Справа № 1328/8935/12
РІШЕННЯ

іменем України

«23» червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Кавацюка В.І

при секретарі
Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за первісним позовом
Львівського комунального підприємства
«Тополя-406» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Львівського
комунального підприємства «Тополя-406»
про визнання зобов'язання по оплаті за
житлово-комунальні послуги недійсними,
визнання зобов'язальних правовідносин
в сфері надання житлово-комунальних
послуг такими, що не склалися, та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Львівського комунального підприємства
«Тополя-406» про визнання дій
незаконними та визнання боргу
недійсним,

у с т а н о
в и в :

У листопаді 2012 року Львівське
комунальне підприємство «Тополя-406»
(далі - ЛКП «Тополя-406», позивач)
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, в якому, з урахуванням
уточнених позовних заяв від 13
листопада 2013 року та від 18 березня 2014
року, просить постановити рішення про
солідарне стягнення з відповідачів на
свою користь заборгованості за
житлово-комунальні послуги, яка
утворилась станом на 01 березня 2014 року
а саме: 10 538,50 грн. - за утримання будинку
і прибудинкової території; 18 163,84 грн. -
за центральне опалення; 9791,68 грн. - за
водопостачання і водовідведення; 762,66
грн. - за підігрів води, а також судові
витрати.

Як на підставу своїх вимог позивач
зазначав, що відповідачі зареєстровані
та проживають в квартирі АДРЕСА_1, який
перебуває на обслуговуванні в ЛКП
«Тополя-406».

Між ним, позивачем, та відповідачами
встановилися зобов'язальні
правовідносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг,
відповідачам такі послуги були надані
в повному обсязі та останні не
заперечували проти їх отримання.
Жодних скарг з боку відповідачів щодо
неналежного надання таких послуг за
оскаржуваний період не надходило.

У відповідності до ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати за
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом. Однак відповідачі свої
обов'язки по оплаті послуг не виконують
та станом на 01 березня 2014 року
допустили вищевказану заборгованість.

Раніше ЛКП «Тополя-406» через
відсутність необхідних коштів для
сплати судового збору було позбавлено
звернутись з відповідним позовом, а
тому вважає, що строк позовної давності
було пропущено з поважних причин.

З огляду на такі факти просить
постановити рішення про стягнення з
відповідачів заборгованості за
житлово-комунальні послуги, яка
виникла станом на 01 березня 2014 року.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проти
первісного позову заперечили, та
відповідно в грудні 2012 року і в березні
2013 року звернулись до суду з
зустрічними позовами.

Зокрема, відповідач ОСОБА_1 в своєму
зустрічному позові, з урахуванням
доповнень, поданих 29 січня 2013 року та 10
грудня 2013 року, просить постановити
рішення, яким визнати борг по особовому
рахунку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 за період
1998-2012 рр. перед ЛКП «Тополя-406»
недійсним, визнати незаконним
нарахування на ОСОБА_4 плати за
житлово-комунальні послуги за період з
1998 року по 01 вересня 2012 року, визнати
їх, відповідачів, зобов'язання перед
позивачам по оплаті за
житлово-комунальні послуги за період з
1998 року по 31 серпня 2012 року недійсними,
а за період з 01 листопада 2012 року по 01
листопада 2013 року - такими, що не
встановилися відповідно до вимог
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги»,

Як на підставу таких вимог відповідач
ОСОБА_1, зокрема, покликалась на те, що у
відповідності до вимог ст. 322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить.

Згідно свідоцтва про право власності
на квартиру №41290, виданого 28 лютого 1995
року виконкомом Львівської міської
ради, квартира АДРЕСА_1 належала на
праві власності ОСОБА_4, їй, ОСОБА_1, та
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

28 серпня 1998 року на підставі
виконавчого напису за реєстровим №626
на вказану квартиру було звернуто
стягнення за зобов'язаннями власника
квартири ОСОБА_4

У зв'язку з цим та у відповідності до п.8
ч.1 ст. 346 ЦК України право власності
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вищевказану
квартиру припинилось, як і зобов'язання
по її утриманню, оскільки власником
квартири стала Львівська філія АКБ
«ПравексБанк».

Незважаючи на наведене, позивач не
припинив нарахувань плати за
житлово-комунальні послуги на
попереднього власника квартири ОСОБА_4,
а продовжував проводити такі
нарахування до 31 серпня 2012 року, що
підтверджується письмовими доказами:
повідомленнями та попередженнями ЛКП
«Тополя-406», розрахунком
заборгованості та ін. Зазначені
документи є підтвердженням того, що
боржником перед позивачем за період з
1998 року по 31 серпня 2012 в сумі 24370,27 грн.
був ОСОБА_4, а не вони, відповідачі. ЛКП
«Тополя-406» приховало від суду вказану
обставину і саме тому не подало
відомості про період утворення боргу
та розрахунок заборгованості за такий
період.

В даний час ЛКП «Тополя-406» борг, який
був нарахований на ОСОБА_4, намагається
видати за борг, який повинні сплачувати
вони, відповідачі. З вищевикладеного
вбачається, що з 1998 року по 31 серпня 2012
року в них з позивачем не було жодних
зобов'язальних правовідносин.

Що стосується боргу, який виник після 31
серпня 2012 року, то вона, ОСОБА_1, також
заперечує проти задоволення позову в
цій частині, оскільки у відповідності
до вимог ст. ст. 19, 20, 32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
відносини між учасниками відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
регулюються виключно на договірних
засадах, зобов'язання у споживача
виникають тільки на підставі типового
договору та плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору.

Зазначеного договору між нею, ОСОБА_1,
та ЛКП «Тополя-406» не було, а тому
проведені нарахування плати за
житлово-комунальні послуги проведені
незаконно.

Що стосується поданого позивачем
договору від 01 грудня 2010 року без її,
ОСОБА_1, підпису, то вона вважає цей
договір створений заднім числом
оскільки, якщо б такий договір існував
з грудня 2010 року, то ЛКП «Тополя-406» не
продовжувало б проводити нарахування
на ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 в своєму зустрічному
позові зіслався на аналогічні
обставини та просить поновити рішення,
яким визнати незаконними дії ЛКП
«Тополя-406» щодо нарахувань платежів за
комунальні послуги покійного ОСОБА_4 за
період 1998-2012 р.р., визнати недійсним
борг в сумі 26170,04 грн. по особовому
рахунку НОМЕР_1 на імя ОСОБА_4 та визнати
незаконними дії ЛКП «Тополя-406» по
зміні заднім числом власника квартири
ОСОБА_4 на ОСОБА_1 і видачі неправдивого
розрахунку заборгованості від 28 січня
2011 року.

Представник ЛКП «Тополя-406» Суптель Ю.В.
в судовому засіданні позовні вимоги
про стягнення заборгованості
підтримала, покликаючись на обставини,
які викладені в первісному позові та
доповненнях до нього. У задоволенні
зустрічних позовів ОСОБА_1 і ОСОБА_2
просить відмовити у зв'язку з їх
безпідставністю.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти первісного позову
заперечили, зустрічні позови
підтримали, зіславшись на викладені в
них обставини.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
жодного разу не з'явився, хоч про час і
місце розгляду справи повідомлявся в
установленому порядку та подав заяву з
проханням розглядати справу у його
відсутності.

Заслухавши пояснення представника ЛКП
«Тополя-406» Суптель Ю.В., відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, з'ясувавши дійсні
обставини справи, права та обов'язки
сторін, дослідивши зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
первісний та зустрічні позови
підлягають до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в справі.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», яка
дає визначення термінів, що вживаються
у цьому Законі, житлово-комунальні
послуги - це результат господарської
діяльності, спрямованої на
забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих та нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будників та споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил;
виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору; споживач -
фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримувати
житлово-комунальну послугу.

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг, зокрема,
належить встановлення цін /тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону, визначення виконавця
житлово-комунальні послуги відповідно
до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства,
здійснення контролю за дотриманням
законодавства щодо захисту прав
споживачів у сфері житлово-комунальних
послуг тощо.

Відповідно до положень ст. 16 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх якісні
та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

Положення про те, що відносини між
учасниками у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються лише на умовах
договору, містяться також в ст.ст. 19, 20,
21, 26, 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

В судовому засіданні встановлено, що
ЛКП «Тополя-406» є комунальним
підприємством, яке створено ухвалою
Львівської міської ради з метою
надання житлово-комунальних послуг.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстровані та проживають в квартирі
АДРЕСА_1, яка розташована на території
діяльності ЛКП «Тополя-406». Раніше у
вищевказаній квартирі також проживав і
був зареєстрований ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вищевказані обставини підтверджуються
поясненнями представника ЛКП
«Тополя-406» Суптель Ю.В., відповідачів
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6, долученою до
справи довідкою з місця проживання про
склад сім'ї і прописку за №4968 від 12
листопада 2013 року та ці обставини в
судовому засіданні ніким не
оспорювались.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про
стягнення з відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заборгованості, ЛКП
«Тополя-406» в своїй позовній заяві та
його представник Суптель Ю.В. в
судовому засіданні покликаються на те,
що багатоквартирний будинок АДРЕСА_1
перебуває на балансі в ЛКП «Тополья-406»,
яке несе відповідальність за безпечну
експлуатацію будинку та надає
мешканцям будинку послуги з утримання
будинку, споруд та прибудинкових
територій, послуги з теплопостачання,
холодного та гарячого водопостачання
та водовідведення, а в якості доказів,
якими підтверджуються такі вимоги,
позивач вказав на долучені до
матеріалів рахунки з зазначенням
розмірів заборгованості по різних
видах комунальних послуг.

Однак, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК
України, згідно з якими кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, ЛКП
«Тополя-406» не навело належних і
допустимих доказів, які би
підтверджували, що ним згідно з
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг
вчасно і відповідної якості надавались
відповідачам та послуги за
встановленими відповідно до закону
цін/тарифів.

Судом безспірно встановлено, що
жодного договору чи договорів між ЛКП
«Тополя-406», з однієї сторони, та
відповідачами, з другої сторони, на
надання житлово-комунальних послуг в
порядку, визначеному Законом України
«Про житлово-комунальні послуги», не
укладалось та в бухгалтерських
документах до листопада 2012 року
споживачем послуг значився ОСОБА_4,
який помер в березні 1998 року. З
листопада 2012 року споживачем
житлово-комунальних послуг значиться
відповідач ОСОБА_1, хоч в установленому
законом порядку відповідний договір на
надання житлово-комунальних послуг між
нею та позивачем укладено не було.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до висновку, що з
відповідачів слід стягнути
заборгованість за житлово-комунальні
послуги, яка виникла з листопада 2012
року, а саме: 10 538,50 грн. - 7858,49 грн. = 2 680,01
грн. заборгованості за утримання
будинку і прибудинкової території;
18163,84 грн. - 14 236,27 = 3 927,57 грн.
заборгованості за центральне опалення;
791,68 грн. заборгованості за
водопостачання і водовідведення; 762,66
грн. заборгованості за підігрів води.

Що стосується вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
які заявлені в зустрічних позовах, то
такі, на думку суду, з урахуванням
зібраних у справі доказів, слід також
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 210, 212, 213, 214,
215 ЦПК України, ст. 19 Конституції
України, ст.ст. 11, 15, 16, 203, 208, 525, 526, 625, 638
ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4, 7, 16, 19, 20, 21, 22, 26, 31,
32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», суд

в и р і ш
и в :

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в користь Львівського
комунального підприємства «Тополя-406»
за період з листопада 2012 по березень 2014
року включно: 2 680,01 грн. (дві тисячі
шістсот вісімдесят гривень одну
копійку) заборгованості за утримання
будинку і прибудинкової території, 3
927,57 грн. (три тисячі дев'ятсот двадцять
сім гривень п'ятдесят сім копійок)
заборгованості за центральне опалення,
791,68 грн. (сімсот дев'яносто одну гривну
шістдесят вісім копійок)
заборгованості за водопостачання і
водовідведення, 762,66 грн. (сімсот
шістдесят дві гривні шістдесят шість
копійок) заборгованості за підігрів
води, а також 250,00 (двісті п'ятдесят
гривень) витрат по оплаті судового
збору.

У задоволенні решти позовних вимог
Львівського комунального підприємства
«Тополя-406» - відмовити у зв'язку з їх
безпідставністю.

Зустрічні позови задовольнити
частково.

Визнати дії Львівського комунального
підприємства «Тополя-406» по
нарахуванню плати за
житлово-комунальні послуги
незаконними та визнати недійсною
заборгованість ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
по оплаті таких послуг за період до
листопада 2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення через
Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: В. І. Кавацюк