АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Вийванко О.М. Провадження №
22-ц/789/463/14 Доповідач - Храпак
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Парандюк Т. С., Сташків Б. І.,

при секретарі - Коваль О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 17 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

в листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, посилаючись на
те, що 16 квітня 2012 року близько 21 год. 30
хв. на дамбі Тернопільського ставу в м.
Тернополі відповідач, керуючи
автомобілем марки “Део”, д.н.з. НОМЕР_4,
був неуважним, що призвело до
дорожньо-транспортної пригоди, а саме,
на дорозі, яка має дві смуги для руху
автомобілів в кожному напрямку,
здійснив виїзд на смугу зустрічного
руху та допустив зіткнення з
автомобілем марки “БМВ”, д.н.з. НОМЕР_5,
який рухався в зустрічному напрямку
руху по своїй смузі руху, під його
керуванням, внаслідок чого була
заподіяна шкода належному йому
автомобілю.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 17 грудня 2013
року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки - задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_6, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
матеріальну шкоду у розмірі 6592,45 грн.
(шість тисяч п'ятсот дев'яносто дві
гривні 45 копійок), моральну шкоду у
розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень 00
копійок) та сплачений судовий збір у
розмірі 344,10 грн. (триста сорок чотири
гривні 10 копійок).

У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Апелянт ОСОБА_1 подав у суд заяву, в якій
просить розглядати справу у його
відсутності, подану ним апеляційну
скаргу підтримує повністю.

Позивач ОСОБА_2 також подав до суду
заяву, в якій просить розглядати справу
у його відсутності, із доводами
апеляційної скарги не погоджується,
вважає рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, ознайомившись з
матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги в її межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає, виходячи з
наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Також, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме, шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається із матеріалів справи,
постановою апеляційного суду
Тернопільської області від 17.10.2012 р.
встановлено, що 16 квітня 2012 року
близько 21 год. 30 хв. на дамбі
Тернопільського ставу в м. Тернополі
ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки
“Део”, д.н.з. НОМЕР_4, був неуважним, що
призвело до дорожньо-транспортної
пригоди (далі - ДТП), а саме, на дорозі,
яка має дві смуги для руху автомобілів
в кожному напрямку, здійснив виїзд на
смугу зустрічного руху та допустив
зіткнення з автомобілем марки “БМВ”,
д.н.з. НОМЕР_5 , який рухався в
зустрічному напрямку руху по своїй
смузі руху, під керуванням ОСОБА_2 В
результаті вищевказаної ДТП,
автомобіль ОСОБА_2 було пошкоджено.
Крім того, відповідач, намагаючись
покинути місце вищезгаданого ДТП,
рухаючись своїм автомобілем заднім
ходом по вул. Руська в м. Тернополі
здійснив наїзд на автомобіль марки
«Форд», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_3

На підставі наведеного, даною
постановою апеляційного суду
Тернопільської області ОСОБА_1
визнаний винним у вчиненні
правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,
124 КУпАП, у зв"язку з доведеністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, проте, провадження у
справі закрито у зв"язку з закінченням
на момент розгляду справи строків,
передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, що
набрала законної сили, обов'язкова для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Тому, надуманими є посилання апелянта
на те, що при огляді належного йому
автомобіля працівниками ДАІ
Тернопільської області не виявлено
будь-яких ознак чи доказів його
причетності до пошкодження автомобіля
ОСОБА_2

Також, колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта про те, що
будучи учасником
дорожньо-транспортної пригоди,
матеріальна шкода повинна
відшкодовуватись згідно
цивільно-правової угоди страхування
належного йому автомобіля, оскільки
жодних доказів про те, що автомобіль
застрахований і у якій саме страховій
компанії ОСОБА_1 не було подано ні до
суду першої інстанції, ні до
апеляційного суду.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що рішення суду ухвалене
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для
його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 17 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Н.М. Храпак