Справа № 115/6912/13-ц
Провадження № 2/115/167/2014
Сакський міськрайонний суд
Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого, судді - Асанова Е.Н.,
при секретарі - Конюховій Я.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Митяївської сільської ради
Сакського району АР Крим про визнання
права власності на спадкове нерухоме
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Митяївської сільської ради
Сакського району АР Крим про визнання
права власності на спадкове нерухоме
Позовні вимоги мотивовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті матері
позивача - ОСОБА_2, відкрилася
спадщина у вигляді житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний будинок
має статус переселенського. Позивач
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак, ,
нотаріус відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину.
Посилаючись на відсутність
правовстановлюючого документу на ім'я
Посилаючись на вказані обставини,
позивач просить суд визнати право
власності за вказаний жилий будинок.
У судове засідання позивач не з'явився,
представник позивача подав заяву про
розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надіслав суду
заяву, в якій просить справу розглянути
за його відсутності. (а.с.76).
На підставі положень ч. 2 ст. 197 та ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюються та
рішення суду ухвалюється при заочному
розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи позовної заяви, суд
дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_2 - матір позивача
(а.с.15-19,21).

29 вересня 2012 року виконавчим комітетом
Митяївської сільської ради Сакського
району був посвідчений заповіт ОСОБА_2,
яким вона усе майно, належне їй на
момент смерті, заповідала ОСОБА_1 -
позивачу у справі (а.с.69).

Постановою від 27 вересня 2013 року
державний нотаріус Сакської районної
державної нотаріальної контори
відмовив позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину на спірній
будинок. Відмова нотаріуса, серед
іншого, мотивована відсутністю
правовстановлювальних документів про
належність спірного будинку
спадкодавцеві (а.с.9)

Згідно зі Інструкцією «Про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР» від 31 січня 1966 року,
яка діяла до затвердження Правил
державної реєстрації об'єктів
нерухомого майна, що знаходиться у
власності юридичних та фізичних осіб,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 19 січня 1996 року за № 31/1056 та
діючих на час виникнення
правовідносин, реєстрації підлягали
лише будинки, розташовані в містах та
селищах міського типу і виникнення
права власності на будинки у сільській
місцевості не було пов'язано з видачею
правовстановлюючого документу та його
реєстрацію в бюро технічної
інвентаризації.

Відповідно до вимог постанови Ради
Міністрів СРСР «Про пільги з
переселення» від 31 травня 1973 року №364
та пункту 7 постанови Ради Міністрів
УРСР «Про пільги з переселення» від 30
серпня 1973 року №400 - житлові будинки з
підсобними будівлями, які передано
переселенцям, переходять до їх
власності після погашення ними своєї
частки кредиту.

«Інструкція про порядок вчинення
нотаріальних дій, виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських рад народних депутатів»
затвердженої наказом Міністра юстиції
УРСР від 19 січня 1976 року №115 (яка була
дійсна на той час) передбачала, що
право власності на житловий будинок
підтверджується записом в
погосподарчій книзі.

За таких обставин, спадкодавець ОСОБА_2
був власником жилого будинку під
номером АДРЕСА_1, що підтверджується
довідкою радгоспу «Дружба» Сакського
району АР Крим №132 від 05 червня 1984 року
про повну сплату спадкодавцем
кредиту за будинок, записом в
погосподарчій книзі № 8 арк. №19-20 за
2011-2015 роки (а.с.12,22,80)

Згідно технічного паспорта станом на 29
серпня 2013 року спірний житловий
будинок має загальну площу 52,5 кв.
метрів, житлову площу 36,6 кв. метрів.

Таким чином, з наявних у справі доказів
вбачається, що ОСОБА_2 за своє життя
володіла та користувалася спірними
житловим будинком, її право на будинок
за її життя ніким не оспорювалося і
визнавалося органом місцевого
самоврядування - сільською радою
Сакського району АР Крим. Але за життя
спадкодавець не встиг отримати
державний акт та реалізувати своє
право на належну реєстрацію в органах
БТІ належного йому нерухомого майна.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 1223, ч.1
ст. 1268, ч. 3 ст. 1272, ст.1261, Цивільного
кодексу України, право на спадкування
мають особи, визначені у ст.ст. 1235, 1261-1265
ЦК України. Право на спадкування
виникає у день відкриття спадщини. В
першу чергу право на спадкування по
закону мають діти спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Не виконання за життя спадкодавцем
вимог щодо реєстрації його права
власності на спірне нерухоме майно, не
може бути підставою для не визнання
його права власності на спадкові
житловий будинок та земельну ділянку.

За таких обставин, враховуючі, що
позивач є спадкоємцем померлого і
немає іншої можливості реалізувати
право на спадкування, позов підлягає
задоволенню.

Задовольняючі позовні вимоги, суд
виходить також з наступного. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Відсутність реєстрації
свідоцтва про право на нерухоме майно в
органах БТІ та оригіналу державного
акту не позбавляє спадкоємця права на
спадщину. Таким чином, право власності
позивача набуте правомірно на
підставах, що встановлені законом.
Реалізувати своє право на спадщину у
позасудовому порядку позивач не має
можливості.

Враховуючі наведене, на підставі
статей 1223, 1268, 1261 Цивільного кодексу
України, керуючись статями
10,11,60,208,209,212-215,224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, -

ВИРІШІВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у
порядку спадкування на жилий будинок
під номером АДРЕСА_1, загальною площею
52,5кв.м., жилою площею 36,6 кв.м., який
складається з:

- літер «А» - жилий будинок;

- літер «Б» - сараї;

- літер «В» - убиральня;

- №№1,2 - споруди.

Припинити право власності ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на жилий будинок
під номером АДРЕСА_1.

Рішення суду є підставою для державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим шляхом подачі через
Сакський міськрайонний суд АРК
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Асанов Е. Н.