Справа № 317/1798/14-ц
№/п
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Мінгазова Р.В.,

при секретарі
Балковій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.05.2014 р. звернувся до суду з
даним позовом, в якому зазначив, що
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» є правонаступником
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Дельта» та просив стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 001-07219-080508 від 08.05.2008 р. у розмірі 2757,32
грн. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 08.05.2008 року між позивачем
та ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір № 001-07219-080508, згідно з умовами
якого ОСОБА_1 було надано кредитні
кошти у розмірі 6904,00 грн. з розрахунку
0,01 % річних за весь час фактичного
користування кредитом на придбання
певного майна, із остаточним терміном
повернення кредиту та сплати процентів
не пізніше 07.03.2009 року.

Відповідач порушив умови кредитного
договору і має прострочену
заборгованість в розмірі 2757,32 грн.
станом на 13.02.2014 року. На підставі
викладеного, позивач просить стягнути
з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість по кредитному договору
на загальну суму 2757,32 грн., стягнути з
ОСОБА_1 та судовий збір у розмірі 243,60
грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, причину неявки
суду не повідомив.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, хоча про час день та місце
слухання справи була повідомлена
належним чином. Причину неявки суду не
повідомила. Надала до суду заяву про
застосування строків позовної
давності.

Суд, дослідивши матеріали справи
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами
діють цивільні правовідносини,
засновані на договорі. Так, 08.05.2008 р. між
ТОВ «Комерційний банк «Дельта»
(правонаступник ПАТ «ДельтаБанк») та
відповідачем укладено договір №
001-07219-080508, за умови якого Банк надав
відповідачу кредитні кошти у розмірі
6904,00 грн. з розрахунку 0,01 % річних за
весь час фактичного користування
кредитом на придбання певного майна, із
остаточним терміном повернення
кредиту та сплати процентів не пізніше
07.03.2009 року.

Умови кредитного договору відповідач
порушив, кредит та відсотки не погасив.
За таких обставин утворився борг за
кредитним договором.

Станом на 13.02.2014 року відповідач
заборгував позивачу 2757,32 грн., сума
боргу складається з:

- 2757,26 грн. - заборгованість за сумою
кредиту;

- 0,06 грн. - заборгованість за відсотками;

- 0,00 грн. - заборгованість за комісіями.

Вказані обставини підтверджуються
письмовими доказами по справі.

Ст. 1054 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
кредитору надані грошові кошти (кредит)
та сплатити проценти у строки та на
умовах, встановлених договором.

Уклавши з ТОВ «Комерційний банк
«Дельта» (правонаступник ПАТ
«ДельтаБанк») кредитний договір та
отримавши грошові кошти на умовах
повернення, строковості та платності
ОСОБА_1 систематично порушувала свої
договірні зобов'язання, що призвело до
виникнення заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України,
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, розмір яких встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю три роки.

Відповідно до вимог ст. 258 ЦК України
для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

На підставі вищевикладеного, термін
дії кредитного договору № 001-07219-080508 від
08.05.2008 року закінчився 07.03.2009 року.
Відповідно ст.ст. 257, 258 ЦК України, на
момент подання позову закінчився як
трирічний строк позовної давності за
кредитом та заборгованості за
відсотками, так і річний строк позовної
давності для звернення до суду з
позовною вимогою про стягнення
неустойки, пені та штрафів, а в судовому
засіданні не заявлено клопотання про
застосування позовної давності.

Враховуючи положення п. 7 ч. 11 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів». Суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимогами повернення
споживчого кредиту, строк якого минув.
У зв'язку із цим позовна давність за
позовом про повернення споживчого
кредиту застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Зі спливом строків позовної давності
до основної вимоги, вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставне майно тощо), положення п. 7 ч. 11
ст. 11 Закону України «Про захист прав
споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку.

Оскільки позивач подав позов лише у
травні 2014 р., тобто після спливу строку
позовної давності, позивачем не було
надано жодних доказів на підтвердження
поважності причин пропущення позовної
давності, вважає що строк позовної
давності не сплив, клопотань про
поновлення дії строку позовної
давності позивачем не заявлялося, суд
приходить до висновку про необхідність
відмови у задоволенні позовних вимог
ПАТ «Дельта Банк» у зв'язку зі спливом
строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 215, 294, 367 ЦПК
України, ст. ст. 256, 257, 258, 267, 525, 526, 530, 536, 559,
625, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10 денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя:
Р.В. Мінгазов