Справа № 523/1145/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.,

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні (зала судових засідань №14),
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину, -

В С Т А Н
О В И В

Позивачка просить розірвати шлюб
між нею і відповідачем, укладений 30
квітня 2010 року у Першому Приморському
відділі РАЦС Одеського міського
управління юстиції, актовий запис №175,
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 гривень
щомісяця, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду і до повноліття дитини.

В обґрунтування свого позову вона
посилалася на те, що з 30 квітня 2010 року
по теперішній час перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
який останній час з нею не проживає.
Під час спільного проживання у них
народився син, вказаний вище, який
після припинення ними шлюбних відносин
і спільного проживання, проживає разом
з нею і знаходяться на її утриманні.
Відповідач ніякої стабільної допомоги
на виховання та утримання сина не
надає, ухиляючись від своїх обов'язків
батька. Відповідач не працює і в
теперішній час стабільного заробітку
не має. На утримання та розвиток сина
необхідно чималі кошти, які вона сама
надати йому не в змозі, тому просить
стягнути з відповідача аліменти в
твердій грошовій сумі, у вказаному вище
розміру.

Зберігати сімейні відносини з
відповідачем вона категорично не
бажає, оскільки втратила до нього
почуття поваги та любові. Майнового
спору та спору про місце проживання
їхнього малолітнього сина, між ними
немає.

У своїй письмовій заяві, поданій до
загальної канцелярії суду, позивачка
просила задовольнити її позовні вимоги
та справу розглянути без її участі.

Відповідач також подав до загальної
канцелярії суду письмову заяву, в якій
позовні вимоги про розірвання шлюбу та
їх обґрунтування визнав повністю. А
позовні вимоги про стягнення з нього
аліментів на утримання сина, визнав
частково. А саме, із-за такого, що він
ніде не працює, не має стабільного
доходу, вважав, що зможе платити
аліменти позивачці на утримання сина у
розмірі 400 гривень, щомісяця і до
повноліття сина.

Вивчив матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка і
відповідач з 30 квітня 2010 року
знаходяться в зареєстрованому шлюбі і
проживали спільно однією сім'єю, що
вони підтвердили своїми заявами та що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
укладений сторонами.

Від спільного проживання, сторони
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом про його народження.

Тривалий час, позивачка і
відповідач однією сім'єю не проживають
і спільне господарство не ведуть,
припинивши шлюбні відносини, які
продовжувати категорично не бажають,
оскільки втратили одне до одного
почуття поваги та любові, що вони
підтвердили своїми письмовими заявами,
поданими до загальної канцелярії суду,
які приєднані до справи.

Неповнолітній син сторін,
постійно проживає з позивачкою і
знаходиться на її утриманні. Спору про
місце проживання дитини після
розірвання шлюбу, між ними немає.

Матеріальну допомогу на
утримання сина, позивач в достатній
мірі відповідачці не надає,
посилаючись на відсутність роботи та
своє нелегке матеріальне становище.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу
України - батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач офіційно не працює,
має нестабільний, мінливий дохід.

Відповідно до положень ст. 184
Сімейного Кодексу України - якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, суд за заявою платника
або одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

При таких обставинах суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу та стягнення з
відповідача аліментів на утримання
їхнього сина обґрунтовані і підлягають
частковому задоволенню, оскільки
сторони зберігати сім'ю категорично не
бажають і при відсутності домовленості
між батьками щодо участі кожного із них
у виховані та утримані дітей, стягнення
аліментів з одного з батьків, з ким не
проживає дитина, передбачено законом.

Разом з тим, суд вважає, що розмір
аліментів в сумі 800 гривень, які
позивачка просить стягувати з
відповідача на утримання сина,
завищений та підлягає стягненню з
відповідача щомісяця у розмірі 700
гривень, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду, як це передбачено ст. 191
ч.1 Сімейного Кодексу України, і до
повноліття сина, а саме до 20 вересня 2028
року.

При встановлені розміру
аліментів, які слід стягувати з
відповідача на користь позивачки на
утримання сина, суд враховує те, що
відповідно до положень ст. 182 ч.2
Сімейного Кодексу України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України, «Про
Державний бюджет України», прожитковий
мінімум на одну дитину віком до 6 років
в розрахунку на місяць складає: з 01
січня 2014 року - 1032 гривні, з 01 липня - 1059
гривень і з 01 жовтня - 1102 гривні.
Відповідач інших неповнолітніх дітей
та непрацездатних осіб на своєму
утриманні не має. На свій стан здоров'я
не скаржився.

Також суд враховує те, що відповідно до
норм ст. 141 Сімейного Кодексу України,
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини, не
впливає на обсяг прав і не звільняє від
обов'язків щодо дитини.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача, якими він обґрунтовував
своє часткове визнання позову,
оскільки вони не ґрунтуються на законі
та суперечать нормам сімейного Кодексу
України.

Крім того, відповідно до положення ст. 88
ЦПК України, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача на користь
позивачки судовий збір в розмірі 229
гривень 40 копійок, оплачений нею в
доход держави при подачі позовної
заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 222 ЦПК
України, ст. ст. 180 -182, 184, 191 Сімейного
Кодексу України, суд, -

В И
Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 30
квітня 2010 року у Першому Приморському
відділі РАЦС Одеського міського
управління юстиції , актовий запис №175 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний податковий номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
ідентифікаційний податковий номер
НОМЕР_2, аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень
щомісяця, починаючи з 27 січня 2014 року і
до повноліття сина, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 сплачений нею в доход держави
судовий збір в сумі 229 гривень 40
копійок.

Копію рішення направити
позивачці та відповідачу.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області на
протязі 10 днів.

Суддя: