АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/646/14
Головуючий 1-ї інстанції - Страхова І.П.
Справа №635/856/13-ц
Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: стягнення аліментів
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Овсяннікової А.І.,
Сащенко І.С.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Первомайського міськрайонного
суду Харківської області від 14
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа:
відділ державної виконавчої служби
Первомайського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області про зменшення розміру
стягнутих аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
відділ державної виконавчої служби
Первомайського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області про визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі,
стягнення заборгованості по сплаті
аліментів, стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1,
третьої особи: відділу державної
виконавчої служби Первомайського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області (надалі - ВДВС), в
якому просив: 1.змінити розмір
стягнутих з нього аліментів на користь
ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшив їх розмір з 1/4ч. до
1/6ч. його заробітку; 2.відкликати
виконавчий лист Первомайського
міського суду Харківської області
№АЕ-132, виданий 01.12.1997року, на підставі
якого з нього стягуються аліменти в
розмірі 1/4ч. на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;
3.змінити розмір стягнутих з нього
аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зменшив їх розмір з 1/4ч. до 1/6ч. його
заробітку; 4.відкликати виконавчий лист
Первомайського міськрайонного суду
Харківської області №2-972, виданий
02.04.2008року, на підставі якого з нього
стягуються аліменти на користь ОСОБА_3
на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
в розмірі 1/4ч. його заробітку.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що
останнім часом суттєво змінився його
матеріальний стан. Зараз він проживає
разом зі своїми батьками -
пенсіонерами, які також потребують
його допомоги. Середній заробіток, який
він отримує за місцем роботи у
Первомайській виправній колонії №117,
складає усього 1508,16грн. Після
відрахування аліментів на двох
неповнолітніх дітей він на руки
отримує менше ніж 500,00грн., про що
свідчить довідка про його доходи.

Відповідач ОСОБА_1 позов не
визнала, звернулася до ОСОБА_2 із
зустрічною позовною заявою, уточнив
позовні вимоги при розгляді справи, в
якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь всю суму заборгованості по
аліментам, яка виникла за період з
лютого 2008 року по жовтень 2013 року
включно в сумі 18 140,83грн., а також
стягнути неустойку (пеню) за весь час
несвоєчасної сплати аліментів, яка
становить суму - 5 866,64грн.

У судовому засіданні суду першої
інстанції позивач ОСОБА_2 заявлений
ним позов підтримав, проти задоволення
зустрічного позову ОСОБА_1 заперечував,
вказуючи на його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_3 не з'явилася,
про час і місце розгляду справи
повідомлялася у встановленому законом
порядку, про причини своєї неявки суд
не повідомила.

Відповідач ОСОБА_1 первісний
позов не визнала, підтримала вимоги
зустрічного позову.

Представник третьої особи -
відділу державної виконавчої служби
Первомайського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області Решитько Я.В. первісний позов
визнала, зустрічний позов визнала
частково, зокрема, не заперечувала
проти стягнення суми заборгованості
по аліментам та пені за прострочення
сплати аліментів.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 14 листопада 2013 року в
задоволенні первісного позову ОСОБА_2
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2
заборгованість по аліментам за період
з 01 лютого 2008 року по 31 жовтня 2013 року в
сумі - 18 140,83грн. В іншій частині позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в розмірі
229,40грн.

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просить змінити рішення суду першої
інстанції, а саме скасувати його в
частині відмови у стягненні неустойки
(пені) за прострочення сплати аліментів
та задовольнити її вимоги у цій
частині, стягнувши з ОСОБА_2 суму
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, на неповне
з'ясування обставин справи та на
неналежну оцінку наданим доказам.

Інші сторони в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції не
оскаржують.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Статтею 303 ЦПК України встановлено межі
розгляду справи апеляційним судом.
Зокрема ч.1 цієї статті встановлено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції
в частині відмови у задоволенні вимог
первісного позову ОСОБА_2 та у частині
відмови у задоволенні вимог
зустрічного позову ОСОБА_1 про
визначення аліментів для стягнення у
подальшому в твердій грошовій сумі
сторонами не оскаржується, тому в цих
частинах колегією суддів не
переглядається.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214
ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із змісту
законодавства.

Обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд
зобов'язаний прийняти рішення, зокрема,
щодо: наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Оскаржуване рішення в частині
стягнення заборгованості по аліментам
та в частині відмови у стягненні
неустойки вищезазначеним вимогам
закону не відповідає.

Так, судовим розглядом встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що раніше сторони -
позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася
дочка - ОСОБА_4. У подальшому шлюб між
ними був розірваний.

Рішенням Первомайського районного
суду Харківської області від 01.12.1997року
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнути
аліменти в розмірі 1/4ч. з усіх видів
його заробітку (доходу) на утримання
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення нею повноліття.

На вищевказане рішення судом видавався
виконавчий лист №АЕ-1342 від 01.12.1997року,
який пред'являвся на виконання до ВДВС.
У подальшому, як свідчать матеріали
справи, цей виконавчий лист
відкликався стягувачем ОСОБА_1 і був
знову пред'явлений до виконання ВДВС -
05.02.2011року. При подачі повторно
виконавчого документу за заявою
стягувача ОСОБА_1 державним виконавцем
була нарахована заборгованість по
аліментам за попередні три роки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 194 СК
України аліменти можуть бути стягнуті
за виконавчим листом за минулий час,
але не більш як за три роки, що
передували пред'явленню виконавчого
документу до виконання.

Згідно з правилами ст.195 СК України та
ст.74 Закону України віл 21 квітня 1999 року
№606-ХІV «Про виконавче провадження» (з
подальшими змінами та доповненнями),
(надалі - ЗУ «Про виконавче
провадження») розмір заборгованості з
виплати аліментів визначається
державним виконавцем, а за наявності
спору питання про розмір такої
заборгованості вирішується за заявою
заінтересованої особи судом у порядку,
встановленого законом.

Ніяких даних, які б свідчили про те, що
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір з
приводу неправильності нарахування
суми заборгованості по аліментам за
три попередні роки, матеріали справи не
містять.

Чинним СК України не передбачено норми
стосовно стягнення заборгованості по
аліментам за рішенням суду, т.я. така
заборгованість нараховуватися
державним виконавцем відповідно до ЗУ
«Про виконавче провадження» та
стягується на підставі виконавчого
листа.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення ( ч.3 ст.303 ЦПК України).

Оскільки рішення суду першої інстанції
в частині стягнення заборгованості по
аліментам не ґрунтується на вимогах
закону, тому підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення - про відмову у їх задоволенні.

Матеріали справи також свідчать про те,
що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3, від шлюбу з якою мають
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі рішення Первомайського
міського суду Харківської області від
02.04.2008року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
стягуються аліменти в розмірі 1/4ч. з
усіх видів заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму до
досягнення повноліття сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Виконавчий лист №2-972 від
02.04.2008року, який видано на вказане
рішення суду, пред'явлений на виконання
до ВДВС Первомайського міського
районного управління юстиції, про що
свідчить постанова про відкриття
виконавчого провадження (а.с.10).

Таким чином, на даний час із заробітку
ОСОБА_2 проводиться стягнення
аліментів по двом виконавчим листам, а
саме у розмірі 1/2ч. його заробітку (1/4ч. +
1/4ч. = 1/2ч. або 50%).

Відповідно до п.4 ст.70 ЗУ «Про виконавче
провадження» загальний розмір усіх
відрахувань під час кожної виплати
заробітної плати не може перевищувати
п'ятдесят відсотків заробітної плати,
що має бути виплачена працівнику, у
тому числі в разі відрахування за
кількома виконавчими документами.

З урахуванням того, що на даний час із
заробітку ОСОБА_2 стягуються аліменти
на двох дітей по двом виконавчим листам
в розмірі 50% (відсотків), стягнення
заборгованості по аліментам не
відбувається поки не зміняться
відповідні обставини (досягнення
однією із дитини повноліття, зміна
розміру стягнутих аліментів або інше).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

З урахуванням того, що згідно з
положеннями СК України аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісячно, тому за змістом
ст.196 СК суд обмежується лише сумою
несплачених аліментів за той місяць, в
якому не проводилось стягнення
аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст.61
Конституції України ніхто не може бути
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення. Таким чином,
сума заборгованості зі сплати
аліментів за попередні місяці не
додається за наступні, а кількість днів
прострочення обчисляється виходячи з
того, скільки днів прострочено до
сплати певної суми заборгованості. При
цьому пеня нараховується не з часу
фактичного ухилення від утримання і не
з часу подання позовної заяви про
стягнення аліментів чи з часу набрання
рішенням суду про стягнення аліментів
законної сили, а з часу невиконання
рішення суду.

У судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 стверджувала про те, що
виконавчий лист з ВДВС забрала в 2007
році з метою вирішення своїх сімейних
проблем, а потім пред'явила його до
виконання - 05.02. 2011року, одночасно подав
заяву про нарахування заборгованості
по аліментам за попередні три роки.

Як убачається з розрахунку
заборгованості по аліментам, який
зроблений державним виконавцем (з
уточненням станом на 29.10.2013року, а.с.78-84),
розрахунок неустойки (пені) зроблено
ним за період з лютого 2008р. по червень
2013 року, тобто в нього увійшов також
період з 2008р. по 2011р. - коли виконавчий
лист не знаходився на виконанні у ВДВС,
що є неправильним та протиричить
вищевказаним вимогам закону.

Враховуючи матеріальний та сімейний
стан платника аліментів ОСОБА_2, який
отримує незначний розмір заробітної
плати, проживає зараз разом з батьками
похилого віку - батьком ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та матір'ю ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, які є пенсіонерами і
отримують невеликий розмір пенсії,
колегія суддів на підставі ч.2 ст.196 СК
України вважає за необхідне зменшити
розмір неустойки (пені), стягнувши її
лише за останні чотири місяці, які
передували зверненню ОСОБА_1 до суду із
зустрічним позовом, а саме: липень
2013року - 161,82грн. (розмір щомісячних
аліментів становить суму 522,75грн., 31
день в місяці помножений на 1%, який
дорівнюється 5,22грн. на день); серпень
2013р. - 161,82грн.; вересень 2013р. - 156,60грн. (за
30 днів); жовтень 2013р. - 78,88грн. (за мінусом
сплачених в цьому місяці 250,00грн., тобто
522,75грн. - 250,00грн.= 272,75грн., з цієї суми 1%
становить 2,72грн. х 29 днів). А усього
розмір неустойки (пені) , який підлягає
стягненню буде становити суму - 559,12грн.

Згідно п.4) ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319
ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Первомайського міськрайонного
суду Харківської області від 14
листопада 2013 року змінити: в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість по аліментам за період
з 01 лютого 2008 року по 31 жовтня 2013 року в
розмірі 18 140,83грн. та в частині відмови у
стягненні неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів -
скасувати. Ухвалити в цій частині нове
рішення, яким у задоволенні вимог
зустрічного позову про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості по аліментам за
період з 01 лютого 2008 року по 31 жовтня 2013
року в розмірі 18 140,83грн. ОСОБА_1 -
відмовити. Вимоги про стягнення
неустойки (пені) задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів за період з липня 2013року по
жовтень 2013року включно в розмірі
559,12грн. Розмір стягнутого з ОСОБА_2 на
користь держави судового збору
зменшити з 229,40грн. до 114,70грн.В іншій
частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -