У х в а л а

12 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д. суддів:
Журавель В.І., Хопти С.Ф., Червинської
М.Є., Черненко В.А.
розглянувши заяву ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, до
Маріупольської міської ради,
виконавчого комітету Маріупольської
міської ради, Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
частково недійсними рішень, свідоцтва
про право власності, встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності на спадщину, за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, треті
особи: Друга Маріупольська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_8, служба у
справах дітей Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, про встановлення факту прийняття
спадщини, визнання права власності на
частку у спадковому майні,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області із позовом
до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності у спадковому
майні.

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Маріупольської
міської ради, виконкому Маріупольської
міської ради, Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
частково недійсними рішень, свідоцтва
про права власності, встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності на спадщину.

Рішенням Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 17
липня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Визнано частково недійсним рішення
виконавчого комітету Приморського
районної ради народних депутатів від 14
жовтня 1981 року № 380/4 в частині
збудування та визнання права власності
за ОСОБА_9 житлової прибудови літ «А1-1»
та сіней літ «а2» в домоволодінні
АДРЕСА_1; визнано частково недійсним
рішення виконавчого комітету
Приморської районної ради народних
депутатів від 13 січня 1982 року № 18/6 в
частині затвердження ідеальних долей
на зазначене домоволодіння в частині
визнання ідеальної долі за ОСОБА_9;
визнано частково недійсним свідоцтво
про право власності на домоволодіння
від 22 січня 1982 року № 51 в частині
визнання за ОСОБА_9 17/25 частки будинку
АДРЕСА_1; встановлено факт прийняття
спадщини після ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, як спадкоємицею
по закону; встановлено факт прийняття
спадщини ОСОБА_12 після ОСОБА_9, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємця по
закону; визнано за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину 17/25 частки
вищезазначеного домоволодіння, до якої
входить жилий будинок А-І, жила
прибудова А1-І, сіни а2-1, вбиральня Г-І,
сарай Х-1, сарай С-1, сарай Т-1, частка
огорожі, в порядку спадкування по
закону після смерті ОСОБА_12; визнано за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 долю 17/25
зазначеного домоволодіння в порядку
спадкування по закону після смерті
ОСОБА_12

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка також діє в
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_6 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на частку у
спадковому майні відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 25 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
17/100 часток 17/25 частки спірного
домоволодіння в порядку спадкування
після ОСОБА_13, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
встановивши факт прийняття спадщини.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено за ОСОБА_1 та неповнолітнім
ОСОБА_2 факт прийняття спадщини та
визнано право власності в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_12,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за кожним на 17/80
частин 17/25 частки вищезазначеного
домоволодіння.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 січня 2014 року
відмовлено ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, про
перегляд Верховним Судом України
ухвали суду касаційної інстанції з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, зокрема ст. ст. 1270, 1273
ЦК України.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявник додала рішення
Орджонікіжзевського районного суду м.
Запоріжжя від 29 жовтня 2013 року та від 22
січня 2013 року, ухвалені за результатом
розгляду, на її думку, аналогічних
справ, де по-іншому застосовані ті самі
норми матеріального права.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», під судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення :

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов᾽?язковим є те,
щоб цими рішеннями, що набрали законної
сили, був вирішений спір по суті та в
них судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

Таким чином, на судові рішення, надані
заявником у приклад, не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, оскільки вони
ухвалені не судом касаційної
інстанції.

За таких підстав у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, до
Маріупольської міської ради,
виконавчого комітету Маріупольської
міської ради, Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
частково недійсними рішень, свідоцтва
про право власності, встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності на спадщину, за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, треті
особи: Друга Маріупольська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_8, служба у
справах дітей Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, про встановлення факту прийняття
спадщини, визнання права власності на
частку у спадковому майні за заявою
ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 січня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко