Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1870/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Безуматов М. В.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

09.07.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Потапенка
В.І., Кодрул М.А.

за участю
секретаря: Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Олександрівського
районного суду Кіровоградської
області від 19.05.2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» про визнання іпотеки
припиненою,-

В С Т А Н
О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання іпотеки припиненою. На
обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що 17.07.2007 року між
позивачем та ЗАТ Комерційний банк
«ПриватБанк» правонаступником якого є
ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» в
особі Кіровоградської філії ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладені кредитні
договори . За кредитним договором
№KGLWG101580014 від 17.07.2007 р. (для придбання
житла у кредит) видано кредит у
розмірі 60 600,00 гривень та за кредитним
договором №KGLWG 201580014 від 17.07.2007 р.
(кредит на початковий внесок) - в
розмірі 15 150,00 гривень. На забезпечення
виконання кредитного договору
№KGLWG101580014 від 17.07.2007 р. між позивачем та
відповідачем укладений іпотечний
договір від 17.07.2007 року . На початку
січня 2013 року відповідач у письмовій
формі повідомив про те, що з 18 квітня 2011
року відповідач розірвав укладені з
позивачем вищезазначені кредитні
договори. Позивач посилаючись на
частину 2 статті 653 ЦК України
зазначив,що оскільки з 18.04.2011 р. між
позивачем та відповідачем припинилися
основні зобов'язання по укладеним між
ними кредитним договорам то
відповідно з 18.04.2011 р., припинив свою дію
і іпотечний договір від 17.07.2007 р.

Рішенням Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від
19.05.2014 року у задоволені позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з
порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимо суд першої інстанції встановив, що
17.07.2007 року між позивачем та ВАТ
Комерційний банк «ПриватБанк»
правонаступником якого є ПАТ
комерційний банк «ПриватБанк» в особі
Кіровоградської філії ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладені кредитні
договори . За кредитним договором
№KGLWG101580014 від 17.07.2007 р. (для придбання
житла у кредит) видано кредит у
розмірі 60 600,00 гривень та за кредитним
договором №KGLWG 201580014 від 17.07.2007 р.
(кредит на початковий внесок) - в
розмірі 15 150,00 гривень. На забезпечення
виконання кредитного договору
№KGLWG101580014 від 17.07.2007 р. між позивачем та
відповідачем укладений іпотечний
договір від 17.07.2007 року
зареєстрованого в реєстрі під № 803.
Зазначеним договором визначено , що на
забезпечення виконання кредитного
договору №KGLWG101580014 від 17.07.2007 р. позивач
передав в іпотеку відповідачу нерухоме
майно - житловий будинок, який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який
належить позивачу на праві приватної
спільної сумісної власності з її
чоловіком - ОСОБА_3

Відповідно до рішення
Олександрівського районного суду
Кіровоградської області від 20.11.2012 року
визнано недійсним іпотечний договір
від 17.07. 2007 року, укладений між ЗАТ
комерційним банком «ПриватБанк» та
ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №
804 в частині внесених змін в п. 2
Договору: дописка номер договору
№KGLWG101580014 виправлення суми кредиту з
60000 гривень 00 копійок на « 75750 гривень 00
копійок», виправлення щомісячного
платежу з 978 гривень 12 копійок на « 1222
гривні 65 копійок».

Суд першої інстанції встановив , що з
листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.01.2013
року вбачається , що з 18.04.2011 року
кредитні договори №KGLWG101580014 від 17.07.2007
р. та №KGLWG 201580014 від 17.07.2007 р. розірвано у
зв'язку з порушенням ОСОБА_2 умов
кредитного договору.

Представник відповідача заперечує
проти того , що кредитні договори
розірвані і зазначив, що кредитні
договори дійсні на даний час.

Суд першої інстанції зазначив, що
відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Суд зазначив, що позивачем не було
надано достовірних доказів на
підтвердження того, що кредитний
договір №KGLWG101580014 від 17.07.2007 року було
розірвано.

Лист ПАТ КБ «ПриватБанк» за
№20.1.0.0.0/7-121108/1308 від 08.01.2013 року, на який
позивач посилається, як на підставу
своїх вимог, суд не бере до уваги, так як
даний лист не являється доказом, того,
що вищезазначений кредитний договір
було розірвано.

Суд зазначив, що не було позивачем
подано до суду будь-яких клопотань про
витребування доказів, які могли б
підтвердити, що кредитний договір №KGLWG
201580014 від 17.07.2007 року дійсно було
розірвано.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню у зв'язку з недоведеністю
позовних вимог при цьому суд першої
інстанції посилався на норми
матеріального права які на думку
позивача регулюють спірні
правовідносини, зокрема статті 1,3,17
Закону України «Про іпотеку», статті 509,
526, частину 1 статті 546, статтю 599 ЦК
України.

В апеляційній скарзі зазначається, що
при винесені рішення судом першої
інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів перевірила доводи
викладені в апеляційній скарзі і
дійшла висновку , що зазначені доводи
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст.. 10 , 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог наданих у
суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом судового розгляду є
припинення зобов'язань за іпотечним
договором у зв'язку з розірванням
договорів за основними зобов'язаннями .

В позовній заяві позивач посилається,
як на належний доказ на підтвердження
позовних вимог, на копію листа від
08.01.2013 року направленого відповідачем
по справі на адресу позивача , яким
повідомлено останнього проте , що з
18.04.2011 року у зв'язку з порушенням
позивачем зобов'язань визначених у
кредитних договорах, №KGLWG101580014 від
17.07.2007 р. №KGLWG 201580014 від 17.07.2007 р.
зазначені догори розірвані в
односторонньому порядку відповідно до
статті 651 ЦК України та п.1.3.3. кредитного
договору.

Відповідно до статті 654 ЦК України
зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи випливає із
звичаїв ділового обороту.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до п.2.3.3(в) кредитного
договору банк на власний розсуд має
право згідно статті 651 ЦК України
здійснити одностороннє розірвання
договору з надсиланням позичальникові
відповідного повідомлення. У зазначену
у повідомлені дату договір вважається
розірваним. При цьому в останній день
дії договору позичальник
зобов'язується повернути банку суму
кредиту в повному обсязі, винагороду й
відсотки за фактичний строк його
користування, повністю виконати інші
зобов'язання за договором.
Одностороння відмова від договору не
звільняє позичальника від
відповідальності за порушення
зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що
свої зобов'язання за кредитними
договорами позивач не виконав.

Колегія суддів дійшла висновку , що
докази на підтвердження позовних вимог
, що кредитні договори розірвані в
односторонньому порядку в матеріалах
справи відсутні. Посилання позивача на
лист від 08.01.2013 року надісланий
відповідачем на його адресу не може
бути визнаний судом як належний доказ,
оскільки даний лист неможливо визнати
як належний документ , який підтверджує
розірвання договору в односторонньому
порядку відповідно до статті 651, 654 ЦК
України.

Встановлені обставини свідчать про
безпідставність позовних вимог в
частині припинення договору іпотеки у
зв'язку з розірванням кредитних
договорів.

Крім того, відповідно до іпотечного
договору від 17.07.2007 року
зареєстрованого в реєстрі під № 803. в
п.16.8 зазначено , що сторони дійшли
згоди, що іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
і в разі дострокового розірвання
кредитного договору або зміни його
умов, при наявності невиконаних
зобов'язань на момент розірвання. Даний
пункт договору ніким не оскаржений і
діє на теперішній час.

Колегія суддів,приймаючи до уваги
встановлені обставини , дійшла
висновку, що суд першої інстанції
розглянув справу в межах доводів
позовної заяви , та наданих сторонами
доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
оскільки не підтверджуються належними
доказами, суперечать фактичним
обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
, рішення суду першої інстанції
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від
19.05.2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Підпис