Справа № 199/4772/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом
до відповідача, зазначивши, що він є
власником квартири АДРЕСА_1. Однак, крім
нього, у вказаній квартирі також
зареєстрований ОСОБА_2. На теперішній
час останній з березня 2013 року не
проживає за місцем реєстрації, не
сплачує комунальні платежі, не отримує
кореспонденцію, його особистих речей в
квартирі немає. У зв'язку з цим позивач
просить визнати відповідача таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням та зняти його з реєстрації.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, надав суду пояснення
аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи до судового
засідання не з'явився, про дату та час
слухання справи повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки суду не
повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши докази в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 02 серпня 2011 року
на підставі договору дарування,
укладеного між сторонами по справі,
посвідченого державним нотаріусом
Шостої дніпропетровської державної
нотаріальної контори Черненко І.М.,
зареєстрованого в реєстрі за № 2-872,
позивач набув право власності на
квартиру АДРЕСА_1

В даній квартирі залишився
зареєстрований відповідач по справі,
який не проживає за вказаною адресою з
березня 2013 року. Дані обставини були
визнані сторонами по справі, а тому
відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК
України доказуванню не підлягають.

Таким чином, виходячи з
вищевикладеного, суд приходить до
висновку про те, що відповідач не
проживає в спірному житловому
приміщенні понад один рік без поважних
причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що вимоги позивача
щодо визнання відповідача таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням є законними та
обґрунтованими, тому повинні бути
задоволенні.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору в розмірі 243,60
грн.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщення - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська.

Суддя:
В.В. Руденко