 Закону України «Про захист прав
споживачів» просить постановити
рішення, яким розірвати вищезазначений
договір №1/2 пайової участі у
будівництві житла від 05 червня 2003 року,
та стягнути в його користь з ПрАТ
«ІРОКС» 432 000 грн. у відшкодування
матеріальної шкоди і 170 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ЗАТ «ІРОКС»,
правонаступником якого є ПрАТ «ІРОКС»,
про визнання права власності на
квартиру та відповідне зменшення
купівельної вартості товару і послуг.

В обгрунтування своїх вимог зіслалась
на те, що 06 червня 2008 року між нею, як
замовником, та ЗАТ «ІРОКС», в особі
директора ОСОБА_6, як підрядником, було
укладено договір №02 підряду у
будівництві житла. Предметом цього
договору було фінансування нею
будівництва 2-кімнатної квартири
АДРЕСА_1

Умовами вказаного договору було
передбачено, що планове закінчення
будівництва та здача будинку в
експлуатацію - ІV квартал 2009 року (п.3.1),
що вартість квартири, в яку входять
такі види робіт: вхідні двері -
євроброньовані, вікна -
єврометалопластик, бетонна стяжка
підлоги, штукатурка стін,
індивідуальне опалення, лічильники:
водяні, газовий, електричний, складає
412500,00 грн. (п.2.1), що вона повинна
сплатити 59% вартості квартири в сумі 240
000, 00 грн. на протязі 5-ти банківських
днів після підписання договору, а решту
суми - до кінця червня 2008 року (п.2.2).

Однак в подальшому обставини склалися
наступним чином.

Станом на 01 серпня 2008 року нею було
сплачено 332 000,00 грн., що значно
перевищує суму в 240 000, 00 грн., яка
вказана в п.2.2 договору. Підрядник взяв
на себе обов'язок здати будинок в
експлуатацію в ІV кварталі 2008 року,
однак ця істотна умова договору ним не
виконана та на час подачі позову
будинок в експлуатацію не зданий.

У зв'язку зі зміною таких істотних умов
договору з боку ЗАТ «ІРОКС» вона та її
сім'я були поставлені у вкрай незручні
умови, оскільки вони вибрали саме цього
підрядника з мотивів здачі житла в
експлуатацію в короткий термін. А
виявилось, що вони фактично
«заморозили» значні грошові кошти.

Зрозумівши, що в ІV кварталі 2008 року їх
квартира не буде закінчена
будівництвом та те, що наближається
зима і її сім'ї немає де проживати, вона
змушена була самотужки за власні кошти
встановити вхідні двері в квартиру,
встановити вікна, укладати підлогу,
проводити опалення та встановлювати
лічильники, нащо було витрачено 85 000,00
грн. В такий спосіб фактично по
договору №02 нею сплачено 01серпня 2008
року 332 000,00 грн. - шляхом перерахування
готівкових коштів та 85 000,00 грн. - шляхом
виконання робіт, які повинен був
зробити підрядник, що разом становить
417 000 грн.

З метою досудового врегулювання спору
05 серпня 2009 року вона надіслала ЗАТ
«ІРОКС» протокол розбіжностей до
договору №02 підряду у будівництві
житла від 06 червня 2008 року, однак жодної
відповіді у встановленому порядку не
одержала.

З огляду на такі факти та на підставі
ст. ст. 509, 525, 626, 628, 638, 654, 875, 877, 879, 881, 883 ЦК
України, ст. 14 Закону України «Про
захист прав споживачів» просить
постановити рішення, яким визнати за
нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1, визнати ЗАТ «ІРОКС» боржником,
а її кредитором по договору №02 підряду
у будівництві житла від 06 червня 2008
року та зобов'язати ЗАТ «ІРОКС»
повернути їй кошти в сумі 85 000,00 грн., як
такі, що вкладені в завершення
будівництва квартири та 3 500,00 грн., які
переплачені поза сумою, встановленою
договором, а також зобов'язати ЗАТ
«ІРОКС» за власний кошт завершити
будівництво об'єкту і здати його в
експлуатацію.

У грудні 2009 року ЗАТ «ІРОКС»,
правонаступником якого є ПрАТ «ІРОКС»,
пред'явило до ОСОБА_2 зустрічний позов,
в якому просить ухвалити рішення про
розірвання договору №02 підряду у
будівництві житла, який був укладений
між ними 06 червня 2008 року.

Як на підставу своїх вимог ЗАТ «ІРОКС»,
зокрема, зазначило про те, що 06 червня
2008 року між ним та позивачем ОСОБА_2
дійсно було укладено договір №02
підряду у будівництві житла, згідно
умов якого остання взяла на себе
обов'язок прийняти співучасть у
фінансуванні будівництва
54-квартирного житлового будинку, а
саме: 2-кімнатної квартири АДРЕСА_1

У відповідності до п.п. 2.1, 2.2 цього
договору вартість вказаної квартири,
за взаємною згодою сторін, складає 412
500,00 грн. та позивач ОСОБА_2 мала
сплатити 240 000,00 грн., що становить 59%
вартості квартири, на протязі п'яти
банківських днів після підписання
договору, а решту суми в розмірі 172 500,00
грн. - до кінця червня 2008 року.

Однак ОСОБА_2 свої зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала, не здійснила оплати 100%
вартості квартири та з доданих до
позовної заяви копій квитанцій
прибуткових касових ордерів видно, що
сума здійсненої нею проплати по
договору №02 підряду у будівництві
житла від 06 червня 2008 року становить 332
000,00 грн.

З копій вищезазначених прибуткових
касових ордерів також видно, що
часткова оплата вартості квартири
була проведена ОСОБА_2 не в розмірі 240
000,00 грн., а в сумі 235 000,00 грн. Крім цього,
в порушення умов договору до 01 липня 2008
року вона не сплатила повну вартість
квартири, а внесла грошові кошти лише в
розмірі 97 000,00 грн.

Решту грошових коштів в розмірі 80 500,00
грн. відповідачем ОСОБА_2 сплачено не
було.

Проведення розрахунків між сторонами
по договору № 02 підряду у будівництві
житла від 06 червня 2008 року мало бути
проведено лише за умови виконання
ОСОБА_2 своїх обов'язків в повному
обсязі.

Жодного письмового, усного чи іншого
повідомлення від відповідача ОСОБА_2
про причини або підстави невиконання
нею своїх зобов'язань по
вищезазначеному договору сторона
позивача не отримала по даний час.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. У випадку, коли у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 651 ЦК України на
вимогу однієї із сторін договір може
бути розірвано судом у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

З огляду на такі факти, враховуючи, що
невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх
договірних зобов'язань істотно
порушує права товариства, просить
постановити рішення про розірвання
договору №02 підряду у будівництві
житла, який був укладений 06 червня 2008
року між ЗАТ «ІРОКС» та ОСОБА_2

У червні 2012 року ПрАТ «Персенківка»,
яке було залучено до участі в справі в
якості третьої особи, звернулось до
суду з самостійним позовом, в якому, з
урахуванням доповнення до позовної
заяви від 13 червня 2013 року, просить
постановити рішення про виселення
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з спірної квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

В обгрунтування своїх вимог зазначало
про те, що 07 серпня 2009 року на підставі
договору купівлі-продажу квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, зареєстрованого в
реєстрі за № 1978, ПрАТ «Персенківка»
стало власником вищевказаної квартири
АДРЕСА_1. 13 серпня 2009 року
ПрАТ«Персенківка» зареєструвало право
власності на вищевказану квартиру та
отримало витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 23568023 від
13 серпня 2009 року.

Після придбання квартири
ПрАТ«Персенківка» не змогло
реалізувати своє право власності
(право володіння, користування та
розпорядження) щодо вищевказаної
квартири, оскільки в ній без жодних
правових підстав поселились та
проживають відповідачі. Факт
проживання відповідачів у квартирі
АДРЕСА_1 підтверджується довідкою
житлово-експлуатаційної контори
Дирекції по будівництву ЗАТ «ІРОКС»
від 25 листопада 2011 року вих. № 26.

Керівництво ПрАТ«Персенківка»
неодноразово вимагало в усній формі
від відповідачів звільнити
безпідставно зайняту квартиру, однак
вимоги не виконують та житлове
приміщення добровільно не звільняють.

07 грудня 2011 року ПрАТ«Персенківка»
направило ОСОБА_2 лист з вимогою
добровільно звільнити спірну квартиру
разом з членами сім'ї, проте вказана
вимога також була залишена без
задоволення.

Договір оренди на вищевказану квартиру
з відповідачами не укладався та вони
сплачують за комунальні послуги, що
підтверджується довідкою
житлово-експлуатаційної контори
Дирекції по будівництву ЗАТ «ІРОКС»
від 25 листопада 2011 року вих. № 26.

З огляду на такі обставини та
враховуючи положення ст.ст. 316, 319, 321 ЦК
України, ст. 116 ЖК України, ПрАТ
«Персенківка» вирішило звернутись в
суд.

В процесі судового розгляду
вищевказані позови були об'єднані в
одне провадження.

В судовому засіданні представник ПрАТ
«ІРОКС» Кутянський А.Г. первісний
позов ПрАТ «ІРОКС» до ОСОБА_1 про
розірвання договору пайової участі у
будівництві житла та зустрічний позов
ПрАТ «ІРОКС» до ОСОБА_2 про розірвання
договору підряду у будівництві житла
підтримав, покликаючись на обставини,
які викладені в цих позовах. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
до ПрАТ «ІРОКС» в частині вимог про
відшкодування вартості житла і
моральної школи та первісного позову
ОСОБА_2 до ПрАТ «ІРОКС» про визнання
права власності на квартиру та
відповідне зменшення купівельної
вартості товару і послуг просить
відмовити у зв'язку з безпідставністю
позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
проти задоволення первісного позову
ПрАТ «ІРОКС» щодо розірвання договору
№1/2 пайової участі у будівництві житла
від 05 червня 2003 року не заперечив, свій
зустрічний позов про розірвання цього
ж договору пайової участі у
будівництві житла, відшкодування
вартості житла та моральної шкоди
підтримав, зіславшись на викладені в
ньому та долученому до справи
письмовому поясненні обставини.

Позивач ОСОБА_2 в судові засідання
неодноразово не з'явилась без поважних
причин, хоч про час та місце розгляду
справи повідомлялась в установленому
порядку.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який також
є співвідповідачем за позовом ПрАТ
«Персенківка» в судовому засіданні
первісний позов ОСОБА_2 до ПрАТ «ІРОКС»
про визнання права власності на
квартиру та відповідне зменшення
купівельної вартості товару і послуг
підтримав, покликаючись на зазначені в
ньому обставини. В задоволенні
зустрічного позову ПрАТ «ІРОКС» до
ОСОБА_2 про розірвання договору №02
підряду у будівництві житла від 06
червня 2008 року та позову ПрАТ
«Персенківка» про виселення їх сім'ї з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення просить відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Представник ПрАТ «Персенківка» Грица
О.М. в судовому засіданні позовні
вимоги ПрАТ «Персенківка» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення підтримав,
зіславшись на доводи та обставини, які
викладені в позовній заяві і
доповненні до неї. У задоволенні
первісного позову ОСОБА_2 до ПрАТ
«ІРОКС» про визнання права власності
на вищевказану спірну квартиру та
відповідне зменшення купівельної
вартості товару і послуг просить
відмовити у зв'язку з безпідставністю
таких вимог.

Інші особи, які беруть участь в справі,
в судове засідання не з'явились без
поважних причин, хоч про час та місце
розгляду справи повідомлялись в
установленому порядку. Суд вважає за
можливе розглянути справу у їх
відсутності, оскільки в ній наявні
достатні докази про права та
взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника
ПрАТ «ІРОКС» Кутянського А.Г.,
відповідача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_3, який також представляє
інтереси ОСОБА_2, представника ПрАТ
«Персенківка» Грици О.М., з'ясувавши
дійсні обставини справи, права та
обов'язки сторін, дослідивши зібрані у
справі докази, суд приходить до
висновку, що первісний позов ПрАТ
«ІРОКС» до ОСОБА_1 про розірвання
договору пайової участі у будівництві
житла, зустрічний позов ПрАТ «ІРОКС до
ОСОБА_2 про розірвання договору підряду
у будівництві житла, позов третьої
особи з самостійними вимогами ПрАТ
«Персенківка» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з квартири
без надання іншого жилого приміщення
підлягають до задоволення повністю,
зустрічний позов ОСОБА_1 до ПрАТ
«ІРОКС» про розірвання договору
пайової участі у будівництві житла,
відшкодування вартості житла і
моральної шкоди підлягає до частково
задоволення, а в задоволенні
первісного позову ОСОБА_2 до ПрАТ
«ІРОКС» про визнання права власності
на квартиру та відповідне зменшення
купівельної вартості товару і послуг
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ст.ст.10, 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 61 цього ж Кодексу
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що 05
червня 2003 року між ЗАТ «ІРОКС»,
правонаступником якого є ПрАТ «ІРОКС»,
як замовником, з однієї сторони, та
відповідачем ОСОБА_1, як пайовиком, з
другої сторони, було укладено договір
№1/2 пайової участі у будівництві житла.
Згідно з п.п. 1.1., 1.2. цього договору
відповідач ОСОБА_1, як пайовик, взяв на
себе обов'язок прийняти співучасть у
фінансуванні будівництва
54-квартирного житлового будинку
АДРЕСА_1, а саме, у фінансуванні
будівництва двокімнатної квартири №2
(перший житловий поверх), загальною
площею 49,25 кв.м. У відповідності до п.п.
2.1, 2.2 даного договору вартість
двокімнатної квартири №2, за взаємною
згодою сторін, складає 83 528,00 грн., є
остаточною і перегляду не підлягає та
відповідач ОСОБА_1 мав сплатити 100%
вартості квартири на протязі 10-ти
банківських днів після підписання
договору. Однак відповідач ОСОБА_1
належним чином взяті свої зобов'язання
за вказаним договором не виконав та не
здійснив оплати 100% вартості квартири у
визначені договором строки, тобто до 16
червня 2003 року. Проведення розрахунків
між сторонами по договору № 1/2 пайової
участі у будівництві житла від 05 червня
2003 року мало бути проведено лише за
умови виконання ОСОБА_1 своїх
обов'язків в повному обсязі.

У відповідності до ст.ст. 151, 153 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року), який діяв на час
спірних правовідносин, в силу
зобов'язання одна особа (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, як-от:
передати майно, виконати роботу,
сплатити гроші та інше або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
договору або інших підстав, зазначених
у статті 4 цього Кодексу. Договір
вважається укладеним, коли між
сторонами в потрібній у належних
випадках формі досягнуто згоди по всіх
істотних умовах.

Положеннями ст. 161 цього Кодексу було
передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, акта планування,
договору, а за відсутності таких
вказівок - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться.

Судом безспірно встановлено, що
відповідач ОСОБА_1 взяті на себе
зобов'язання за договором №1/2 пайової
участі у будівництві житла від 05 червня
2003 року належним чином не виконав. З
долучених до справи копій квитанцій до
прибуткових касових ордерів видно, що у
визначений договором строк а саме до 16
червня 2003 року, відповідач ОСОБА_1 не
вніс жодних грошових коштів на рахунок
ЗАТ «ІРОКС», а часткова оплата
вартості квартири була проведена ним
значно пізніше. Зокрема, ним було
внесено: 23 грудня 2003 року - в сумі 33 000,00
грн., 30 грудня 2003 року - в сумі 20 000,00грн.
та 26 травня 2004 року - в сумі 15 000,00грн.
Решту грошових коштів в розмірі 15 528,00
грн. відповідачем ОСОБА_1 сплачено не
було.

Вищевказані обставини підтверджуються
поясненнями в судовому засіданні
представника ПрАТ «ІРОКС» Кутянського
А.Г., долученими до справи копіями
договору №1/2 пайової участі у
будівництві житла від 05 червня 2003 року,
квитанцій до прибуткового касового
ордера від 23 грудня 2003 року, 30 грудня 2003
року, 26 травня 2004 року та цих обставин
не спростував в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_1

З пояснень представника ПрАТ «ІРОКС»
Кутянського А.Г. вбачається, що жодного
повідомлення від відповідача ОСОБА_1
про причини або підстави невиконання
ним своїх зобов'язань по
вищезазначеному договору сторона
позивача не отримала. Після
неодноразових спроб зв'язатись з
ОСОБА_1, ЗАТ «ІРОКС» повернуло йому
поштовими переказами грошові кошти,
які були ним частково сплачені по
вищевказаному договору, що
підтверджується копіями поштових
переказів на суму 30 000,00 грн. від 17
червня 2009 року та на суму 38 000,00 грн. від
03 липня 2009 року.

У відповідності до ст. 651 ЦК України на
вимогу однієї із сторін договір може
бути розірвано судом у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Враховуючи вищезазначені обставини,
суд приходить до висновку, що
первісний позов ПрАТ «ІРОКС» до ОСОБА_1
про розірвання договору №1/2 пайової
участі у будівництві житла від 05 червня
2003 року та зустрічний позов ОСОБА_1 до
ПрАТ «ІРОКС» в частині вимог про
розірвання цього договору є
підставними та такими, що підлягають до
задоволення.

Доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що на
виконання умов вищевказаного договору
ним було повністю сплачено ЗАТ «ІРОКС»
відповідні грошові кошти, на думку
суду, є непереконливими, та вони
спростовуються зібраними у справі
доказами. Надана ОСОБА_1 копія
квитанції №62 до прибуткового касового
ордеру від 08 червня 2004 року не
може вважатися доказом на
підтвердження виконання ним своїх
зобов'язань за договором, оскільки, як
вбачається з її змісту, грошові кошти в
розмірі 14 220,00 грн. було прийнято ЗАТ
«ІРОКС» від гр. ОСОБА_10 на підставі
пайової участі у будівництві житла
згідно договору №1/1 від 03 червня 2003
року, а ОСОБА_1 укладав з ЗАТ «ІРОКС»
договір №1/2 пайової участі у
будівництві житла від 05 червня 2003 року,
за умовами якого вартість квартири
повинна була сплачена повністю до 16
червня 2003 року.

В судовому засіданні також
встановлено, що внесені ОСОБА_1 грошові
кошти в загальному розмірі 68 000, 00 були
йому повернуті ЗАТ «ІРОКС» ще у 2009 році
поштовими переказами № 974 від 17 червня
2009 року на суму 30 000,00грн. і № 216 від 03
липня 2009 року на суму 38 000,00 грн. та
знаходились на зберіганні у відділенні
поштового зв'язку Львів-поштамт. У
зв'язку з неотриманням ОСОБА_1 вказаних
грошових коштів та спливом
трьохрічного терміну зберігання цих
поштових переказів, грошові кошти в
розмірі 68 000,00 грн. були перераховані
ПрАТ «ІРОКС» 06 липня 2012 року на
банківський рахунок ОСОБА_1 у ПАТ
«КомІнвестБанк». Згідно договору
банківського рахунку №04-32/07-19 від 18
червня 2012 року відповідач ОСОБА_1 28
березня 2014 року отримав в касі
відділення ПАТ «КомІнвестБанк»
грошову суму в розмірі 67 320,00 грн.

Вищевказані обставини підтверджуються
поясненнями представника ПрАТ «ІРОКС»
Кутянського А.Г. в судовому засіданні,
долученими до справи копіями відповіді
начальника Львівської дирекції
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» від 11червня 2012 року
№08-57-83, платіжного доручення №30 від 06
липня 2012 року, відповіді на запит суду
начальника Львівського відділення ПАТ
«КомІнвестБанк» від 14 квітня 2014 року
№04-32/15-1/11 та цих обставин не спростував
в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1

Залишок сплачених та не отриманих
ОСОБА_1 від ЗАТ «ІРОКС» грошових коштів
становить: 68 000,00грн. - 67 320,00 грн. = 680,00
грн., а тому вимоги ОСОБА_1 про
відшкодування вартості житла на
вказану грошову суму є підставними та
такими, що підлягають задоволення.

Що стосується інших вимог ОСОБА_1, то
такі, на думку суду, не підлягають до
задоволення у зв'язку з їх
безпідставністю.

При розгляді справи судом встановлено,
що квартиру АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_1
не отримав не з вини генерального
директора ЗАТ «ІРОКС» ОСОБА_6, як він
зазначає про це в своїй позовній заяві,
а з власної вини, оскільки не виконав
свої зобов'язання по оплаті 100% вартості
квартири в розмірі та строки,
передбачені п.п. 2.1., 2.2. договору №1/2
пайової участі у будівництві житла від
05 червня 2003 року. ПрАТ «ІРОКС» ще в
влітку 2009 року повертало йому внесені 68
000,00 грн., однак зазначені кошти він не
отримував зі своєї ініціативи впродовж
майже п'яти років.

Неналежне виконання ОСОБА_1 своїх
зобов'язань за договором пайової
участі у будівництві житла, на думку
суду, не може слугувати правовою
підставою для стягнення з ПрАТ «ІРОКС»
вартості такого житла на час судового
розгляду справи та відшкодування
моральної школи. Що стосується
квитанцій про оплату за проживання за
період з листопада 2011 року по жовтень
2012 року, які долучені ОСОБА_1 до
зустрічного позову, то такі також не
можуть братись до уваги, оскільки з цих
квитанцій видно, що він витратив на
проживання в гуртожитку м. Києві вже
після повернення (поштового переказу)
внесених ним грошових коштів, тобто
вини ПрАТ в понесенні ОСОБА_1 таких
витрат немає.

Стосовно вимог відповідача ОСОБА_1 про
стягнення компенсації за заподіяну
йому моральну шкоду в розмірі 170 000,
00грн., то такі також не підлягають до
задоволення, оскільки ним не доведено
належними і допустимими доказами, що
така шкода і погіршення його стану
здоров'я були спричинені внаслідок
конкретних неправомірних дій ПрАТ
«ІРОКС», та не зазначено, з яких
критеріїв він виходив, визначаючи
розмір такої шкоди тощо.

В судовому засіданні також
встановлено, що 06 червня 2008 року між
ЗАТ «ІРОКС», як підрядником,
правонаступником якого є ПрАТ «ІРОКС»,
з однієї сторони, та ОСОБА_2, як
замовником, з іншої сторони, було
укладено договір №02 підряду у
будівництві житла. Згідно п.п.1.1., 1.2
цього договору ОСОБА_2 взяла на себе
обов'язок прийняти співучасть у
фінансуванні будівництва
54-квартирного житлового будинку, а
саме: двокімнатної квартири №2 (перший
житловий поверх), проектною площею 50,0
кв.м, по АДРЕСА_1. У відповідності до
п.п. 2.1, 2.2 вказаного договору вартість
вказаної квартири, за взаємною згодою
сторін, складає 412 500,00 грн. У вартість
квартири входять такі види робіт:
вхідні двері - євроброньовані, вікна -
єврометалопластик, бетонна стяжка
підлоги, штукатурка стін,
індивідуальне опалення, лічильники:
водяні, газовий, електричний, та
відповідач ОСОБА_2 мала сплатити 240 000,00
грн., що становить 59% вартості квартири,
на протязі п'яти банківських днів після
підписання договору, а решту суми в
розмірі 172 500,00 грн. - до кінця червня 2008
року. Проведення розрахунків між
сторонами по договору № 02 підряду у
будівництві житла від 06 червня 2008 року
мало бути проведено лише за умови
виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків в
повному обсязі.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом безспірно встановлено, що ОСОБА_2
свої зобов'язання за вищевказаним
договором належним чином не виконала
та не здійснила оплати 100% вартості
квартири у визначені договором строки.
З долучених до справи копій квитанцій
до прибуткових касових ордерів видно,
що сума здійсненої нею проплати по
договору №02 підряду у будівництві
житла від 06 червня 2008 року становить 332
000,00 грн. Зокрема, нею було внесено: 17
червня 2008 року - 235 000,00 грн., 01 липня 2008
року - 97 000,00 грн. Решту грошових коштів
в розмірі 80 500,00 грн. ОСОБА_2 сплачено не
було. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2
своїх зобов'язань за вказаним
договором загальними зборами
акціонерів ЗАТ «ІРОКС» 05 лютого 2009
року було прийнято рішення про не
затвердження договору №02 підряду у
будівництві житла, який був укладений 06
червня 2008 року з ОСОБА_2, та доручено
генеральному директорові товариства
ОСОБА_6 провести усі можливі дії по
розірванню цього договору.

Вищевказані обставини стверджуються
поясненнями в судовому засіданні
представника ПрАТ «ІРОКС» Кутянського
А.Г., долученими до справи копіями
договору №02 підряду у будівництві
житла від 06 червня 2008 року, квитанцій до
прибуткового касового ордеру від 17
червня 2008 року, 01 липня 2008 року.
протоколу загальних зборів акціонерів
ЗАТ «ІРОКС» від 05 лютого 2009 року та цих
обставин не спростував в судовому
засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

З пояснень представника Кутянського
А.Г. випливає, що жодних обґрунтованих
повідомлень від ОСОБА_2 про причини або
підстави невиконання нею своїх
зобов'язань по вищезазначеному
договору ЗАТ «ІРОКС» не отримувало.

Як зазначалось вище, положеннями ст. 651
ЦК України передбачено, що договір може
бути розірвано судом на вимогу однієї
із сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Враховуючи вищезазначені обставини,
суд приходить до висновку, що
зустрічний позов ПрАТ «ІРОКС» до
ОСОБА_2 про розірвання договору №02
підряду у будівництві житла, який був
укладений 06 червня 2008 року між ЗАТ
«ІРОКС» та нею є обґрунтованим та
таким, що підлягає до задоволення, а в
задоволенні первісного позову ОСОБА_2
до ПрАТ «ІРОКС» про визнання права
власності на квартиру та відповідне
зменшення купівельної вартості товару
і послуг - слід відмовити у зв'язку з
його необгрунтованістю.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Положеннями ст. 387 цього Кодексу
передбачено, що власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

В судовому засіданні встановлено, що
спірна квартира АДРЕСА_1 складається з
двох кімнат та кухні з комунальними
вигодами. Житлова площа квартира
становить 29,6 кв.м, загальна - 50,0 кв.м. На
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 07 серпня 2009 року, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 і зареєстрований в
реєстрі за № 1978, вказана квартира
належить на праві власності третій
особі з самостійними вимогами - ПрАТ
«Персенківка». 13 серпня 2009 року
ПрАТ«Персенківка» зареєструвало право
власності на вищевказану квартиру в
ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації
та експертної оцінки» та отримало
витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 23568023 від 13 серпня
2009 року. До часу укладення
вищевказаного договору
купівлі-продажу квартири спірна
квартира АДРЕСА_1 на підставі рішення
господарського суду Львівської
області від 10 червня 2009 року,
зареєстрованого в ОКП ЛОР «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» 22 липня 2009 року,
належала на праві власності продавцю -
ТОВ «Галичбудмонтаж».

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями представника ПрАТ
«Персенківка» Грици О.М. та долученими
до справи копіями правовстановлюючих
документів про право власності цього
товариства на квартиру АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що після
купівлі спірної квартири
ПрАТ«Персенківка» не змогло
реалізувати своє право власності
(право володіння, користування та
розпорядження) щодо придбаної спірної
квартири, оскільки в зазначену
квартиру без відповідних правових
підстав вселилась сім'я ОСОБА_2 Факт
проживання сім'ї ОСОБА_2 в цій
квартирі підтверджується довідкою ЖЕК
дирекції по будівництву ПрАТ «ІРОКС»
від 25 листопада 2011 року вих. № 26.
Адміністрація ПрАТ«Персенківки»
неодноразово в усній формі вимагало
звільнити безпідставно зайняте
приміщення, однак такі вимоги були
залишені без належного реагування. 07
грудня 2011 року ПрАТ«Персенківка»
направило ОСОБА_2 лист з вимогою
добровільно звільнити житлове
приміщення (квартиру) АДРЕСА_1, проте
вона з сім'єю квартиру не звільнила.
Договір оренди спірної квартири між
ПрАТ «Персенківка» та ОСОБА_2 та
членами її сім'ї не укладався та вони не
сплачують плату за комунальні послуги.

Зазначені вище обставини
підтверджуються поясненнями в
судовому засіданні представника ПрАТ
«Персенківка» Грици О.М. та долученими
до справи довідками ЖЕК дирекції по
будівництву ПрАТ «ІРОКС» від 25
листопада 2011 року вих. № 26, копією
вимоги вих.№20 від 07 грудня 2011 року про
необхідність звільнення спірної
квартири та іншими зібраними у справі
доказами.

Оцінюючи вищевказані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов ПрАТ «Персенківка» є
підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 210, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, ст.ст.151, 153, 161, 162 ЦК
УРСР, ст. ст. 3, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 22, 23, 316, 319, 321,
387, 509, 525, 526, 530, 626, 628, 629, 638, 651, 653, 654, 875, 877,
879, 881, 883, 1167, 1168 ЦК України, суд

в и
р і ш и в :

Первісний позов приватного
акціонерного товариства «ІРОКС» до
ОСОБА_1, третіх осіб без самостійних
вимог - обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Галичбудмонтаж», приватного
акціонерного товариства «Персенківка»
про розірвання договору пайової
участі у будівництві житла -
задовольнити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «ІРОКС» про
розірвання договору пайової участі у
будівництві житла, відшкодування
вартості житла та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Розірвати договір №1/2 пайової участі у
будівництві житла, який був укладений
05 червня 2003 року між закритим
акціонерним товариством «ІРОКС» та
ОСОБА_1.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «ІРОКС» в користь ОСОБА_1
680,00 грн. (шістсот вісімдесять гривень),
внесених в якості оплати вартості
квартири.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити у в зв'язку з їх
безпідставністю.

У задоволенні первісного позову ОСОБА_2
до приватного акціонерного товариства
«ІРОКС» про визнання права власності
на квартиру та відповідне зменшення
купівельної вартості товару і послуг -
відмовити у зв'язку з його
безпідставністю.

Зустрічний позов приватного
акціонерного товариства «ІРОКС» до
ОСОБА_2 про розірвання договору підряду
у будівництві житла - задовольнити
повністю.

Розірвати договір №02 підряду у
будівництві житла, який був укладений 06
червня 2008 року між закритим
акціонерним товариством «ІРОКС» та
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь приватного
акціонерного товариства «ІРОКС» 54,00
грн. (п'ятдесят чотири гривні) витрат по
оплаті судового збору і на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Позов приватного акціонерного
товариства «Персенківка» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення
без надання іншого жилого приміщення -
задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання
жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 солідарно в користь приватного
акціонерного товариства «Персенківка»
107,30 грн. (сто сім гривень тридцять
копійок) витрат по оплаті судового
збору.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення через
Шевченківський районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. І. Кавацюк