Провадження № 2/522/6518/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської
Л.М.,

при секретарі Прусс
О.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду в місті
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, мотивуючи вимоги
тим, що з відповідачкою вони
психологічно несумісни, в них різні
погляди на основні питання подружніх
стосунків, обов'язків чоловіка та
дружини у родині. Між ними виникали
постійні суперечки, вони не могли
порозумітися та досягнути компромісу.
Поступово вони втратили один до одного
почуття любові та поваги, за взаємною
згодою у лютому 2013 року припинили
сімейні відносини. З того часу вони
мешкають окремо, спільним побутом не
пов'язані. Шлюб носить формальний
характер. Вони не бажають бути разом,
кожен з них живе своїм життям. За таких
обставин подальше спільне життя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
позивача. Майнових спорів немає.

Сторони в судове засідання не
з'явились, звернулись до суду з заявою
про розгляд справи за іх відсутністю.
Надають згоду на розірвання шлюбу,
оскільки з лютого 2013 року по теперішній
час шлюбні стосунки не ведуть.
Примирення між ними неможливо. Спору
про поділ спільного сумісного майна
немає. ОСОБА_2 виявила бажання про вибір
дошлюбного прізвища «ОСОБА_2».

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що шлюб підлягає припиненню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
22 жовтня 1994 року, про що свідчить
актовий запис № 18, зроблений
Виконкомом Черкаської селищної ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області. Мають
повнолітню доньку.

В силу статті 51
Конституції України шлюб ґрунтується
на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами
правовідносини регулюються статтею 112
Сімейного Кодексу України, відповідно
якої, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення.

В сім'ї склалися ненормальні
стосунки, з лютого 2013 року по
теперішній час сторони шлюбні стосунки
не підтримують, спільне господарство
не ведуть. Майнового спору не мають.
Сторони згодні на розірвання шлюбу.

При таких обставинах, суд вважає,
що за відсутності вільної згоди на шлюб
подружжя, сім'я між сторонами розпалася
остаточно і не може бути відновлена.
Подальше сумісне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливі, тому позов
про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

ОСОБА_2 виявила бажання про вибір
дошлюбного прізвища «ОСОБА_2».

Керуючись ст. 51 Конституції
України, ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 208 -
215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
Виконкомом Черкаської селищної ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області 22 жовтня 1994
року, актовий запис № 18, які не мають
неповнолітніх дітей - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
відповідачці прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області,
через Приморський районний суд міста
Одеси, шляхом подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного
кодексу України копію рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та поставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси Л.М.Чернявська

11.07.2014