Справа № 161/5822/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Пушкарчук В.П. Провадження №
22-ц/773/1150/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

при секретарі - Янко О.А.,

з участю:

представника державної виконавчої
служби - Радчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за скаргою ОСОБА_2 на дії та
бездіяльність державного виконавця
першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції, за апеляційною скаргою
представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 травня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 травня 2014 року
в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та
бездіяльність державного виконавця
першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції відмовлено.

Представник заявника ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу на ухвалу суду, в
якій, покликаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить судове рішення
скасувати і постановити ухвалу про
задоволення його скарги.

В судовому засіданні представник
державної виконавчої служби
апеляційну скаргу заперечила і просила
її відхилити, заявник та його
представник в судове засідання не
з'явилися, хоча у встановленому законом
порядку були повідомлені про час та
місце судового розгляду, а тому
апеляційний суд розглядав справу у їх
відсутності.

Апеляційну скаргу представника
заявника ОСОБА_3 слід відхилити, а
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що на
виконанні першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист про зобов'язання
боржника не чинити перешкоди
стягувачу ОСОБА_2 у спілкуванні та
вихованні неповнолітніх дітей та щодо
встановлення участі ОСОБА_2 у вихованні
та спілкуванні з дітьми (а.с.4).

Постановою державного виконавця
першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції від 27 січня 2014 року при
примусовому виконанні виконавчого
листа дозволено проводити виконавчі
дії 8 лютого 2014 року та надіслано
сторонам виконавчого провадження
повідомлення про призначення
виконавчих дій на 8 лютого 2014 року.
Цього ж дня 8 лютого 2014 року складено
акт про те, що боржник ОСОБА_4 та
неповнолітні діти зареєстровані та
проживають за адресою: АДРЕСА_1 та про
те, що в цей день заявник ОСОБА_2
спілкувався зі своїми дітьми (а.с.4,5).

Також в судовому засіданні
встановлено, що державним виконавцем
були призначені виконавчі дії на 29
березня 2014 року. Із складеного 29
березня 2014 року акту вбачається, що
стягувач ОСОБА_2 в цей день прибув для
проведення виконавчих дій. Проте
боржник не дозволила стягувачу
зустрітися з дітьми, мотивуючи свої дії
тим, що стягувач прибув не сам, а зі
своїм адвокатом, який не являється
членом родини і його присутність при
проведенні виконавчих дій не
передбачена рішенням суду (а.с.6,7).

Стягувач ОСОБА_2 вважає, що державний
виконавець неналежним чином виконує
рішення суду, а тому просив визнати
бездіяльність державного виконавця
неправомірною, визнати дії державного
виконавця при складанні актів від 8
лютого та від 29 березня 2014 року
неправомірними.

Відмовляючи у задоволенні скарги на
дії державного виконавця, місцевий суд
виходив із того, що дії державного
виконавця першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції щодо виконання
рішення суду про встановлення участі
стягувача у спілкуванні та вихованні
неповнолітніх дітей узгоджуються із
вимогами Закону України «Про виконавче
провадження».

Колегія суддів погоджується із такими
висновками суду першої інстанції,
вважає їх правильними та такими, що
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до вимог статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленою частиною 2 статті
25 цього Закону для самостійного
виконання рішення суду.

Суд апеляційної інстанції приходить до
висновку, що оскаржувані стягувачем
дії державного виконавця при виконанні
судового рішення, в тому числі, і при
складанні зазначених вище актів
вчинені останнім відповідно до закону,
в межах повноважень державного
виконавця і, при цьому, права і свободи
заявника порушені не були.

Посилання представника заявника в
апеляційній скарзі на протиправні дії
державного виконавця, що призвели до
порушення ним норм Закону України «Про
виконавче провадження» не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні.

Врахувавши наведене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову в задоволенні скарги
представника заявника на дії та
бездіяльність державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги є власним
тлумаченням представником заявника
норм чинного законодавства та обставин
справи і не впливають на правильність
ухвали суду, яка постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
підстав для її скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 травня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: