АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/4229/14
Головуючий І інстанції -
Категорія: про право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Гальянової
І.Г., Бородіна М.М.

при секретарі Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 26 березня 2014 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «Акцент-Банк», звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 33433,41 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 13.03.2008 року
ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії кредитної
картки.

Згідно умов укладеного договору,
Договір складається з Заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою (далі - Умови).
Відповідно до Умов погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом, за
відсотками, комісією, а також інших
витрат згідно Умов.

Взяті на себе зобов'язання за Кредитним
договором від 13.03.2008 року Банк виконав
своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_2
кредитні ресурси. Відповідач до
теперішнього часу не виконує взяті на
себе зобов'язання, в зв'язку з чим банк
змушений звернутися до суду з позовом.

Представник позивача в судове
засідання позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити
та розглядати справу за його
відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 26 березня 2014 року позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» задоволені,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 33433 грн. 41 коп. Вирішене
питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
зазначила, що під час ухвалення
рішенням судом першої інстанції були
порушені норми матеріального та
процесуального права, тому зазначене
рішення підлягає скасуванню.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК
України суд першої інстанції розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог, а апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Як встановлено в суді першої інстанції,
підтверджено наявними у справі
доказами та не заперечується
сторонами, 13 березня 2008 року ОСОБА_2
відповідно до укладеного з позивачем
договору № б/н отримала кредит у
розмірі 5000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
кредитної картки. Такий договір
складався із Заяви позичальника, Умов
надання банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою (далі -
Умови).

Судом також встановлено, що
відповідачкою взяті на себе за
зазначеним договором зобов'язання щодо
своєчасного і повного повернення
грошових коштів в повній мірі не
виконувались, у зв'язку із чим ОСОБА_2
має заборгованість у розмірі 33433 грн. 41
коп., яка складається з наступного: 5000,00
грн. - заборгованість за кредитом;17765,15
грн. - заборгованість по відсоткам за
користування кредитом; 8600,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6. Умов надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою: 500,00
грн. - штраф (фіксована частина), 1568,26
грн. - штраф (процентна складова).

Таким чином, судова колегія вважає, що
позивач обґрунтовано звернувся до суду
із позовом, оскільки ст. 1050 ЦК України
встановлені наслідки порушення
договору позичальником, зокрема за
частиною 2: якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, з посиланням на
ст.ст.526, 30, 625 ЦК України, виходив з того,
що зобов'язання ОСОБА_2 належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цивільного Закону не виконувались,
крім того нею були порушені п.п. 8.6, 9.12
кредитного договору.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки зазначені висновки
відповідають обставинам справи, які
судом установлені відповідно до вимог
процесуального закону, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судом правильно застосовані.

Доводи апелянта про те, що нею все ж
таки погашався борг за кредитом, судова
колегія вважає такими, що уваги не
заслуговують, оскільки позивачем цей
факт не заперечується, однак
відповідно до умов договору такі
платежі були зараховані в погашення
процентів за користування кредитом.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі, висновків суду
першої інстанції не спростовують та не
дають підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК
України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 26 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -