У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,- розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до Управління
Державної служби охорони при УМВС
України в Херсонській області про
стягнення заробітної плати,
невиплаченої при звільненні за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 9 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що на підставі наказу №
58 о/с від 2 квітня 2007 року він
прийнятий на посаду юрисконсульта 1
категорії групи правового
забезпечення центру технічної охорони.

Наказом № 215 о/с від 13 листопада 2007 року
переведено на посаду інженера 1
категорії групи профілактичного
обслуговування Херсонського відділу
центру технічної охорони УДСО при УМВС
України в Херсонській області.

Наказом № 1302 від 8 вересня 2008 року, у
зв'язку із службовою необхідністю, на
нього з 16 вересня 2008 року тимчасово
покладені виконання обов'язків за
вакантною посадою інженера з
організації сектору зв'язку ресурсного
забезпечення УДСО при УМВС України в
Херсонській області з оплатою,
виходячи з посадового окладу 700
гривень, у розмірі 100 % посадового
окладу.

Наказом № 90 о/с від 1 червня 2010 року на
посаду інженера з організації сектора
зв'язку ресурсного забезпечення УДСО
при УМВС України в Херсонській області
прийнято ОСОБА_5

Під час його звільнення стало відомо,
що за період з жовтня 2008 року по
березень 2009 року йому щомісячно
нараховувалась та виплачувалась
оплата за тимчасово відсутнього
працівника у розмірі 700
гривень, а всього виплачено 4 200 гривень.

В період з квітня 2009 року по травень 2010
року оплата за тимчасово відсутнього
працівника йому не проводилася, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість у розмірі 9 800 гривень,
яку позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 27 лютого 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з Управління Державної служби
охорони при УМВС України в Херсонській
області на користь ОСОБА_4 недораховану
заробітну плату за виконання
обов'язків тимчасово відсутнього
працівника інженера з організації
зв'язку за період з квітня 2009 року по
травень 2010 року у розмірі 9 800 гривень.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 09 квітня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням апеляційним судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову у задоволенні позову,
апеляційний суд встановив, що позивач
працював не за сумісництвом, яке
передбачає виконання працівником крім
основної, іншої регулярно оплачуваної
роботи на умовах трудового договору у
вільний від основної роботи час, а за
суміщенням посад, виконуючи поряд зі
своєю основною роботою, обумовленою
трудовим договором, додаткову роботу
за іншою професією (посадою) або
обов'язки тимчасово відсутнього
працівника без звільнення від основної
роботи, а тому дійшов правильного
висновку, що спірні правовідносини
регулюються нормами ст. 105 КЗпП України,
а не ст. 1021 КЗпП України, яка була
помилково застосована до спірних
правовідносин судом першої інстанції.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи апеляційним судом
допущено порушення норм матеріального
або процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338 - 341
ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 9 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Є.П. Євграфова
Ю.Г.
Іваненко