Номер провадження: 22-ц/785/4523/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Процик М.В., Доценко Л.І.

При секретарі - Булгак Х.О.

За участю експерта- Томішинець Л.В.

Представника позивача- ОСОБА_6

Представника порзивача- ОСОБА_7

Представника відповідача-Федорчук Р.В.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі апеляційну скаргу
представника КП « ОПМК № 8» на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 01.07.2010 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до КП «ОПМК № 8 , 3-я особа-
виконком Одеської міської ради,
Приморська райдержадміністрація,
управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської
облдержадміністрації
«Портофранківський»

-про відшкодування майнової та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2003 року ОСОБА_4
звернулася до суду з вищезазначеним
позовом в якому згідно уточненого
позову, просила стягнути з відповідача
на її користь майнову шкоду у розмірі
227397 грн. 95 коп., яка складається з
вартості ремонтно-відновлювальних
робіт, згідно локального звіту 2-1-1 від
28.10.2003 року, виконаного «Інтерстой» - 101
987 грн., вартості попередньої
експертизи -1000 грн., та недоодержаної
вигоди у розмірі 124410,95 грн. та
відшкодувати моральну шкоду - 30000 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим,
що їй на праві приватної власності
належить нежиле приміщення (підвал)
площею 45,5 кв. м, а також квартира
АДРЕСА_1. У зв'язку із будівництвом
нового будинку по АДРЕСА_2 будинок
АДРЕСА_1 став руйнуватися, зокрема
погіршились конструкції будинку,
з'явилася тріщина у несучих стінах,
перекосилася підлога, не функціонують
двері. Проведеними експертними
дослідженнями встановлено, що
будівництво нового будинку значно
вплинуло на прилеглі будівлі, у тому
числі і на будинок АДРЕСА_1 Посилаючись
на те, що внаслідок неправомірних дій
відповідача її майно потребує ремонту,
крім того, під час проведення
ремонтно-відновлювальних робіт вона
буде вимушена припинити
підприємницьку діяльність, пов'язану з
експлуатацією належних їй приміщень у
будинку (аптека і склад аптеки), у
зв'язку з чим не отримає дохід. Крім
того, внаслідок протиправних дій
відповідача, позивачу була спричинена
моральна шкода, яка полягає в душевних
стражданнях, які позивач зазнала у
зв'язку порушенням нормальної
життєдіяльності, а також неможливістю
нормального користування належним їй
на праві власності майном.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 01 липня 2010 року
позовні вимоги задоволено. Стягнуто з
КП «ОПМК-8» на користь ОСОБА_4 на
відшкодування майнової шкоди-102 987 грн.,
на відшкодування моральної шкоди-3000
грн., судові витрати 1 700, а всього 107 687
грн. В інших вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового, про відмову в
заявлених вимогах, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема
посилається на те, що суд не забезпечив
повного і всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи та на те. що
погіршення стану квартири позивачів
стало наслідком неправильної
експлуатації будинку, несвоєчасного
проведення ремонту та самовільної
реконструкції.

В судове засідання 3-і особи- виконком
Одеської міської ради, Приморська
райдержадміністрація, управління
охорони об'єктів культурної спадщини
Одеської облдержадміністрації
«Портофранківський» в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи сповіщені належним
чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова
колегія вважає можливим розглянути
справу за їх відсутністю

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді доповідача, вислухавши
пояснення сторін, та експерта,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
дійшла висновку. що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвали
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи заявлені вимоги ,
районний суд виходив з того, що з вини
відповідача при будівництві житлового
будинку по АДРЕСА_2 в наслідок
відступлення від узгодженої проектної
документації, було спричинено
руйнацію квартири позивача при
проведенні будівельних робіт на
відведеній під будівництво площадці
між будинком АДРЕСА_1 Вирішуючи питання
про розмір шкоди, завданої позивачу,
суд виходив з висновку «Інтерстрой»
від 28.10.2003 року, згідно якого вартість
ремонтно- відновлювальних робіт
складає - 101 987 грн. та стягнув 1000 грн.
витрат за проведення експертного
дослідження. Вирішуючи питання щодо
стягнення моральної шкоди, районний
суд виходив з неправомірних дій
відповідача щодо відступлення від
узгодженої документації та руйнування
власного помешкання позивачки, що
виразилось в спричинені моральних
страждань. Врахувавши ступінь тяжкості
у зв'язку з пошкодженням її майна суд
встановив розмір моральної шкоди в
сумі 3000 грн.

Судова колегія погоджується з
таким судженням суду першої інстанції
з наступних підстав.

Для відшкодування шкоди за правилами
ст.440 ЦК України, (що діяла на момент
виникнення правовідносин) необхідно
довести такі факти: а) неправомірність
поведінки особи. Неправомірною можна
вважати будь-яку поведінку, внаслідок
якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди
не був уповноважений на такі дії. б)
Наявність шкоди. Під шкодою слід
розуміти втрату або пошкодження майна
потерпілого та (або) позбавлення його
особистого нематеріального права
(життя, здоров'я тощо). в) Причинний
зв'язок між протиправною поведінкою та
шкодою є обов'язковою умовою
відповідальності та виражається в
тому, що шкода має виступати
об'єктивним наслідком поведінки
завдавача шкоди. г) Вина завдавача
шкоди, за виключенням випадків, коли в
силу прямої вказівки закону обов'язок
відшкодування завданої шкоди
покладається на відповідальну особу
незалежно від вини.

Матеріалами справи встановлено, що
позивачу на підставі договору
купівлі-продажу від 9.02.1996 року, на праві
приватної власності належить нежиле
приміщення (підвал) площею 45,5 кв.м, а
також квартира АДРЕСА_1. Будинок
побудовано в 1891 році та розташований в
охоронній зоні пам'ятників
градобудівництва та архітектури
місцевого значення( т.1 а.с. 235-237), т.2 ( а.с.
442).Рішенням Одеського облвиконкома №
580 від 27.12.1991 року прийнятий під охорону
держави. В подальшому, в списках
Переліку пам'ятників та об'єктів
культурної спадщини в м. Одесі станом
на 2009 рік інформація про будинок
АДРЕСА_1, як пам'ятник містобудування і
архітектури місцевого значення-
відсутня.

У 2002 році відповідач у даній справі
розпочав проведення будівельних робіт
на відведеній під будівництво площадці
між будинком АДРЕСА_1 у зв'язку з
будівництвом п'ятиповерхового
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 а
у липні 2003 року, коли був зведений
третій поверх зазначеного будинку,
позивач звернула увагу на те що,
технічний стан належного їй
підвального приміщення значно
погіршився, а саме: у стінах з'явилися
тріщини, двері перекосило, осипалася
штукатурка.

Як вбачається з експертного висновку
про технічний стан та причини
деформації основних несущих та
огороджуючи конструкцій частини
будівлі, виконаного інженерною
академією України «Екострой» 2003 рік,
шпунтовні стінки з буронабивних сваїв,
запроектовані та виконані з метою
попередження негативного впливу
нового будівництва на прилеглі будівлі
малоефективні, так як виконані не
суцільно та спираються на грунти
текучої консистенції. Беручи до уваги
особливості інженерно-геологічних
умов ділянки забудови, погіршуючи
технічний стан будівель, при прийнятті
конструктивних рішень по будові
фундаментів нової будівлі, необхідно
було урахувати рекомендації, данні по
результатам проведених
інженерно-геологічних вишукувань.
Фундаменти нової будівлі - стрічкові.
По проекту відстань між сваями
прийнято 0,9 м. Такий не суцільний
шпунтовий ряд, який спирається на
слабкі водонасичені лесові грунти, які
знаходяться у текучому стані,
малоефективні. Шпунтова стінка
подібної конструкції не в силах
відсікти напружену зону, яка
сформувалася під підошвою нового
фундаменту, від існуючої напруженої
зони фундаментів, прилеглих будівель.
Це неминуче повинно було проявитися на
прилеглих будівлях, оскільки в основі
їх фундаментів збільшилася
вертикальна напруга, яка викликала
додаткові осадки. Відстань між сваями
шпунтової стінки складає 1,05 м.

Відповідно листа Управління
житлово-комунального господарства від
09.08.2005 року, фірмою ОПМК-8 в ході
будівництва нового будинку були
порушені будівельні норми та правила, в
наслідок чого відбулися деформаційні
процеси основних конструктивних
елементів будинку АДРЕСА_1.

Згідно акту КП ДЕЗ «Арнаутський» від
22.11.2003 року встановлено, що ОПМК-8
пошкоджено каналізаційну трубу, що
привело до замочування стіни будинку
та вимиванню ґрунту під фундаментом
стіни.

Як вбачається з листа Державної служби
охорони культурної спадщини м. Київ - 2004
рік, заказник, змінивши проектне
рішення, не узгодив його у
встановленому порядку,
несанкціоновані дії призвели до
погіршення технічного стану
пам'ятнику.

Згідно листа Одеського управління
охорони об'єктів культурної спадщини
від 27.02.2004 року, до початку будівництва
замовник, не узгодив ні з ким,
самовільно змінив проектне рішення
нульового циклу, змінив тип
фундаментів. Під час будівництва
5-поверхового будинку з'явилися тріщини
у несучих зовнішніх стінах житлового
будинку №84 причиною деформації є
допущені ОПМК-8 відхилення від
узгодженої проектної документації.

Судовою колегією було призначено
будівельно-технічну експертизу за
клопотанням відповідача та відповідно
до висновку якої від 03.03.2014 року за №
10935/24 з якої вбачається, що фактором
погіршення технічного стану АДРЕСА_1 є
додатковий силовий вплив від
фундаменту побудованого будинку
НОМЕР_1 на підставі фундаментів
примикаємого до існуючої будівлі
АДРЕСА_1.

В судовому засідання експерт
Томишинець Т.В. підтвердила свій
висновок в повному обсязі.

У цивільному законодавстві діє
принцип «презумпції вини особи, яка
заподіяла шкоду», що безпосередньо
зазначено у ст.440 ЦК України, (котра
діяла на момент виникнення
правовідносин), та проголошує, що особа,
яка завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкоду
завдано не з її вини. Тобто тягар
доказування відсутності вини лежить на
особі, яка завдала шкоду.

Посилання відповідача на те, що
існували інші фактори погіршення
технічного стану будинку в цілому та
квартири позивачки, суперечить
вимогам ст.440 ЦК України, оскільки
перенесення тягара доказування
наявності вини на осіб, яким було
завдано шкоду не відповідає зазначеній
нормі.

Доводи апеляційної скарги про те,
що стрічковий фундамент з шпунтовим
рядом не міг вплинути на стан
фундаменту житлового будинку АДРЕСА_1
є припущенням , а тому оцінюється
судовою колегією критично.

Крім того, районний суд правильно
оцінив дії відповідача по ухиленню від
надання ними проектної документації
«Про шпунтування будинку АДРЕСА_2 для
запобігання руйнації будинку
АДРЕСА_1», так як їх відсутність
призвела до неможливості проведення
експертизи та в повному обсязі
відповісти на поставлені питання, як
судом першої інстанції так і колегією
суддів в апеляційному суді.

Таким чином, районний суд прийшов до
правильного висновку, що причинний
зв'язок між руйнуванням квартири
позивача та діями відповідача явилось
проведенням ними будівельних робіт на
відведеній під будівництво площадці
між будинком АДРЕСА_1 внаслідок
недотриманням відповідачем проекту та
застосування ними при закладенні
фундаменту- залізнобетонних свай
занурюваних в грунт методом
вдавлення, що спричинило силову дію
фундаменту прилеглого будинку та
руйнування квартири позивачки.

Судова колегія погоджується і з
встановленим розміром шкоди, так як він
підтверджений звітом від 28.10.2003 року,
виконаним «Інтерстой», згідно якого
вартість ремонтно- відновлювальних
робіт складає - 101 987 грн.,

Відповідно до ст.440 ЦК України,
майнова шкода, завдана майну фізичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд правильно визначив
розмір заподіяної шкоди позивачці, так
як він підтверджений належними
доказами.

Суд також вважає, що винними діями
відповідача позивачці надана моральна
шкода, котра відповідно до ст. 440-1 ЦК
України підлягає відшкодуванню винною
особою.

За змістом ст. 440-1 ЦК( котра діяла на
час виникнення спірних правовідносин)
та інших норм законодавства, що
регулюють ці правовідносини, заподіяна
моральна (немайнова) шкода
відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені
протиправними діями (бездіяльністю)
інших осіб. Пунктом 9 в редакції
Постанови Пленуму Верховного суду N 5
передбачено, що розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат
(їх тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою
чи за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Виходячи з характеру і обсягу
страждань, суми немайнових втрат,
районний суд правильно визначив суму
моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

З врахуванням того, що вимоги
ст.1166 та 1167 ЦК України . котрі
застосував суд першої інстанції
узгоджуються зі ст.440,440-1ЦК України(
котрі діяли на момент спірних
правовідносин), підстав для скасування
рішення суду судова колегія не вбачає.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України
судова колегія

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу представника КП «
ОПМК №8» відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 01.07.2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржене
на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Голодуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді
М.В.Процик

Л.І.Доценко