АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1840/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Мельничук Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. РІШЕННЯ
14 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоХрапка В. Д.суддівВініченка
Б. Б. , Бондаренка С. І. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_12, ОСОБА_10,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя
особа: Закрите акціонерне товариство
«Трудовий колектив «Уманьхліб» про
визнання недійсними договорів
дарування цінних паперів, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2013 року ОСОБА_11 пред'явив
позов до ОСОБА_12,, ОСОБА_10,, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання
недійсним договорів дарування цінних
паперів. Зазначав, що 18 травня 2012 року
між ОСОБА_12 і ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 було укладено договори
дарування 128 800 акцій ЗАТ «ТК
«Уманьхліб», що складає 11,8045 %
статутного фонду ЗАТ. Посилаючись на
те, що укладені договори дарування не
відповідають нормам чинного
законодавства, просив визнати вказані
договори недійсними з моменту учинення
Рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 травня 2014 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 просять
рішення суду скасувати, як
постановлене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а по справі постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги по наступних підставах.

Постановляючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що при укладені договорів
дарування було порушено чинне
законодавство, а саме відповідачі не
повідомили ЗАТ «ТК «Уманьхліб» про
бажання придбати значний пакет акцій.

Проте погодитись із таким висновком
суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
чинного при ухвалені оскаржуваного
рішення апеляційного суду, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ст. 55 Конституції України встановлено,
що права і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За теоретичним визначенням позов - це
матеріально-правова вимога до
відповідача з приводу порушеного
права, а належними сторонами в
цивільному процесі є особа, якій
належить право вимоги - позивач та
особа, яка повинна відповідати за
позовом - відповідач.

Право на звернення до суду із вимогою
про визнання угод недійсними (
відповідно до п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання угод недійсними» ) мають
сторони, між якими укладено угоди, та
інші особи, права яких безпосередньо
порушено. Якщо з урахуванням обставин у
справі суд установив, що позивач не є
стороною договору й безпосередньо його
права такою угодою не зачіпаються, то
це є підставою для ухвалення судом
рішення про відмову в задоволенні
позову.

З урахуванням викладеного кожна особа
має конституційне право на судовий
засіб захисту, зокрема право на
пред'явлення позову в процесуальному
розумінні. Відсутність же права на
позов у матеріально - правовому
розумінні, зокрема в зв'язку з тим, що
позивач не є стороною договору й
безпосередньо його права цією угодою
не зачіпаються, є підставою для
ухвалення судом рішення про відмову в
задоволенні позову за безпідставністю.

Судом встановлено, що позивач не був
стороною оспорюваного правочину. Також
не є і ніколи не був акціонером ЗАТ «ТК
«Уманьхліб». Укладеним правочином
безпосередньо його права не
зачіпаються.

Що стосується визнання договорів
дарування недійсними, то суд виходить
із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначені умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

З наведених норм вбачається, що власник
майна має право вільно розпоряджатися
своїм майном, дарувати його іншим
особам, при цьому самостійно обирати
обдарованого, вільно укладати із ним
договір дарування, визначати умови
цього договору.

Частиною 1 ст. 718 ЦК України передбачено,
що дарунком можуть бути рухомі речі, в
тому числі гроші та цінні папери, а
також нерухомі речі.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок» акції
відносяться до іменних цінних паперів.

17.09.2008 року прийнято Закону України
«Про акціонерні товариства» ( далі -
Закон про акціонерні товариства), який
набрав чинності 30.04.2009 року. З цього дня
втратила чинність ст. 81 ГК України.

Відповідно до п. 2 розділу ХVІІ Закону
«Про акціонерні товариства» через два
роки з дня набрання чинності цим
Законом ( 29.04.2011) ст. 25, 28 Закону України
«Про господарські товариства»
втратили чинність у частині, що
стосується акціонерних товариства.

Згідно з п. 4 розділу ХVІІ Закону «Про
акціонерні товариства» до приведення у
відповідність із цим Законом закони
України, інші нормативно-правові акти
діють у частині, що не суперечить цьому
Закону, крім, зокрема, ст.ст.25, 28 Закону
України «Про господарські товариства»
у частині, що стосується акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності цим Законом про акціонерні
товариства.

Отже, до втрати чинності ст. 81 ГК
України власник акцій закритого
акціонерного товариства мав право
вільно обирати покупця своїх акцій з
числа осіб, які мають таке переважне
право.

Із втратою чинності ст. 81 ГК України
правове регулювання питання щодо
переведення прав покупця за договором
купівлі-продажу акцій закритого
акціонерного товариства здійснюється
за ст. 7 Закону про акціонерні
товариства, згідно з якою акціонери
приватного акціонерного товариства
мають переважне право на придбання
акцій, що продаються іншими
акціонерами цього товариства, за ціною
та на умовах, запропонованих
акціонером третій особі, пропорційно
кількості акцій, що належать кожному з
них.

Акціонер приватного акціонерного
товариства, який має намір продати свої
акції третій особі, зобов'язаний
письмово повідомити про це решту
акціонерів товариства та саме
товариство із зазначенням ціни та
інших умов продажу акцій. Якщо
акціонери приватного акціонерного
товариства та/або товариство не
скористаються переважним правом на
придбання всіх акцій, що пропонуються
для продажу, протягом встановленого
цим законом або статутом строку, акції
можуть бути продані третій особі за
ціною та на умовах, що повідомлені
товариству та його акціонерам ( ч. 4 ст. 7
Закону «Про акціонерні товариства»).

У разі порушення зазначеного у цій
статті переважного права на придбання
акцій будь-який акціонер товариства
та/або саме товариство, якщо статутом
товариства передбачено переважне
право на придбання акцій товариством,
має право протягом трьох місяців з
моменту, коли акціонер чи товариство
дізналися або повинні були дізнатися
про таке порушення, вимагати у судовому
порядку переведення на них прав та
обов'язків покупця акцій ( ч. 5 ст. 7
названого Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України
«Про акціонерні товариства» акціонери
публічного акціонерного товариства
можуть відчужувати належні їм акції
без згоди інших акціонерів товариства.

Згідно з п. 5 Розділу ХVІІ Закону «Про
акціонерні товариства» статути та
внутрішні положення акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності цим Законом, підлягають
приведенню у відповідність із нормами
цього Закону не пізніше ніж протягом
двох років з дня набрання чинності цим
Законом.

Закон набрав чинності 30.04.2009 року.

ЗАТ «ТК «Уманьхліб» вказані вимоги
закону не виконав. Змін до статуту
товариства, які в тому числі
передбачають зміну найменування
акціонерного товариства з відкритого
або закритого акціонерного товариства
на публічне акціонерне товариство чи
із закритого акціонерного товариства
на приватне акціонерне товариство до
30.04.2011 року не вніс.

На час укладення договорів дарування
існувало закрите акціонерне
товариство, яке відповідно до чинного
законодавства не повинне існувати.

Відповідно до п. 1.2 резолютивної
частини Рішення Конституційного Суду
України у справі за конституційним
зверненням …..про офіційне тлумачення
положення ч. 2 ст. 28 Закону України «Про
господарські товариства», п. 1 абзацу 1
п. 5 ст. 4 Закону України «Про власність»
( справа про права акціонерів закритого
акціонерного товариства) від 11 травня
2005 року положення п. 1, абзацу 1 п. 5 ст. 4
Закону України «Про власність» у
контексті ч. 1, 7 ст. 41 Конституції
України, у системному зв'язку з ч. 3 ст. 81
ГК України треба розуміти так, що
власник на свій розсуд володіє,
користується розпоряджається належним
йому майном, але , здійснюючи своє
право, він зобов'язаний не порушувати
права та охоронювані законом інтереси
громадян, юридичних осіб і суспільства,
в тому числі переважне право ( яке не є
абсолютним) акціонерів закритого
акціонерного товариства на придбання
акцій, що відчужуються іншими його
акціонерами.

Пленум Верховного Суду України в п. 32
постанови від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів» роз'яснив, що
продаж акціонером заритого
акціонерного товариства акцій з
порушенням переважного права покупки
інших акціонерів не зумовлює
недійсність відповідного правочину.
Наслідком такого порушення є право
будь-якого акціонера закритого
акціонерного товариства вимагати в
судовому порядку переведення на нього
прав та обов'язків покупця за аналогією
з нормами ч. 4 ст. 362 ЦК України. У зв'язку
із законодавчою неврегульованістю
порядку реалізації акціонерами
закритого акціонерного товариства
переважного права на придбання акцій,
що продаються іншими акціонерами
товариства третім особам, господарські
суди мають застосувати відповідні
положення установчих документів
товариства. У разі неврегульованості в
установчих документах акціонери мають
переважне право купівлі пропорційно
кількості належних їм акцій.

Відповідно до п. 3.2 Статуту ЗАТ
«Трудовий колектив «Уманьхліб»
акціонери мають переважне право на
придбання акцій, що продаються та/або
обмінюють ся іншими акціонерами
товариства, перед будь-якими особами,
як не є акціонерами товариства. Порядок
реалізації такого переважного права
визнається в окремому Положенні про
порядок та умови відчуження
акціонерами ЗАТ «Трудовий колектив
«Уманьхліб» належних їм простих
іменних акцій товариства, який
затверджується рішенням загальних
зборів акціонерів товариства.

Відповідно до п. 2.2.2 Положення про
порядок та умови відчуження
акціонерами ЗАТ «Трудовий
колектив»Уманьхліб» належних їм
простих іменних акцій у випадку
бажання акціонерами ЗАТу продати акції
третім особам, що не є власником акцій
ЗАТу, він повинен направити заяву до
управління ЗАТу з пропозицією умов
продажі належного йому пакету акцій
(щодо вартості) часу ( не менше 3-х
місяців) акціонерами ЗАТу або самим
ЗАТом.

Акціонером товариства ОСОБА_12, через
свого представника, 03 листопада 2011
року повідомила ЗАТ, трудових колектив
і акціонерів про реалізацію акцій.

Протягом трьох місяців акції
акціонерами, або самим акціонерним
товариством не були придбані.

18 травня 2012 року ОСОБА_12 реалізувала
акції шляхом укладення договору
дарування.

Таким чином із наведених вище норм
права щодо закріплення принципу
свободи особи у розпорядженні своєю
власністю, укладенні договорів та
вибору контрагента, вбачається , що
власник акцій закритого акціонерного
товариства може вільно як обирати
покупця своїх акцій із числа осіб, які
мають таке переважне право, так і
вільно дарувати свої акції будь-якій
особі.

Позивач по справі не був акціонером
цього товариства, і він не мав
переважного права на придбання акцій.

Також позивач не надав суду будь-яких
доказів про те, що договір дарування є
удаваним правочином для приховання
іншого правочину.

Посилання в апеляційній скарзі на
порушення ст. 64 Закону України «Про
акціонерні товариства» є неправильною.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 вказаного Закону
особа (особи, що діють спільно), яка має
намір придбати акції, що з урахуванням
кількості акцій, які належать їй та її
афілійованим особам, за наслідками
такого придбання становитимуть 10 і
більше відсотків простих акцій
товариства, зобов'язана не пізніше ніж
за 30 днів до дати придбання
відповідного пакету акцій подати
товариству письмове повідомлення.

Вказана норма права поширюється на
оплатні правочини.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Аналізуючи вказану норму права можна
прийти до висновку, що обдарований не
придбаває майно, а отримує майно в дар.
Обдарований не може знати про
отримання майна в майбутньому.

Також судом враховано, що рішенням
господарського суду Черкаської
області від 31.07.2012 року по справі за
позовом ЗАТ «ТК «Уманьхліб» до ОСОБА_7,,
ОСОБА_8,, ОСОБА_10, ОСОБА_6,, ОСОБА_6 ,
ОСОБА_12 про визнання недійсними
договорів дарування акцій в
задоволенні позову відмовлено.

За таких обставин рішення суду
підлягає до скасування з
постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 задоволити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 23 травня 2014
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_11 до ОСОБА_12,
ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
третя особа: Закрите акціонерне
товариство «Трудовий колектив
«Уманьхліб» про визнання недійсними
договорів дарування цінних паперів -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення. Але
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :