ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1237/14-ц
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Сухомлінов С.М.,
розглянувши матеріали справи за
позовом ОСОБА_2 до судді Святошинського
районного суду м. Києва Кривов'яза
Андрія Петровича про відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до до судді
Святошинського районного суду м. Києва
Кривов'яза Андрія Петровича про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 1 720 500 грн., вказуючи на те, що
цивільна справа за його позовом була
розподілена та зареєстрована у
Святошинському районному суді м.Києва
за суддею Кривов'яз А.П., який своєю
відмовою у розгляді справи спричинив
йому моральну шкоду у вказаному
розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3
Цивільного процесуального кодексу
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або спорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Законом
може бути передбачено розгляд інших
справ за правилами цивільного
судочинства. Суди розглядають справи,
визначені у частині першій цієї статті,
в порядку позовного, наказного та
окремого провадження.

Відповідно до ст. 56 Конституції
України кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Суд є органом, який розглядає
скарги на рішення, дії, бездіяльність
органів державної влади, їх посадових
осіб, а його рішення (дії,
бездіяльність) оскаржуються лише у
порядку, визначеному законодавством
про судочинство.

У пункті 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня 2007
р. № 8 "Про незалежність судової влади"
зазначено, що виключне право перевірки
законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв із таким предметом.

Зазначені роз'яснення є
відтворенням положень статей 62, 126
і 129 Конституції України, відповідно до
яких матеріальна та моральна шкода,
заподіяна при здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного;
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, а однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Таким чином, зазначеними
положеннями Конституції України
визначено, що рішення суду і відповідно
до цього дії або бездіяльність судів у
питаннях здійснення правосуддя,
пов'язаних з підготовкою, розглядом
справ у судових інстанціях тощо, можуть
оскаржуватись у порядку, передбаченому
процесуальними законами, а не шляхом
оскарження їх дій (чи відшкодування
моральної шкоди одночасно з
оскарженням таких дій) до іншого суду,
оскільки це порушуватиме принцип
незалежності судів і заборону
втручання у вирішення справи належним
судом.

Відповідно до п.1 і п.2 Основних
принципів незалежності судових
органів, схвалених резолюціями 40/32 та
40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29
листопада та 13 грудня 1985 року,
незалежність судових органів
гарантується державою та
закріплюється у Конституції або
законах країни. Усі державні та інші
установи зобов'язані шанувати
незалежність судових органів та
дотримуватися її. Судові органи
вирішують передані їм справи
безсторонньо, на основі фактів та
відповідно до закону, без будь-яких
обмежень, неправомірного впливу,
спонукань, тиску, погроз або прямого чи
непрямого втручання з будь-якого боку і
хоч би з яких причин.

Тобто, на спірні правовідносини
не поширюється юрисдикція судів на
розгляд заявлених позивачем вимог в
порядку цивільного судочинства,
оскільки чинним законодавством
України не передбачено право особи на
відшкодування за рахунок держави
шкоди, завданої внаслідок вчинення
процесуальних дій, у зв'язку з
розглядом справи та при ухваленні
судових рішень у справах цивільної,
адміністративної юрисдикції.

Враховуючи викладене, вважаю що у
відкритті провадження за позовною
заявою ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.56, 62, 126, 129 Конституції
України, п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 13 червня 2007 р. № 8 "Про
незалежність судової влади", суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження по
справі за позовом ОСОБА_2 до судді
Святошинського районного суду м. Києва
Кривов'яза Андрія Петровича про
відшкодування моральної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана до Апеляційного суду м. Києва
через Дарницький районний суд міста
Києва протягом 5 днів.

Суддя:
С.М. Сухомлінов