Справа №434/753/14ц
провадження №2/434/1533/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/мотивувальна частина/

23 червня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі : судді
Зоріка М.В.

при секретарі
Рябчинській В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання майна спільною
сумісною власністю, визнання права
власності,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом,
вимоги якого надалі уточнила, в якому
просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 69,4 кв.м., житловою
площею 40,4 кв.м., що складається з :
коридору 1,9кв.м., кухні 9,2кв.м., житлової
кімнати 17,2 кв.м., житлової кімнати 10,7
кв.м., ванної 2,9 кв.м., туалету 1,4 кв.м.,
житлової кімнати 12,5 кв.м., коридору 9,6
кв.м.,ІІ балкона 1,1 кв.м., лоджії 2,9 кв.м.,
спільною сумісною власністю її та
відповідача та визнати за кожним
право власності на 12 частку
вищезазначеної квартири.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 28.10.1978р. між нею
та відповідачем було укладено шлюб.
Під час шлюбу у 1999р. подружжя
придбали вищезазначену квартиру але
договір був оформлений на ім'я
відповідача. В цілому спірна квартира
складається з коридору 1,9кв.м., кухні
9,2кв.м., житлової кімнати 17,2 кв.м.,
житлової кімнати 10,7 кв.м., ванної 2,9
кв.м., туалету 1,4 кв.м., житлової кімнати
12,5 кв.м., коридору 9,6 кв.м.,ІІ балкона 1,1
кв.м., лоджії 2,9 кв.м., загальною площею
69,4 кв.м. та житловою площею 40,4 кв.м. За
даною адресою позивач була
зареєстрована і 17.07.2002р. із-за сімейних
обставин знялась з реєстраційного
обліку, але проживала надалі за даною
адресою у спірній квартирі до 28
серпня 2012р. разом з чоловіком та
доньками. На теперішній час
відповідач чинить їй перешкоди у
користуванні їх спільним майном -
вищезазначеною квартирою, ставить під
сумнів її право власності відносно
спірної квартири, що змусило позивача
звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, її представник надав суду
заяву про слухання справи у його
відсутність на задоволенні уточнених
позовних вимог наполягав.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву у якій
визнав позовні вимоги, просив слухати
справу у його відсутність.

Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд дослідивши матеріали справи
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими що підлягають задоволенню,
при цьому суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 знаходились у зареєстрованому
шлюбі з 28 жовтня 1978р.(а.с.5), який в
теперішній час розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу на а.с.6. Під час
сумісного проживання сторонами було
придбано квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 69,4 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м.,
що складається з : коридору 1,9кв.м.,
кухні 9,2кв.м., житлової кімнати 17,2 кв.м.,
житлової кімнати 10,7 кв.м., ванної 2,9
кв.м., туалету 1,4 кв.м., житлової кімнати
12,5 кв.м., коридору 9,6 кв.м.,ІІ балкона 1,1
кв.м., лоджії 2,9 кв.м., що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу вищезазначеної
квартири від 23.04.1999р. на а.с.10, право
власності на даний будинок
зареєстровано за ОСОБА_2, про що
свідчать відомості МКП БТІ .

З паспортних даних ОСОБА_1 також
вбачається, що остання з 30 травня 2000р.
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. і з
11 липня 2002р. знята з реєстраційного
обліку за даною адресою (а.с.9).

Відповідно до ст.355 ЦК України майно,
що перебуває у власності двох або
більше осіб (співвласників) належить їм
на праві спільної власності.

У відповідності зі ст.356 ЦК України
власність двох або більше осіб з
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

У відповідності зі ст.357 ЦК України
частки у праві спільної часткової
власності вважаються рівними.

Згідно ст. 60 СК України майно, яке
набувалося подружжям за час
перебування у шлюбі, належить ім на
праві загальної сумісної власності.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі
поділу майна, яке є суб'єктом права
загальної сумісної власності подружжя,
частки їх майна є рівними.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою надано достатньо
переконливих доказів в обґрунтування
її позовних вимог, оскільки судом
дійсно встановлено, що сторони
придбали спірну квартиру у період
шлюбу таким чином вона дійсно є
спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, а тому належить їм на праві
приватної власності в рівних частках,
а саме по 12 частки кожному.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 60,61, 69, 70 Сімейного
Кодексу України, ст. ст.355, 356,357 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 69,4 кв.м., житловою
площею 40,4 кв.м., що складається з :
коридору 1,9кв.м., кухні 9,2кв.м., житлової
кімнати 17,2 кв.м., житлової кімнати 10,7
кв.м., ванної 2,9 кв.м., туалету 1,4 кв.м.,
житлової кімнати 12,5 кв.м., коридору 9,6
кв.м.,ІІ балкона 1,1 кв.м., лоджії 2,9 кв.м.,
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 12 частку квартири, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею
69,4 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що
складається з : коридору 1,9кв.м., кухні
9,2кв.м., житлової кімнати 17,2 кв.м.,
житлової кімнати 10,7 кв.м., ванної 2,9
кв.м., туалету 1,4 кв.м., житлової кімнати
12,5 кв.м., коридору 9,6 кв.м.,ІІ балкона 1,1
кв.м., лоджії 2,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 12 частку квартири, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею
69,4 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що
складається з : коридору 1,9кв.м., кухні
9,2кв.м., житлової кімнати 17,2 кв.м.,
житлової кімнати 10,7 кв.м., ванної 2,9
кв.м., туалету 1,4 кв.м., житлової кімнати
12,5 кв.м., коридору 9,6 кв.м.,ІІ балкона 1,1
кв.м., лоджії 2,9 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів зі дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Луганської області через
Артемівський районний суд м.
Луганська.

Повний текст рішення виготовлено 27
червня 2014р.

Суддя
М.В. Зорік