Провадження № 2/755/637/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.
О.

при секретарі Зіньковській
Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
«Колос» агропромислового комплексу
України про стягнення нарахованої, але
не виплаченої при звільненні
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки, -

в с т а н о в и в:

В грудні 2013 року позивач звернулась до
суду з позовом до Всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
«Колос» агропромислового комплексу
України про стягнення нарахованої, але
не виплаченої при звільненні
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
посилаючись на те, що з 18.09.2011 року по
15.11.2013 року вона працювала на
підприємстві відповідача. Невиплата
заробітної плати змусила її шукати
іншу роботу, в зв'язку з чим 15.11.2013 року
вона звернулась до відповідача з
заявою про звільнення. При звільненні
відповідачем не було проведено
остаточний розрахунок, в зв'язку з чим
має місце заборгованість по заробітній
платі за період з 01 вересня по 15
листопада 2013 року в сумі 11298 грн. 17 коп.
Тому просить суд стягнути з
відповідача на її користь
заборгованість по зарплаті в розмірі
11298 грн. 17 коп., середній заробіток за
період затримки та компенсувати втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків виплати у
відповідності до індексу зростання цін
на споживчі товари і тарифів на
послуги; допустити негайне виконання
рішення суду.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила суд
стягнути з відповідача на її користь
заборгованість по заробітній платі за
період з 01 вересня по 15 листопада 2013
року в сумі 11298 грн. 17 коп. та середній
заробіток за період затримки
розрахунку при звільненні.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
пояснив, що відповідач є неприбутковою,
добровільною, всеукраїнською
громадською організацією, основна мета
діяльності якої є розвиток фізичної
культури та спорту у сільській
місцевості на території України.
Розпорядником коштів, передбачених для
фінансування Центральної ради
відповідача є Міністерство аграрної
політики та продовольства України.
Через нестачу коштів у Державному
бюджеті України, з причин, що не
залежать від відповідача кошти на
виплату заробітної плати працівникам
апарату Центральної Ради відповідача
не надходили на його рахунок з вересня
по грудень 2013 року, тому і виникла
заборгованість перед усіма
працівниками, в тому числі і позивачем.
Заборгованість перед усіма працівника
була погашена 02.12.2013 року і позивачу
також було виплачено заробітну плату в
сумі 11298 грн. 17 коп. ще до відкриття
провадження по справі. Тому просив суд
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи приходить
до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи, наказом першого заступника
голови Всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
«Колос» агропромислового комплексу
України Власенка М. П. № 36-к від 19.09.2011
року ОСОБА_1 з 19 вересня 2011 року була
зарахована на посаду начальника
відділу розвитку та експлуатації
спортивних споруд управління справами,
розвитку та експлуатації спортивних
споруд (а.с.3). Звільнена ОСОБА_1 була 15
листопада 2013 року за власним бажанням,
ст. 38 КЗпП України, що підтверджується
наказом №41-к від 15.11.2013 року (а.с.4).

Наполягаючи на задоволенні позову
позивач пояснила, що в день звільнення
відповідачем не було виплачено їй
заробітну плату за вересень 2013 року, за
жовтень 2013 року та листопад 2013 року,
зарплату за вказані місяці вона
отримала лише 19 грудня 2013 року, а тому
відповідач зобов'язаний виплатити
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні з 15.11.2013 року
по 18.12.2013 року.

Довідкою Всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
«Колос» агропромислового комплексу
України №420/01-5 підтверджується, що
станом на 15.11.2013 року у відповідача
наявна перед позивачем заборгованість
по заробітній платі за вересень 2013 року
- 3675 грн. 64 коп., за жовтень 2013 року - 4589
грн. 70 коп., за листопад 2013 року - 3032 грн.
83 коп. (а.с.5).

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що 19 грудня 2013 року ОСОБА_1
було виплачено заробітну плату за
період з вересня 2013 року по 15 листопада
2013 року в сумі 11298 грн. 17 коп., що також
підтверджується довідкою від 09.01.2014
року №4/01-5, відомостями та платіжними
дорученнями (а.с.37, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36).

Заперечуючи проти позову представник
відповідача пояснив, що ВФСТ «Колос» є
неприбутковою, добровільною,
всеукраїнською громадською
організацією, основна мета діяльності
якої є розвиток фізичної культури та
спорту у сільській місцевості на
території України. Розпорядником
коштів, передбачених для фінансування
Центральної ради відповідача є
Міністерство аграрної політики та
продовольства України. Через нестачу
коштів у Державному бюджеті України, з
причин, що не залежать від відповідача
кошти на виплату заробітної плати
працівникам апарату Центральної Ради
відповідача не надходили, а тому
заробітна плата як позивачу так і всім
іншим працівникам була виплачена тоді,
коли на рахунок відповідача поступили
грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України,
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

В судовому засіданні з пояснень
представника відповідача встановлено,
що дійсно відповідачем не
виплачувалась заробітна плата
працівникам, в зв'язку з відсутністю
коштів на рахунку, оскільки
фінансування надходить з Державного
бюджету України. Грошові кошти
поступили на рахунок відповідача лише
06 грудня 2013 року, а тому відповідач зміг
розпорядитися, ними виплативши
заробітну плату працівникам, лише 19
грудня 2013 року.

З кошторису на 2013 рік вбачається, що
Всеукраїнське фізкультурно-спортивне
товариство «Колос» агропромислового
комплексу України фінансується з
Державного бюджету (а.с.20-21). Виписками з
рахунків за 06.12.2013 року та за 19.12.2013 року
підтверджується той факт, що на рахунки
відповідача грошові кошти надійшли
лише 06 грудня 2013 року (а.с.26, 27, 28).

Отже, в судовому засіданні знайшла своє
підтвердження та обставина, що вини
відповідача у невиплаті заробітної
плати позивачу не має, оскільки ВФСТ
«Колос» є неприбутковою, добровільною,
всеукраїнською громадською
організацією, розпорядником коштів,
передбачених для фінансування
Центральної ради відповідача є
Міністерство аграрної політики та
продовольства України, а кошти
надходять з Державного бюджету
України.

З врахуванням вищевикладеного позовні
вимоги є не обґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд не
вирішує питання розподілу судових
витрат по сплаті судового збору,
оскільки судом ухвалене рішення про
відмову у задоволенні позову в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88,
213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
«Колос» агропромислового комплексу
України про стягнення нарахованої, але
не виплаченої при звільненні
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
відмовити.

До суду може бути подана апеляційна
скарга на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні при його
проголошенні протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя