Справа № 529/74/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Диканський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Цихоцька Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Диканька цивільну
справу за позовом Диканської громади
євангельських християн-баптистів до
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу таким, що відбувся, та
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що згідно договору
купівлі-продажу № Н/314 нерухомого майна
у вигляді жилого будинку з надвірними
спорудами від 10 грудня 1997 року
пресвітер Прокопенко Павло Матвійович,
який діяв на той час від імені
Диканської громади євангельських
християн-баптистів купив, а ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, продали вказане нерухоме майно,
що знаходиться в АДРЕСА_1, і, згідно
даного договору повністю виконав свої
зобов'язання і сплатив вартість
вказаного майна, але сам договір
нотаріально не посвідчений, позивач
звернувся з позовом до суду та просить
визнати даний договір купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним та визнати за
ним право власності на нерухоме майно у
вигляді будинковолодіння, що
відповідно до технічного паспорта
складається з житлового будинку
позначеного літерою "А-1", сараю літ. "Б",
погреба вхідного літ. "б", вбиральні літ.
"Г", воріт огорожі № 2 та огорожі № 2,
загальною вартістю 100660, що розташоване
в АДРЕСА_1.

Представник позивача Диканської
громади євангельських
християн-баптистів пастор Мороховець
Станіслав Іванович, який посвячений
відповідно до свідоцтва з
рукопокладенням на служіння 23. 11. 2008
року в судове засідання не з'явився, але
на адресу суду надіслав письмову заяву
з проханням розгляду справи у його
відсутність та з проханням задоволення
позовних вимог позивача.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання також не з'явилися, а
надіслали до суду письмові заяви, де
вказали, що вони не заперечують проти
задоволення позову та просять
розглянути справу у їхню відсутність.

Представник третьої особи, Полтавської
регіональної аграрно-промислової
біржі в судове засідання не з'явився
хоча належним чином був повідомлений
про час і місце розгляду справи, тому
розгляд справи був проведений в його
відсутність.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши наявні докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
зі слідуючих підстав.

Як стверджується наявним у матеріалах
справи договором купівлі-продажу №
Н/314 від 10. 12. 1997 року жилого будинку з
надвірними спорудами, позивач дійсно
уклав договір купівлі-продажу
нерухомого майна у вигляді жилого
будинку з надвірними спорудами від 10. 12.
1997 року, згідно якого Диканська громада
євангельських християн-баптистів
одержала у користування нерухоме майно
у вигляді жилого будинку з надвірними
спорудами на умовах передачі у
власність вказаного майна після повної
виплати відповідачу його вартості.

Даний договір купівлі-продажу був
укладений та посвідчений Полтавською
регіональною аграрно-промисловою
біржею.

Позивач виконав свої зобов'язання і
повністю сплатив вартість даного
будинковолодіння, що відповідно до
технічного паспорта складається з
житлового будинку позначеного літерою
"А-1", сараю літ. "Б", погреба вхідного літ.
"б", вбиральні літ. "Г", воріт огорожі № 2
та огорожі № 2, загальною вартістю 100660,
що розташоване в АДРЕСА_1, що
стверджується самим договором
купівлі-продажу, але сам договір не був
нотаріально посвідчений.

Згідно ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

При таких обставинах, відповідно до
положень ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, то суд може
визнати такий договір дійсним.

В наслідок недоотримання нотаріальної
форми угоди, укладеної 10 грудня 1997 року
на Полтавській регіональній
аграрно-промисловій біржі, позивач не
може скористатися правом
розпоряджатися своїм майно, а тому
вказану угоду слід визнати такою, що
відбулася та є дійсною з визнанням за
позивачем право власності на придбане
за даним договором купівлі-продажу
нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 219, 220, 334, 639, 655, 657 ЦК України, ст. ст.10,
11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати таким, що відбувся договір
купівлі-продажу № Н/314 від 10. 12. 1997 року,
згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали,
а Диканська громада євангельських
християн-баптистів купила в особисту
власність жилий будинок з надвірними
спорудами, що розташоване в АДРЕСА_1.

Визнати за Диканською громадою
євангельських християн-баптистів,
право особистої власності на нерухоме
майно у вигляді будинковолодіння, що
відповідно до технічного паспорта
складається з житлового будинку
позначеного літерою "А-1", сараю літ. "Б",
погреба вхідного літ. "б", вбиральні літ.
"Г", воріт огорожі № 2 та огорожі № 2, що
розташоване в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
на протязі десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: