РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді Алтухової О.С.,

секретар - Натеса О.І., Щукіна О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача
Круподьорової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
стягнення коштів, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» (далі-ПАТ КБ «Приватбанк»)
про стягнення коштів, посилаючись на
наступні обставини.

03.06.2008 року Кіровським районним судом м.
Донецька № 2-Н-264 у відношенні нього
було винесено судове рішення, яким
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було
задоволено у повному обсязі - стягнути
з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк»
суму боргу за кредитним договором № б/н
від 27.12.2008 року 1998,18 грн., відсотки за
користуванням кредиту 62,76 грн., а всього
стягнути 2060,95 грн.

Вищезеначене рішення він не отримав до
теперішнього часу.

21.06.2013 року з його заробітної плати було
стягнуто на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» грошові кошти у розмірі
765,64 грн. Так йому стало відомо, що у
відділі державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку перебуває судовий
наказ № 2-Н-264/08 від 03.06.2008 року.

Після цього він одразу звернувся до
відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», де
отримав довідку, з якої випливає, що
договір між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк»
було закрито ще 16.06.2011 року, та сума
залишку не сплачених коштів складає 0,00
грн.

Дану довідку він пред'явив до відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку, але 23.07.2013 року з
його заробітної плати було проведено,
ще одне стягнення на користь ЗАТ КБ
«ПриватБанк» у розмірі 1233,27грн.

07.08.2013 року він письмово звернувся до
ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про
повернення незаконно стягнутих коштів,
але отримав відповідь з якої йому
повідомили, що його звернення від 07.08.2013
року було розглянуто та вивчено
провідними спеціалістами ПАТ КБ
«ПриватБанк», та те що заборгованість
за кредитним договором погашена в
повному обсязі. Але в своєму зверненні
він просив представників ПАТ КБ
«ПриватБанк» повернути незаконно
стягнуті гроші.

У зв'язку із викладеним просив суд
стягнути з відповідача на його користь
1998,91 грн. та моральну шкоду в розмірі
1500,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
вимоги позову, надав пояснення,
аналогічні викладеним в позові.
Наполягав на задоволенні позовних
вимог.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню з огляду
на наступне.

Як встановлено судом, 03.06.2008 року
Кіровським районним судом м.Донецька
було видано судовий наказ №2н-264/08 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ
«Приватбанк» суми боргу за кредитним
договором №б/н від 27.12.2005 р. - 1998,19 грн.,
відсотків за користування кредитом -
62,76 грн., а всього стягнуто 2060,95 грн.

Судовий наказ набув чинності 16.08.2008 р.
та був пред'явлений до виконання до
Відділу державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м.Донецьку. Відповідно до
довідки з ПАТ «Норд» за №1318 від 31.07.2013 р.
судовий наказ №2н-264/08 на підставі
постанови про відкриття виконавчого
провадження було виконано
підприємством шляхом перерахування
грошових коштів із заробітної плати
боржника (позивача у справі).

Судом встановлено, що позивач у
передбачений законом спосіб не
звертався до суду із заявою про
скасування судового наказу, хоча, мав
таку змогу виходячи з того, що він є
обізнаним у існуванні судового наказу
№2н-264/08 від 03.06.2008 р. (в наданих
позивачем до суду додатках до позовної
заяви міститься копія судового наказу)
та йому в тексті судового наказу
роз'яснювались положення ст.ст.104, 105 ЦПК
України.

З приводу посилань позивача на те, що у
нього відсутня заборгованість за
кредитним договором і взагалі
кредитний договір є закритим, та у
зв'язку із чим банк не мав права
стягувати з нього кошти, суд зазначає
наступне.

Так, дійсно, відповідно до наданої
довідки за №737084 від 15.07.2013 р., на рахунку
у позивача залишок коштів становить 0,00
UAH, 16.06.2011 р. рахунок було закрито.

Однак, суд вважає за необхідне
зазначити, що на дату закриття рахунку
існував судовий наказ 2н-264/08 від 03.06.2008
р., який був чинним та на підставі якого
було стягнуто з позичальника
заборгованість за кредитним договором,
тому в довідці станом на 15.07.2013 р. не
відображалась заборгованість, яка була
стягнута на підставі вказаного вище
судового наказу.

Таким чином, банк мав всі законні
підстави для закриття рахунку. Тобто,
наявна в матеріалах справи довідка за
№737084 від 15.07.2013 р., видана ПАТ КБ
«Приватбанк» не є підтвердженням того,
що позивач не мав заборгованості перед
банком станом на дату видачі судового
наказу, а тому підстав для задоволення
позовної вимог про стягнення 1998,91 грн.
немає.

Крім того, суд також відмовляє позивачу
в задоволенні його позовної вимоги про
стягнення моральної шкоди в розмірі
1500,00 грн., оскільки дії відповідача були
правомірними та направленні на
задоволення своїх вимог як кредитора
за кредитним договором №б/н від 27.12.2005
р.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 5, 6, 10, 11, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя Ворошиловського районного суду

м. Донецька
О.С. Алтухова