03.07.2014 Московський районний суд м.
головуючого - Скотаря А.Ю.;
при секретарі - Кречетовій М.А.;
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Московський районний відділ Державної
міграційної служби у м. Харкові про
позбавлення права користування
квартирою та зняття з реєстраційного
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в
якому зазначила, що на прилюдних
торгах, які відбулись 17.03.2014 і предметом
яких була квартира АДРЕСА_1, вона стала
переможцем і в наступному отримала
свідоцтво про право власності на
Відповідачі з 2007 року мешкають в
спірній квартирі, проте не є її
власниками чи членами сім'ї позивача,
кошти на утримання житла не сплачують,
що порушує права останньої як власника.
Позивач просить задовольнити позов,
позбавити відповідачів права
користування та проживання в спірній
квартирі та зобов'язати Московський
районний відділ ДМС в м. Харкові зняти
останніх з реєстраційного обліку за
До суду позивач надав заяву, в якій на
задоволенні позову наполіг, просив
слухати справу за своєї відсутності та
ухвалити заочне рішення в разі неявки
Відповідачі до суду не з'явились, про
дату і час слухання справи сповіщались
належним чином, що, враховуючи заяву
позивача, дає змогу розглянути справу
за їх відсутності та ухвалити заочне
рішення.

Від третьої особи надійшла заява про
слухання справи за її відсутності.

Суд, дослідивши надані докази,
встановив наступні обставини і
відповідні їм правовідносини.

Той факт, що позивачка є власником
квартири АДРЕСА_1 підтверджується
відповідним свідоцтвом про право
власності на майно, витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та іншими документами,
що передували набуттю останньою права
власності на спірну квартиру (а.с. 4-7).

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс»
станом на час придбання вказаної
квартири у власність, тобто на 01.04.2014, в
квартирі зареєстровані родичі
колишнього власника, відповідачі у
справі, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 8).

Частина 1 ст. 156 ЖК України передбачає,
що члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Частина 4 зазначеної статі містить
посилання на ст. 64 ЖК України,
відповідно до якої членами сім'ї в
розумінні житлового законодавства є
один з подружжя, їх діти та батьки, а
також інші особи, якщо вони постійно
мешкають разом з наймачем та ведуть з
ним спільне господарство.

З погляду на вищевикладене можна
допустити, що відповідачі
зареєстровані в АДРЕСА_1 та мешкали в
ній за часів колишнього власника на
законних підставах.

На теперішній час власник вказаної
квартири змінився та вимагає її
звільнення, що відповідає положенням
діючого законодавство, яке гарантує та
усіляко захищає права власника і не
передбачає перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом членів сім'ї
колишнього власника у випадку зміни
власника. Виникнення права членів сім'ї
власника квартири на користування нею
та обсяг цих прав залежить від
виникнення у власника квартири права
власності на цю квартиру, а отже,
припинення права власності на квартиру
припиняє право членів його сім'ї на
користування цією квартирою.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

За ст. 386 ЦК України власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Право власника на захист права
власності від порушень, не пов'язаних
із позбавленням володіння передбачено
ст. 391 ЦК України.

З погляду на вищевикладене
позовні вимоги в частині позбавлення
відповідачів прав користування та
проживання в спірній квартирі є цілком
обґрунтованими.

Разом з тим вимога до Московського
районного відділу Державної
міграційної служби в м. Харкові (далі
Служба) про зняття відповідачів з
реєстраційного обліку не може бути
задоволена, так як вказана установа, по
перше, не є відповідачем у справі, а по
друге ніяким чином не порушує прав
позивача на момент розгляду справи.
Служба наділена повноваженнями по
реєстрації та зняттю з реєстрації
місця проживання, підставою для чого,
крім іншого, є рішення суду. Дані, які б
вказували на невиконання Службою своїх
повноважень, відсутні, таким чином
права позивача в цій частині не є
порушеними.

З урахуванням викладеного суд вважає
за можливе задовольнити позов
частково.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 64, 156
ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391 ЦК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Московський районний відділ
Державної міграційної служби у м.
Харкові про позбавлення права
користування квартирою та зняття з
реєстраційного обліку задовольнити
частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 права користування
квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. НОМЕР_1 судовий
збір в сумі 243,60 грн. в рівних частках з
кожного, а саме по 121,80 грн.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Харківської області
через Московський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з моменту його
ухвалення, а особою, що приймала участь
у справі, але не була присутньою під час
проголошення рішення в той самий строк
з моменту отримання його копії.

Суддя

А.Ю. Скотар