АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/6575/14
Головуючий 1 інст. -
Справа №645/4720/14-ц
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Макарова Г.О.,

Кіпенка І.С.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 14 серпня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя
особа - ОСОБА_7 про визнання договору
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання
договору недійсним, третя особа -
ОСОБА_7.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вказував, що 24 червня 2008 року між ним та
його братом ОСОБА_6 укладено договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
3-го поверху №1,4,5,6,7 площею 170,7 кв.м. та ?
частина приміщень спільного
користування №2,3,10,14,17,18,19,20 площею 139,2
кв.м. в літ. «А-3» по АДРЕСА_1. Одночасно
із укладенням спірного договору вони
уклали попередній договір
вищевказаних нежитлових приміщень із
заміною продавця-покупця, тобто
зворотної купівлі-продажу приміщень.
Вважає договір купівлі-продажу майна
від 24 червня 2008 року фіктивним
правочином, оскільки сторони не
збиралися досягти наслідків за
договором.

Тому, ОСОБА_2 просив суд визнати
недійсним договір купівлі-продажу
нежитлових приміщень 3-го поверху
№1,4,5,6,7 площею 170,7 кв.м. та ? частина
приміщень спільного користування
№2,3,10,14,17,18,19,20 площею 139,2 кв.м. в літ. «А-3»
по АДРЕСА_1, укладений між сторонами 24
червня 2008 року з моменту його
укладення, застосувати наслідки
недійсності правочину та повернути
сторони до первісного стану, а саме
скасувати реєстрацію в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно, яка буда здійснена внаслідок
укладення договору за ОСОБА_6, судові
витрати покласти на відповідача.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 14 серпня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення,
яким позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходи з
того, що оспорюваний правочин є
дійсний, а реєстрація права власності є
реальним настанням правових наслідків,
обумовлених договором купівлі-продажу.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

За статтею 234 ЦК України фіктивним є
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним. Правові наслідки визнання
фіктивного правочину недійсним
встановлюються законом.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що 24 червня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6
був укладений нотаріально посвідчений
письмовий договір купівлі-продажу
нежитлових приміщень 3-го поверху
№1,4,5,6,7 площею 170,7 кв.м. та ? частина
приміщень спільного користування
№2,3,10,14,17,18,19,20 площею 139,2 кв.м. в літ. «А-3»
по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно 26 червня 2008
року право власності на вищевказані
приміщення було зареєстровано на ім'я
ОСОБА_6 в КП «ХМ БТІ» (а.с.8,9).

Пленум Верховного Суду України в п. 24
постанови від 6 листопада 2009 року № 9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» роз'яснив, що
для визнання правочину фіктивним
необхідно встановити наявність умислу
всіх сторін правочину. Судам необхідно
враховувати, що саме по собі
невиконання правочину сторонами не
означає, що укладено фіктивний
правочин. Якщо сторонами не вчинено
будь-яких дій на виконання такого
правочину, суд ухвалює рішення про
визнання правочину недійсним без
застосування будь-яких наслідків. У
разі якщо на виконання правочину було
передано майно, такий правочин не може
бути кваліфіковано як фіктивний.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності,
згідно з яким кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, а суд розглядає справу
в межах заявлених вимог і вирішує
справу на підставі наданих доказів.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
позивачем не надано доказів, які б
безспірно свідчили про фіктивність
оспорюваного правочину.

Наявність попереднього договору на
укладення договору купівлі - продажу
спірних приміщень від 24 червня 2008 року,
який був укладений між сторонами
пізніше договору купівлі - продажу не
свідчить про те, що спірний договір є
недійсним.

Пунктом 9 попереднього договору
передбачені правові наслідки ухилення
сторін від укладання наступного
договору купівлі - продажу. ( а.с. 13)

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вимогами закону та
матеріалами справи.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини по справі, наданим доказам
дав належну оцінку і постановив
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 14 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: