Справа № 291/1017/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
Ружинський районний суд Житомирської
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Ружині Житомирської
області цивільну справу за позовом
до Прибережненської ради Ружинського
району Житомирської області
про визнання права власності на
ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним
позовом, мотивуючи його тим, що його
мати ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
мала у власності земельну частку(пай),
розташовану на території
Прибережненської сільської ради
Ружинського району Житомирської
області, що стверджується сертифікатом
на право на земельну частку(пай),
виданим на її ім'я.
На даний час позивач бажає отримати
свідоцтво про право на спадщину на
майно своєї матері, однак зробити цього
не може оскільки у нього відсутній
оригінал сертифікату, який посвідчував
право спадкодавця на вказане майно.
З врахуванням вказаного ОСОБА_1 просить
визнати за ним право власності в
порядку спадкування на вищевказану
земельну частку (пай).
В суд сторони не з'явились, подали
заяви, в яких просять справу слухати у
їх відсутність, позивач позовні вимоги
підтримує, а представник
відповідача-Прибережненської
сільської ради Ружинського району
позовні вимоги визнає.
Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в
с.Прибережне Ружинського району
Житомирської області, що стверджується
свідоцтвом про її смерть(а.с.8).
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР який діяв
на час виникнення правовідносин,
вважається, що спадкоємець прийняв
спадщину: якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном або якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
Як вбачається з інформаційної довідки
зі Спадкового реєстру (спадкові справи
та видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину), наданої 09.07.2014р.
Ружинською державною нотаріальною
конторою Житомирської області,
спадкова справа відносно майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не
заводилась, і,відповідно, із заявою про
прийняття її спадщини до нотаріуса
ніхто не звертався (а.с.24).
Відповідно до п.113 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Мінюсту України №185 від 14.06.1994р.
та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 07.07.1994р.( в редакції, яка
діяла на час відкриття спадщини
ОСОБА_2), свідоцтво про право на
спадщину видається спадкоємцям, що
прийняли спадщину, тобто таким, які
фактично вступили в управління або
володіння спадковим майном чи подали
заяву в державну нотаріальну контору
про прийняття спадщини.
Доказом вступу в управління чи
володіння спадковим майном можуть
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, виконавчого комітету
місцевої Ради народних депутатів чи
відповідної місцевої державної
адміністрації про те, що спадкоємець
безпосередньо перед смертю
спадкодавця проживав разом з ним, або
про те, що спадкоємцем було взято майно
спадкодавця; довідка державної
податкової служби, страховика чи
іншого органу про те, що спадкоємцем
після відкриття спадщини сплачувались
податки або страхові платежі по
обов'язковому страхуванню, квитанція
про сплату податку, страхового
платежу; копія рішення суду, що, набрало
законної сили, про встановлення факту
своєчасного прийняття спадщини; запис
у паспорті спадкоємця або в будинковій
книзі, який свідчить про те, що
спадкоємець був постійно прописаний
в спадковому будинку (квартирі) в
період шести місяців після смерті
спадкодавця, та інші документи, що
підтверджують факт вступу
спадкоємця в управління чи володіння
На підставі довідки Прибережненської
сільської ради Ружинського району
Житомирської області від 11.09.2013р. № 275
судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняв
спадщину своєї матері ОСОБА_2,
вступивши в фактичне володіння її
спадковим майном (а.с.14).
Відповідно до ст.524 ЦК УРСР
спадкоємство здійснюється за
заповітом і за законом. Спадкоємство за
законом має місце, коли і оскільки воно
не змінено заповітом.
Статтею 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти, дружина і батьки
Відповідно до заповіту від 14.02.1998 року,
посвідченого секретарем
Прибережненської сільської ради
Ружинського району Житомирської
області, зареєстрованого в Спадковому
реєстрі(заповіти/спадкові договора)
ОСОБА_2 заповіла заповіла все своє
майно ОСОБА_1 (а.с.25).
Крім того ОСОБА_1 є спадкоємцем по
закону першої черги після смерті
ОСОБА_2, оскільки є її сином, що
вбачається з свідоцтва про його
Таким чином на підставі
вищевикладеного, судом встановлено, що
позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2
як по заповіту так і по закону першої
черги та у встановлений законом строк
прийняв її спадщину.
На підставі оглянутого в судовому
засіданні оригіналу архівного
примірнику сертифікату на право на
земельну частку(пай) серії ЖТ №0336526
виданого 09.08.2007р. Ружинською районною
державною адміністрацією Житомирської
області на підставі рішення Ружинської
райдержадміністрації від 06.08.2007р. №508,
довідки відділу Держземагенства у
Ружинському районі Житомирської
області від 20.07.2014р. №3598/03, встановлено,
що ОСОБА_2 належить право на земельну
частку(пай), площею 2.67 га в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі(на місцевості),
у землі, яка перебуває у колективній
власності КСП "Вільна Україна"
с.Прибережне Ружинського району
Житомирської області, і взамін
вищевказаного сертифікату на право на
земельну частку (пай) ОСОБА_2 Державний
акт на право власності на земельну
ділянку не видавався (а.с.25, 26).
Оригінал зазначеного сертифікату у
позивача відсутній, що вбачається з
його письмових пояснень, викладених в
позовній заяві, що і стало причиною
відмови нотаріуса у видачі йому
свідоцтва про право на спадщину(а.с.11).
Таким чином, суд приходить до
переконання, що право позивача на
прийняття спадщини реалізоване, але
мають місце труднощі здійснення
процедури реєстрації успадкованого
майна, що виникли не з його вини.
Перешкодою для оформлення спадкових
прав у позивача є відсутність
оригіналу правовстановлюючого
документу, хоча право власності
спадкодавця на зазначену у вказаному
сертифікаті земельну частку(пай) в
судовому порядку ніким не оспорюється.
Тому, врахувавши вищенаведене, суд
приходить до висновку, що є всі
підстави для задоволення позову.
Керуючись ст.ст.524-526, 534, 548-549 ЦК України
(1963р.), Указом Президента України від
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям", ст.ст.
209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем с.Прибережне Ружинського
району Житомирської області, право
власності на спадкове майно ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Прибережне
Ружинського району Житомирської
-на земельну частку(пай), площею 2.67 га в
умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі(на
місцевості) у землі, яка перебувала у
колективній власності колективного
сільськогосподарського підприємства
"Вільна Україна" с.Прибережне
Ружинського району Житомирської
області, право на яку за спадкодавцем
посвідчено сертифікатом на право на
земельну частку(пай) серії ЖТ №0336526,
виданим 09.08.2007 року Ружинською районною
державною адміністрацією Житомирської
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, яка не була
присутня в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.
Суддя