У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року
м. Київ Суддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Парінова І.К., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 вересня 2013 року та
рішення апеляційного суду м. Києва від
17 червня 2014 року в справі за позовом
заступника прокурора Шевченківського
району м. Києва в інтересах ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року заступник прокурора
Шевченківського району м. Києва в
інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, в якому
просив стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за
договорами позики, укладеними між
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, від 01 лютого 2010 року - 60
820 грн 77 коп., від 21 січня 2012 року - 182 907
грн 71 коп., від 15 лютого 2012 року - 344 325
грн, а всього - 587 978 грн 48 коп.; стягнути
солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_4
заборгованість за договором позики,
укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_3
02 березня 2010 року, у розмірі 589 017 грн 37
коп.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 03 вересня 2013
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 587 978 грн 48
коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 - 589 017 грн 37
коп.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
17 червня 2014 року заочне рішення
районного суду змінено із зазначенням
в резолютивній частині третього абзацу
рішення - «Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 589 017 грн 37 коп.» та п'ятого абзацу
- «Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави
судовий збір у розмірі 869 грн 25 коп.». В
іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій, мотивуючи свої вимоги
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права, та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 335 ЦПК України, під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні судів
першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Із оскаржуваних рішень вбачається, що
вони відповідають вимогам
матеріального й процесуального права,
а викладені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи, у зв'язку з чим у
відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в
справі за позовом заступника прокурора
Шевченківського району м. Києва в
інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
стягнення коштів, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 17 червня
2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ І.К.
Парінова