Справа № 2-4915/08
Номер провадження 6/404/292/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

в складі головуючого судді -
Бершадської О.В.

при секретарі-
Вітохіній Н.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
заяву ОСОБА_1 про зміну способу і
порядку виконання рішення по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із
заявою, якою просить змінити спосіб і
порядок виконання рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 12.08.2008
року у справі №2-4915/08, та постановити
ухвалу про стягнення з ОСОБА_2
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття на користь ОСОБА_1
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказала, що
Кіровським районним судом м.
Кіровограда прийнято рішення від 12.08.2008
року про стягнення аліментів з ОСОБА_2
на утримання неповнолітнього сина в
розмірі 1 / 4 частини всіх видів
заробітку, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 09 липня 2008 року. Матеріали
виконавчого провадження знаходяться в
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції.
Відповідно до листа Ленінського ВДВС
від 14.05.2014 року №22/2с заборгованість по
аліментам, станом на 01.05.2014 року,
становить -28646,10грн. Самостійно,
власними силами, намагається
матеріально забезпечити, доглядати та
виховувати неповнолітнього сина. За
шість років нею отримано від батька
дитини -3 880 грн. аліментів: 2009 рік- 850
грн., 2010 рік- 150 грн., 2011 рік- 80 грн., 2012 рік-
430 грн., 2013 рік- 1170 грн., 2014 рік- 1200 грн. На
скільки їй стало відомо, що відповідач
не отримує регулярного офіційного
доходу у вигляді заробітної плати за
трудовим договором або ж прибутку від
здійснення гоподарської діяльності,
зареєстрованого суб"єкта
господарювання ( юридичної особи чи
фізичної особи-підприємця), що є тими
істотними обставинами, які надають
підстави суду, згідно ч.1 ст. 184 СК
України, визначити аліменти на
утримання неповнолітньої дитини у
твердій грошовій сумі. В судовому
засіданні представник ОСОБА_1 заяву
підтримав, просив задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_2 не
з"явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся.

Заслухавши пояснення
представника ОСОБА_1, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що заява
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 серпня 2008 року, позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів задоволено.
Шлюб між ОСОБА_2, 1981 року народження та
ОСОБА_1, 1983 року народження, який
зареєстрований 24 червня 2006 року
Центральним відділом реєстрації актів
цивільного стану Кіровоградського
обласного управління юстиції, актовий
запис №278- розірвано. При реєстрації
розірвання шлюбу стягнуто із ОСОБА_2- 17
грн. судового збору в дохід держави, а
ОСОБА_1 від сплати судового збору
звільнено. Стягнуто із ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Кіровограда
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітнього сина-
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 09 липня 2008 року по
ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Стягнуто із ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в розмірі
- 51 грн. та в порядку ст. 81 ЦПК України- 7
грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи. Рішення сторонами не
оскаржувалось, набрало законної сили
(а.с.17-18).

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом. Обов'язковість судового
рішення не позбавляє осіб, які не брали
участі у справі, можливості звернутися
до суду, якщо ухваленим судовим
рішенням порушуються їхні права,
свободи чи інтереси.

В 2008 року секретарем Кіровського
районного суду м. Кіровограда видано
ОСОБА_1 виконавчий лист №2-4915/08 по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Кіровограда на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина- ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 09 липня 2008 року
по ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 23).

Відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 04.11.2010 року № 2677-VІ, державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Як вбачається із
відповіді державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції Сокуренко
А.О. від 14.05.2014 року за вих.№ 22/26, за
наявними матеріалами виконавчого
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліментів, боржник
ухиляється від сплати аліментів,
підтвердження сплати аліментів до
відділу не надає. Заборгованість по
аліментам станом на 01.05.2014 року
становить 28 646,10 грн. Відповідно до ст.164,
382 Кримінального Кодексу України,
статей 60, 104, 214 Кримінального
процесуального кодексу України ОСОБА_1
має право звернутись до правоохоронних
органів з заявою ( повідомленням ) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів (а.с.24).

Статтею 373 ЦПК України
встановлено, що за наявності обставин,
що утруднюють виконання рішення
(хвороба боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Порядок виконання рішення - це
визначена законодавством
послідовність і зміст вчинення
виконавчих дій державним виконавцем, а
також права і обов'язки суб'єктів
виконавчого провадження під час їх
вчинення. Зміст поняття "спосіб
виконання рішення" можна встановити з
аналізу ст. 16 ЦК. А саме, способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути: а) припинення дії, яка
порушує право; б) відновлення
становища, яке існувало до порушення; в)
примусове виконання обов'язку в натурі;
г) зміна правовідношення; д) припинення
правовідношення; е) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; є) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди. При
вирішенні питання про зміну способу
виконання суд повинен з'ясовувати
обставини, що свідчать про
неможливість виконання рішення.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 не
наведено обставин, які б підтвердили
наявність виняткових випадків
(передбачених законодавством) при яких
суд може змінити чи встановити спосіб і
порядок виконання рішення, а відтак суд
приходить до висновку, що відсутні
підстави для зміни способу і порядку
виконання рішення суду. Зміна способу
виконання рішення приведе до зміни
резолютивної частини рішення, що є
недопустимим виходячи з принципу
незмінності тексту рішення після його
проголошення.

Крім того, аналіз резолютивної
частини рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 12 серпня 2008 року
дає підстави зробити висновок про те,
що визначений розмір аліментів у
частці від заробітку (доходу) є
позовними вимогами, які суд
задовольнив.

За таких обставин, суд вважає, що
ОСОБА_1 просить змінити не спосіб
виконання рішення суду, а судове
рішення по суті позовних вимог
вирішивши питання про зміну розміру
аліментів, яке підлягає розгляду в
позовному провадженні.

За змістом ст. 192 Сімейного
кодексу України, розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12.08.2008 року у справі
№2-4915/08, шляхом стягнення з ОСОБА_2
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття на користь ОСОБА_1
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
апеляційного суду Кіровоградської
області протягом п"яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п"яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда О. В. Бершадська