Дата документу Справа №
Апеляційний суд
Провадження №22-ц/778/411/14
Головуючий у 1 інстанції: Каракай Н.Д.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:
Головуючого: Боєвої В.В.,
Суддів: Коваленко А.І.,
При секретарі: Хомяк К.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 06 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: комунальне
підприємство «Імпульс» Пологівської
районної ради Запорізької області,
Державна реєстраційна служба
Гуляйпільського районного управління
юстиції в Запорізькій області, про
визнання права власності на житловий
будинок та земельну ділянку, визнання
договору купівлі-продажу житлового
будинку з надвірними господарськими
будівлями та земельної ділянки
У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
права власності на житловий будинок та
земельну ділянку, визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними господарськими будівлями
та земельної ділянки укладеним.
У позові зазначалось, що 15 березня 2006
року вони за пропозицією відповідачки
фактично уклали договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями та земельної
ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1. Зі
свого боку позивач сплатив
свого боку видала йому розписку та в
усній формі пообіцяла нотаріально
посвідчити укладений договір до кінця
2006 року. Право власності на спірний
житловий будинок та земельну ділянку
на момент їх відчуження належали
ОСОБА_4 на підставі правовстановлюючих
документів, а саме: 1/4 частина житлового
будинку, за адресою: АДРЕСА_1,
відповідачці належала відповідно до
договору дарування від 22 грудня 1981
року, який був посвідчений державною
нотаріальною конторою Гуляйпільського
району Запорізької області та
зареєстрований Бердянським МБТІ за
реєстровим № 5028 від 06.01.1982 року, інші ж
3/4 частини цього будинку належали їй на
підставі договору купівлі-продажу від
04 березня 1982 року посвідченого
державною нотаріальною конторою
Гуляйпільського району Запорізької
області та зареєстрованого в
Бердянському МБТІ за реєстровим № 5028
від 31.03.1982 року. Право власності
відповідачки на земельну ділянку було
посвідчено державним актом на право
приватної власності на земельну
ділянку серія 1-ЗП № 060692 від 20.10.2000 року.
Вказану земельну ділянку відповідачці
було надано у власність відповідно до
рішення виконавчого комітету
Гуляйпільської міської ради від 21.12.1995
року № 184 для обслуговування вказаного
житлового будинку.

Відповідачка, отримавши кошти,
переїхала на інше місце проживання.
Позивач намагався її знайти, проте був
змушений звернутися до суду.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд визнати дійсним
договір купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1, укладений 15 березня 2006
року; визнати за ним право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 53,4 кв.м., з них житлова площа 34,2
кв.м., допоміжною площею 19,2 кв.м.;
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 0,06 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, згідно
державного акту 1-ЗП № 060692 від 20.11.2000
року; стягнути з відповідача судові
витрати.

Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 06
листопада 2013 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права власності на
житловий будинок та земельну ділянку,
визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями та земельної
ділянки укладеним.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що житловий будинок
з господарськими будівлями, який
розташований по АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_4 на підставі правовстановлюючих
документів, а саме: 1/4 частина цього
житлового будинку на підставі договору
дарування від 22 грудня 1981 року, який був
посвідчений державною нотаріальною
конторою Гуляйпільського району
Запорізької області та зареєстрований
Бердянським МБТІ за реєстровим № 5028
від 06.01.1982 року, інші ж 3/4 частини цього
будинку на підставі договору
купівлі-продажу від 04 березня 1982 року
посвідченого державною нотаріальною
конторою Гуляйпільського району
Запорізької області та
зареєстрованого в Бердянському МБТІ за
реєстровим № 5028 від 31.03.1982 року. Зміна
номеру житлового будинку з АДРЕСА_1 на
АДРЕСА_1 відбулася згідно рішення №4
від 21.01.1988 року (а.с.26).

Право власності відповідачки на
земельну ділянку посвідчено державним
актом на право приватної власності на
земельну ділянку серія 1-ЗП № 060692 від
20.10.2000 року.

Відповідно до розписки, наданої
позивачем, відповідачка ОСОБА_4 з
ОСОБА_3 дійшли згоди щодо продажу
житлового будинку та приватизованої
земельної ділянки, які знаходяться по
АДРЕСА_1 та вона отримала від позивача 30
000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання умов договору,
але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Проте зазначена розписка не є
підтвердженням того, що сторони
домовилися щодо всіх істотних умов
договору купівлі-продажу житлового
будинку та земельної ділянки.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації, з
моменту державної реєстрації.

Таким чином, норма ч. 2 ст. 220 ЦК України
не застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Оскільки момент вчинення такого
правочину, відповідно до положень ст.
ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з
державною реєстрацією, у разі
недодержання зазначених вимог закону
правочин є неукладеним і таким, що не
породжує для сторін прав та обов'язків.

У зв'язку з цим, не будучи укладеним,
договір не може бути визнаний судом
дійсним на підставі ст. 220 ЦК України.

Така позиція викладена у Постанові
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 30 січня 2013
року у справі № 6-162цс12.

Суд першої інстанції, встановивши, що
зазначений договір купівлі-продажу
нотаріально не посвідчений, державну
реєстрацію не пройшов, вірно вважав
його неукладеним та відсутність
підстав, передбачених ст. 220 ЦК України,
для визнання його дійсним, внаслідок
чого дійшов обґрунтованого висновку
про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги таких
висновків суду не спростовують.

З огляду на зазначене колегія суддів
підстав для скасування судового
рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 06
листопада 2013 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: