У Х В А Л А

07 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С., суддів:
Амеліна В.І.,Євграфової Є.П.,
Дербенцевої Т.П.,Ситнік О.М.,розглянувши
заяву Дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 липня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що 26
грудня 2008 року на підставі
розпорядження Новоазовської районної
державної адміністрації Донецької
області від 14 листопада 2008 року
№ 615 йому видано державний акт серії ЯЕ
№707151 на право власності на земельну
ділянку площею 5,9267 га, розташовану на
території Самійловської сільської
ради Новоазовського району Донецької
області для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
На той час усіма землями
сільськогосподарського призначення
Самійловської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області, у тому числі і виділеною йому
земельною ділянкою, користувалося
Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
(далі - ДП «Ілліч-Агро Донбас»
ПАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча»).

У 2011 році працівники відповідача
надали йому один примірник договору
оренди № 16 без дати підписання,
укладеного строком на 13 років між ним,
як орендодавцем та орендарем ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча». Договір
підписаний сторонами у 2009 році, та
зареєстрований 05 травня 2010 року, але не
містить істотних умов, які передбачені
ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду
землі», а саме: умови про передачу у
заставу і внесення до статутного фонду
права оренди земельної ділянки, що може
бути використано відповідачем у
власних потребах та є порушенням норм
закону при вчиненні правочину.

Просив визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки № 16 без дати,
вчиненого 05 травня 2010 року, укладений
між ним та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча».

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 12
лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 18 березня 2013 року та
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 липня 2013 року,
позов задоволено. Визнано недійсним
договір оренди землі № 16, укладений між
ОСОБА_6 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», зареєстрований
05 травня 2010 року у ДП «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельним
ресурсам» № 31. Зобов'язано ОСОБА_6
не чинити перешкод ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча» у
зборі врожаю із вказаної земельної
ділянки. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У квітні 2014 року ДП «Ілліч-Агро Донбас»
ПАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» звернулося до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 липня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема: ст. 15 Закону України
«Про оренду землі».

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах та встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Постанова судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України 25
грудня 2013 року ухвалена Верховним
Судом України не як судом касаційної
інстанції, а за наслідками розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, тому
вона не може бути підставою перегляду у
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК.

Погоджуючись з висновками суду першої
та апеляційної інстанцій, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
ухвалі від 18 липня 2013 року, яку просить
переглянути заявник, керувався тим, що
оспорюваний договір оренди земельної
ділянки є недійсним, оскільки у ньому
відсутні такі істотні умови,
передбачені ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», як передача в заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки.

Погоджуючись з висновком апеляційного
суду про відмову у позові, суд
касаційної інстанції в ухвалі від 29
січня 2014 року керувався тим, що
оскаржувані договори містять істотні
умови, передбачені Законом України
«Про оренду землі», а пункти, на які
посилаються позивачі потребують
уточнень у позасудовий спосіб, що
унеможливлює визнання договорів
оренди недійсними.

Згідно із п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30
вересня 2011 року «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України» під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Із огляду на те, що наведені заявником
доводи містять ознаки, які згідно з
вимогами ст. 355 ЦПК України є підставою
для перегляду судових рішень, а саме:
неоднакове застосовування положень ст.
15 Закону України «Про оренду землі»,
тому вказану справу необхідно
допустити до провадження Верховного
Суду України.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_6 до Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним, за заявою Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 липня 2013 року допустити до
провадження Верховного Суду України.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї матеріалами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.С.
Олійник Судді: В.І. Амелін Т.П.
Дербенцева Є.П. Євграфова О.М. Ситнік