Ухвала іменем україни 02 липня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
Леванчука А.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Братислава» про солідарне стягнення
боргу та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6
про визнання договору позики
недійсним, за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Братислава» про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Дніпровського районного суду від 12
березня 2010 року, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 в особі представника - ОСОБА_8, на
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 12 березня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 17 червня
2010 року, задоволено позовні вимоги
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Братислава» про солідарне стягнення
боргу та відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання
договору позики недійсним.

Ухвалою Верховного
Суду України від 01 листопада 2010 року
вказані судові рішення залишені без
змін.

У березні 2011 року ТОВ
«Братислава» подало заяву про перегляд
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 12 березня 2010 року у зв'язку
з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпровського
районного суду м. Києва від 27 квітня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 14
вересня 2011 року, у задоволенні заяви
представника ТОВ «Братіслава» про
перегляд у зв'язку з ново виявленим
обставинами рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 березня 2010
року відмовлено.

Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 08 лютого 2011 року
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 14 вересня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 14
вересня 2011 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського
районного суду м. Києва від 18 вересня 2012
року заява ТОВ «Братислава» про
перегляд рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами залишена
без задоволення.

Ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 29 листопада 2012 року
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 18 вересня 2012 року скасовано, а
справу передану на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 травня 2013 року ухвала суду
апеляційної інстанції залишена без
змін.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 вересня 2013
року, заяву ТОВ «Братіслава» було
задоволено. Рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 березня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ТОВ «Братіслава» про солідарне
стягнення боргу та за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про визнання договору позики
недійсним в частині солідарного
стягнення боргу з ТОВ «Братіслава» на
користь ОСОБА_6 8 940 468 грн. 36 коп.
та в частині стягнення судових витрат в
сумі 1700 грн., судового збору та 120 грн.
витрат пов'язаних з оплатою
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи - скасовано та ухвалено
нове рішення, яким в задоволенні позову
було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
20 листопада 2013 року, рішення суду
першої інстанції було скасовано. Заяву
ТОВ «Братіслава» про перегляд у зв'язку
із нововиявленими обставинами рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 12 березня 2010 року по справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ТОВ
«Братислава» про солідарне стягнення
боргу та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6
про визнання договору позики недійсним
залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
06 лютого 2014 року касаційну скаргу ТОВ
«Братіслава» відхилено, ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 20
листопада 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи заяву
про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами та
ухвалюючи рішення про скасування
рішення та ухвалення нового рішення
про відмову у позові в частині
солідарного стягнення боргу з ТОВ
«Братіслава», суд першої інстанції
виходив з того, що наданими ТОВ
«Братіслава» листами слідчого та пошти
підтверджено відсутність факту
відправлення позивачем на адресу
товариства цінного листа, що було
єдиною підставою для задоволення
позовних вимог в цій частині, що таке є
нововиявленими обставинами, які не
були відомі на час розгляду справи
судом впливають на доведеність
позовних вимог.

Апеляційний суд,
скасувавши рішення суду першої
інстанції та постановивши ухвалу про
залишення заяви про перегляд рішення
Дніпровського суду м. Києва від 12
березня 2010 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами без
задоволення, виходив із того, що суд
першої інстанції в порушення ст. 361 ЦПК
України при розгляді заяви про
перегляд рішення суду першої інстанції
у зв'язку з нововиявленими обставинами
вдався до переоцінки доказів у справі,
які вже були оцінені судами першої,
апеляційної та касаційної інстанцій.

Проте, з висновками
апеляційного суду погодитись не можна,
оскільки при постановлені ухвали
апеляційним судом було порушено норми
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 365
ЦПК України судове рішення за
наслідками провадження за
нововиявленимт обставинами може бути
оскаржено в порядку, встановленому цим
Кодексом для оскарження судових рішень
суду відповідної інстанції.

Пунктом 19 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 4 визначено, що оскільки ст. 307
ЦПК України не передбачено права суду
апеляційної інстанції передавати
справу на новий розгляд, після
скасування судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами при новому
розгляді справи суд керується
правилами розгляду справи судом першої
інстанції, з винятками й доповненнями,
встановленими главами ЦПК щодо
апеляційного провадження та
провадження у зв'язку з нововиявленими
обставинами. При цьому з урахуванням
вимог статті 303 ЦПК апеляційний
суд на підставі доказів, поданих
особами, які беруть участь у справі,
досліджує обставини, що стали
підставою для перегляду судового
рішення, дає юридичну кваліфікацію
фактичних обставин справи і ухвалює
відповідне судове рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 307
ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право: 1) постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін; 2) скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог; 3) змінити рішення; 4) постановити
ухвалу про скасування рішення суду
першої інстанції і закриття
провадження у справі або залишення
заяви без розгляду.

Суд апеляційної
інстанції, не перевіряючи законність
рішення суду першої інстанції,
фактично вдався до розгляду заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, що є компетенцією суду
першої інстанції, і при наявності
рішення суду у порушення
вищезазначених вимог ЦПК України
постановив ухвалу про залишення заяви
без задоволення, що не входить до
повноважень суду апеляційної
інстанції і такий результат розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції ст. ст. 307, 309, 310 ЦПК
України не передбачений.

За таких обставин
ухвала апеляційного суду не може
вважатися законною та обґрунтованою,
оскільки постановлена з порушенням
норм процесуального права та в силу ч. 3
ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.2
ст.348 ЦПК України при розгляді
касаційної скарги, що надійшла до суду
касаційної інстанції після закінчення
касаційного розгляду справи, залежно
від обґрунтованості такої скарги суд
постановляє ухвалу або ухвалює рішення
відповідно до статей 345 і 346 цього
Кодексу. При цьому за наявності підстав
може бути скасовано ухвалу або рішення
суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, підлягає також
скасуванню і ухвала колегії суддів
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
06 лютого 2014 року, якою касаційну
скаргу ТОВ «Братіслава» відхилено,
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20
листопада 2013 року залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних від 06 лютого 2014 року
скасувати.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20
листопада 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко
А.О. Леванчук Г.В. Юровська