У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, відділ
державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції, про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 05 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 17 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області з позовом до
ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню,
посилаючись на те, що 10 грудня 2007 року
між нею та відповідачем укладено
нотаріально посвідчений договір
авансу на суму 50 700,00 грн у рахунок
подальшого укладення договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,15 га у АДРЕСА_1 вартістю 55 770,00
грн. 31 грудня 2008 року до договору авансу
було внесено зміни, згідно яких договір
купівлі-продажу повинен бути укладений
до 10 липня 2010 року. Однак, такий договір
укладений не був. 19 липня 2010 року
приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу вчинено
виконавчий напис № 3105, яким
запропоновано здійснити стягнення з
позивача на користь відповідача 101 400,00
грн, з яких 50 700,00 грн - неповернута сума
авансу та 50 700,00 грн - штраф,
передбачений договором авансу.

Виконавчий напис ОСОБА_4 вважає таким,
що не підлягає виконанню, оскільки
нотаріусом при його вчиненні не
виконана вимога закону щодо перевірки
безспірності заборгованості, та
штрафні санкції застосовані з
порушенням строків позовної давності,
який становить один рік і його слід
рахувати з 10 липня 2009 року.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 05 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 17 квітня 2014
року, позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис приватного нотаріуса
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, вчинений
19 липня 2010 року, за реєстром № 3105, про
стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 101
400,00 грн, з яких 50 700,00 грн неповернута
сума авансу та 50 700,00 грн - штраф.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечень на касаційну скаргу,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних судових рішень.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що однією з обов'язкових умов для
вчинення нотаріусом виконавчого
напису є безспірність майнових вимог.
Однак, у даному випадку така умова
відсутня, оскільки між сторонами існує
спір щодо застосування штрафних
санкцій у сумі 50 700,00 грн за неукладення
договору купівлі-продажу земельної
ділянки і позивач вимагає застосування
строку позовної давності при стягненні
з неї штрафу, у зв'язку із чим нотаріус
необґрунтовано прийшов до переконання
про безспірність майнової вимоги до
боржника.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 05 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 17 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук