У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/3797/13-ц

24 січня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Безбородько
В.А. ,

секретаря Дмитрук С.І. ,

з уч. заявника ОСОБА_1 ,

представника державної виконавчої
служби Янцюка Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Надвірна скаргу
ОСОБА_1 , суб'єкт оскарження - головний
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Надвірнянського РУЮ Янцюк Л.Я. , на
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 11.01.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
постанову головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Надвірнянського РУЮ
Янцюка Л.Я. про закінчення виконавчого
провадження від 11.01.2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що у
провадженні державного виконавця
знаходився виконавчий лист на
виконання ухвали Надвірнянського
районного суду про накладення арешту
на майно.

13.01.2014 року він дізнався, що державним
виконавцем було проведено виконавче
провадження і постановою від 11.01.2014
року винесено рішення про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання. З таким рішенням він не
згідний, тому що при проведення
виконавчої дії державний виконавець
порушив його права , як сторони що має
право приймати участь у виконавчому
провадженні. Опис і арешт майна
проведено без його участі.

В заяві про забезпечення позову він
просив про накладення арешту на майно і
в подальшому його передачі іншим
особам, як передбачено в ст..152 ЦПК
України. Діями державного виконавця
було прийнято одноосібне рішення,
залишити майно не зберіганні у
відповідача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 уточнив
вимоги та просить постановити рішення,
яким визнати рішення державного
виконавця в частині зберігання
описаного майна неправомірним
,передати майно на зберігання іншим
особам, тобто йому, зобов»язати
державного виконавця негайно усунути
порушення, так як цього вимагає судова
справа про забезпечення позову, про що
відмічено в ухвалі Надвірнянського
районного суду від 26.12.2013 року.

Головний державний виконавець відділу
ДВС Надвірнянського РУЮ Янцюк Л.Я.
скаргу ОСОБА_1 не визнав, вважає її
безпідставною та просить в задоволенні
відмовити, пояснивши, що на
примусовому виконанні перебувала
ухвала-№348/3797/13-ц видана 26.12.2013 року
Надвірнянським районним судом про
«Накласти арешт на майно, а саме: млин
комбінований, холодильний агрегат в
зборі з охолоджувачем (робочий), прес,
два холодильні агрегати в зборі 2 шт.
охолоджувачі, ліс пиляний (балки) 10 куб.,
двигун ГАЗ-53, вагу механічну (500 кг.),
ручну перевізну платформу, дошки (2
куб.), тельфер електричний з балкою
пересування, макулатуру ( 7 тон), двері
холодильної камери, електричні щити:
електролебідки, макулатурного пресу,
комбікормового млина, холодильного
агрегата, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

08.01.2014року ОСОБА_1 подано ухвалу до
примусового виконання.

09.01.2014 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надіслано її сторонам.

10.01.2013 року здійснено виїзд за
адресою АДРЕСА_1 та проведено опис та
накладено арешт майно.

Арештоване майно передано на
зберігання боржнику відповідно до
вимог 4.2.3. "Інструкції з організації
примусового виконання рішень" в якій
викладено: "Якщо опис і арешт майна
здійснюються на виконання рішення про
забезпечення позову, державний
виконавець передає арештоване майно на
зберігання боржнику або його
представнику. Іншій особі майно на
зберігання може бути передано лише у
випадку відсутності боржника чи його
відмови від прийняття майна на
зберігання, а також у випадку, якщо
судовим рішенням визначено іншу особу,
якій необхідно передати майно на
зберігання."

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали скарги,
вважає, що в задоволенні скарги слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1.5. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень , під час здійснення
виконавчого провадження державний
виконавець приймає рішення шляхом
винесення постанов, попереджень,
внесення подань, складання актів та
протоколів, надання доручень,
розпоряджень, вимог, подання запитів,
заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі ДВС Надвірнянського РУЮ
знаходилась ухвала-№348/3797/13-ц видана
26.12.2013 року Надвірнянським районним
судом про «Накласти арешт на майно, а
саме: млин комбінований, холодильний
агрегат в зборі з охолоджувачем
(робочий), прес, два холодильні агрегати
в зборі 2 шт. охолоджувачі, ліс пиляний
(балки) 10 куб., двигун ГАЗ-53, вагу
механічну (500 кг.), ручну перевізну
платформу, дошки (2 куб.), тельфер
електричний з балкою пересування,
макулатуру ( 7 тон), двері холодильної
камери, електричні щити:
електролебідки, макулатурного пресу,
комбікормового млина, холодильного
агрегата, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

08.01.2014року ОСОБА_1 подано ухвалу до
примусового виконання.

09.01.2014 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надіслано її сторонам.

10.01.2014 року здійснено державним
виконавцем виїзд за адресою АДРЕСА_1 та
проведено опис та накладено арешт
майно: млин комбінований, холодильний
агрегат в зборі з охолоджувачем, прес,
ліс пиляний (балки)20 штук, двигун ГАЗ-53,
вага механічна (500кг), ручна перевізна
платформа, дошки близько Ім.куб.,
тельфер електричний з балкою
пересування, двері холодильної камери,
електричні щити електролебідки,
макулатурного пресу, комбінованого
млина, холодильного агрегату, - про що
складено відповідний акт. Також було
складено акт державного виконавця про
відсутність майна на яке слід накласти
арешт, а саме: двох холодильних
агрегатів в зборі, 2 шт. охолоджувачі,
близько їм. куб. (дощок), макулатура (7
тон), котрі були відсутні в приміщенні
по АДРЕСА_1.

11.01.2013 року у зв'язку з фактичним
виконанням ухвали виконавче
провадження було закінчено відповідно
до п.8 ч.І ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження» .

Скаржник висловлює свою незгоду
посилаючись на норми ч. 3,4,12 ст.5 Закону
України «Про виконавче провадження»
які відсутні у вказаній статті.

Сторонам було направлено постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Заяви від ОСОБА_1 про ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження
та про залучення його до проведення
виконавчих дій до відділу ДВС не
поступало. Крім того залучення
стягувача до проведення виконавчих дій
є необов'язковим.

Оскільки ухвалу суду було звернено до
негайного виконання, то проведення
виконавчих дій було заплановано на
наступний день після відкриття
виконавчого провадження.

Арештоване майно передано на
зберігання боржнику відповідно до
вимог п. 4.2.3. "Інструкції з організації
примусового виконання рішень" в якій
викладено: "Якщо опис і арешт майна
здійснюються на виконання рішення про
забезпечення позову, державний
виконавець передає арештоване майно на
зберігання боржнику або його
представнику. Іншій особі майно на
зберігання може бути передано лише у
випадку відсутності боржника чи його
відмови від прийняття майна на
зберігання, а також у випадку, якщо
судовим рішенням визначено іншу особу,
якій необхідно передати майно на
зберігання."

Суд своєю ухвалою від 26.12.2013 року
про забезпечення позову не визначив
іншу особу, якій необхідно передати
описане майно, тому що ОСОБА_1 не вказав
кому саме, а також тому що позов ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про визнання права власності
в даний час знаходиться на розгляді в
Надвірнянському районному суді.

Таким чином, дії державного виконавця
Надвірнянського відділу ДВС
Надвірнянського РУЮ відповідають
вимогам Закону України "Про виконавче
провадження" та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У своїй скарзі на постанову державної
виконавчої служби від 11.01.2014 року
скаржник посилається на порушення
державним виконавцем вимог Закону
України "Про виконавче провадження".
Дане твердження є безпідставним та
неаргументованим.

Скаржником не надано суду жодних
належних та допустимих доказів, яким
чином постанова про закінчення
виконавчого провадження порушує права
та свободи скаржника. Дії державного
виконавця щодо винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження
були вчинені відповідно до вимог
Закону, в межах повноважень державного
виконавця і права ОСОБА_1 діями
державного виконавця не були порушені.

Отже, за вказаних обставин доводи
викладені в скарзі ОСОБА_1 щодо
визнання неправомірною та скасування
постанови головного державного
виконавця Надвірнянського відділу
державної виконавчої служби
Надвірнянського районного управління
юстиції про закінчення виконавчого
провадження від 11.01.2014 року є
безпідставними, а тому суд вважає
вимоги скарги такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383, 387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову
головного державного виконавця
Надвірнянського відділу державної
виконавчої служби Надвірнянського
районного управління юстиції Янцюка
Л.Я. про закінчення виконавчого
провадження від 11.01.2014 року залишити
без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Безбородько В.А.