Справа № 263/5451/13ц
Провадження №2/263/996/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року
місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

при секретарі Дяконовій К.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства
«Маріупольський морський торгівельний
порт» (далі за текстом ДП «ММТП»),
Міністерства інфраструктури України
(Мінінфраструктури України), державне
підприємство «Адміністрація морських
портів України» (далі за текстом ДП
«АМП України») про визнання
незаконними наказів про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

В С Т А Н О В И В :

24.05.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ДП «ММТП» та
Мінінфраструктури України, відповідно
до якого просив визнати незаконним
його звільнення та поновити на посаді
капітана порту у ДП «ММТП». Під час
розгляду справи попереднім складом
суду І інстанції, подав заяву про
збільшення позовних вимоги, відповідно
до якої додатково просив стягнути з ДП
«ММТП» середній заробіток за час
вимушеного прогулу. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що він
працював на посаді капітану порту у ДП
«ММТП» з 30.05.2005 р., за час роботи йому
неодноразово висловлювали подяки, його
нагороджували грамотами та почесними
знаками. З 08.04.2013 р. він знаходився на
стаціонарному лікуванні, по завершенню
якого вийшов на роботу. Приступити до
виконання службових обов'язків не зміг,
оскільки в перший робочий день - 20.05.2013
р., отримав копію наказу про своє
звільнення, яке вважає незаконним.
Зазначив, що рішення про звільнення
було прийнято у період його лікування,
без згоди профспілки, без проведення
відповідної службової перевірки та за
відсутності грубого порушення
трудової дисципліни з його боку. З
огляду на викладене, просив скасувати
накази про звільнення, видані
відповідачами, поновити його на роботі
та стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

За наслідками розгляду справи,
рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 09.07.2013 року та рішенням
Апеляційного суду Донецької області
від 12.09.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1
були задоволенні.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 18.12.2013 року,
вказані судові рішення суду першої та
апеляційної інстанції скасовані,
справу повернуто на новий розгляд до
суду першої інстанції. Підставами для
скасування рішень послугувало
неналежна оцінка наказу про звільнення
позивача та неврахування судами
додаткових підстав для звільнення, які
полягають у послабленні контролю
капітана порту за роботою інспекторів
інспекції державного портового
нагляду ДП «ММТП», що потягли настання
тяжких наслідків у вигляді аварійної
морської події з т/х «Волго-Балт 199», в
наслідок якої загинув один член
екіпажу, 7 членів екіпажу зникли
безвісті, а судно затонуло.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_2 підтримала раніш
заявлені та уточненні позовні вимоги, в
обґрунтування правової позиції навела,
що вина ОСОБА_1 у порушенні трудової
дисципліни не встановлена та відсутній
причинно-наслідковий зв'язок між його
діями і обставинами, що склалися з
суднами «Aspen» та «Волго-Балт 199».
Викладені у доповідній записці Голови
Державної інспекції з безпеки на
морському та річковому транспорті
ОСОБА_3 причини недоліків в роботі
капітана порту ОСОБА_1 такі, як
послаблення контролю за роботою
підлеглих працівників є
необ'єктивними, оскільки жоден з них не
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності.

Представник відповідача ДП «ММТП»
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, в
обґрунтування заперечень навела, що
роботодавцем - Мінінфраструктури
України при звільненні позивача були
дотриманні вимоги ст.40 п.3 КЗпП України,
оскільки згідно до наказів про
звільнення, враховуючи знаходження
ОСОБА_1 на лікарняному, вирішено
звільнити останнього з посади капітана
порту ДП «ММТП» у першій робочий день,
який слідує за останнім днем періоду
тимчасової непрацездатності. На
виконання наказу Мінінфраструктури
про звільнення ОСОБА_1 , з урахування
знаходження останнього на лікарняному
начальником порту виданий кадровий
наказ про звільнення від 20.05.2013 р.
ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма
наказами, проте від підпису в них
відмовився, йому видали трудову книжку
та провели повний розрахунок. Правове
обґрунтування звільнення вимогами ст. 7
КЗпП України та п.4.1. Положення про
капітана морського торгівельного
порту України, вважає належною
правовою підставою для розірвання
трудового договору з капітаном порту,
який припустив грубе порушення
трудових обов'язків, як керівник служби
порту, що є однією з причин серйозної
морської аварійної події - аварія судна
Волго-Балт 199.

Представник Міністерства
інфраструктури України Тиріна М.П.
позов не визнала та пояснила, що
звільнення ОСОБА_1 відбулося після його
виходу з «лікарняного», у зв'язку з чим
до наказу міністра про звільнення були
внесені відповідні зміни. Оскільки
капітан порту має особливий статус,
який регламентований КТМ України та
Положенням про капітана морського
торгівельного порту, то підставою
звільнення стало грубе порушення своїх
трудових обов'язків. Факти порушень
припущенні ОСОБА_1 викладені у
доповідній записці Голови Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті від
05.03.2013 р., згідно до якої катастрофа з
судном «Волго-Балт 199», що сталася 04.12.2012
р., та неякісна перевірка судна «Aspen»
стала можливою в наслідок неналежного
контролю з боку ОСОБА_1 за порядком
оформлення приходів/відходів суден та
їх перевірок з метою забезпечення
безпеки судноплавства. Зауважила, при
звільнення ОСОБА_1 дотриманні строки
накладення дисциплінарного стягнення,
передбаченні ст.148 КЗпП України. В
даному випадку, згідно з трудовим
законодавством згода профспілкового
органу на звільнення ОСОБА_1 з посади не
вимагається. Оскільки підстави
звільнення у відповідних наказах
зазначені та відповідають закону,
порядок та процедура звільнення
дотримані, то підстави для поновлення
ОСОБА_1 на посаді капітану порту
відсутні.

Представник ДП «АМП України» - Данілова
О.М. зауважила наказом
Мінінфраструктури України №163 від
19.03.2013 року «Про заходи щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту та утворення
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» створено нове самостійне
підприємство, до штату працівників
якого, позивач ніколи не входив, а тому
будь-які правові взаємовідносини між
сторонами відсутні. З огляду на
викладене, захист трудових прав ОСОБА_1
шляхом поновлення на посаді в ДП «АМП
України» є безпідставним та таким, що
суперечить засадам трудового
законодавства України.

З'ясувавши правову позицію та наведене
сторонами обґрунтування, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні беззаперечно
встановлено, що ОСОБА_1 працював на
посаді капітана порту у ДП «ММТП» з
30.05.2005 р., що підтверджується
відомостями з трудової книжки
останнього (а.с. 8-10, том справи № 1)

Наказом Мінінфраструктури України №
49-0 від 05.04.2013 року ОСОБА_1 звільнено з
роботи 10.04.2013 року на підставі ст.ст. 7,
147-149 КЗпП України, абз.2 п.1.9, 4.1 Положення
про капітана морського торгівельного
порту України, доповідної записки
Голови Державної інспекції України з
безпеки на морському та річковому
транспорті ОСОБА_3 від 05.03.2013 року,
пояснень ОСОБА_1 від 18.03.2013 року (а.с.29-30,
том справи № 1)

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 з 08.04.2013 року
знаходився на стаціонарному лікуванні,
наказом Мінінфраструктури України №51-0
від 12.04.2013 року було внесено зміни до
наказу №49-0 від 05.04.2013 року та звільнено
ОСОБА_1 в перший робочий день, який
слідує за останнім днем періоду його
тимчасової непрацездатності, що не
перевищує встановленого
законодавством терміну. (а.с.32-33, том
справи № 1)

Наказом ДП «Маріупольський морський
торгівельний порт» №1485/к від 20.05.2013
року ОСОБА_1 звільнено з посади
капітана порту з 20.05.2013 року (а.с.16, том
справи № 1)

Правовими підстави звільнення ОСОБА_1
згідно вищенаведеного наказу
визначено, вимоги ст.7, 147-149 КЗпП
України, абз.2 п.1.9. п.4.1. Положення про
капітана

Морського торговельного порту України,
наказу Мінінфраструктури України № 49-0
від 05.04.2013 року «Про звільнення ОСОБА_1.»
та наказу Мінінфраструктури України №
51-0 від 12.04.2013 року «Про внесення змін до
наказу Міністерства інфраструктури
України від 05.04.2013 року №49-0».

Аналізуючи правові підстави
звільнення позивача з роботи, суд
враховує, що відповідно до ст.86 Кодексу
торгівельного мореплавства України,
державний нагляд за мореплавством в
порту здійснює капітан морського
торгівельного порту, який
підпорядкований центральному органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері транспорту. Капітан
морського торгівельного порту діє
відповідно до Положення про капітана
морського торгівельного порту, яке
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
транспорту.

Згідно з п.1.2 та 1.4 Положення «Про
капітана морського торговельного
порту України», затвердженого наказом
Міністерства транспорту України №573
від 18.10.2000 року, капітан морського
торговельного порту України - посадова
особа, яка здійснює державний нагляд за
мореплавством у морському
торговельному порту України та
призначається на посаду й звільняється
з неї Мінінфраструктури України за
пропозицією Укрморрічінспекції.

Відповідно до п.4.1. Положення капітан
порту несе відповідальність у
встановленому чинним законодавством
порядку за несвоєчасне або неякісне
виконання завдань, які передбачені цим
Положенням, наказів та розпоряджень
Укрморрічінспекції та
Мінінфраструктури України.

Допущені позивачем порушення
викладенні у доповідній записці Голови
Державної інспекції України з безпеки
на морському та річковому транспорті
від 05.03.2013 року (а.с. 24-26, том справи № 1),
зі змісту якої настає, що під час
перевірки судна «Aspen» 14.02.2013 року
капітаном інспекції державного
портового нагляду державного
підприємства «Маріупольський морський
торгівельний порт» ОСОБА_7 допущено
порушення порядку перевірки судна, що
призвело до помилкових висновків щодо
перевантаження судна та, як наслідок,
до неправомірного затримання судна.
Під час оформлення 30.11.2012 року відходу
судна «Волго-Балт 199» капітаном
інспекції державного портового
нагляду державного підприємства
«Маріупольський морський торгівельний
порт» Шатуновим Г.Н. не було належним
чином перевірено відповідність
завантаження та розміщення вантажу
згідно вимог суднових документів; не
було здійснено перевірку попередньої
прокладки, рейсового плану та маршруту
переходу судна, в тому числі з
урахуванням постійних обмежень,
встановлених відповідно до
класифікаційних документів судна; не
звернуто уваги на той факт, що
відповідно до розрахунку, надано за
підписом капітана судна, статичний
згинаючий момент по фактичному
розміщенню вантажу на шпангоут №110
становив 68 394, 62 кНм та, відповідно, був
більший за гранично допустимий момент
спротиву від дій статичних сил під час
знаходження судна у морі, який
становить 39 000 кНм, що стало однією із
ймовірних причин загибелі судна
«Волг-Балт 199» та членів екіпажу.

Відповідно до п.8.3. Звіту від 20.01.2013 року
щодо вивчення обставин аварійної
морської події (катастрофи) з т/х
«Волго-Балт199», що сталась 4 грудня 2012
року в Чорному морі, однією з причин
аварії стало те, що капітаном інспекції
державного портового нагляду ДП
«Маріупольський морський торгівельний
порт» Шатуновим Г.Н. не здійснено
належного аналізу документів, які
надані капітаном т/х «Волго-Балт199» при
оформленні відходу, чим порушенні
вимоги Положення про інспекцію
державного портового нагляду
морського торговельного порту України,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту України № 574 від 18.10.2000 року,
в частині п.п.2.1,3.1, а також міжнародних
договорів України щодо торгівельного
судноплавства. Як убачається із
зазначеного звіту, аварійна морська
подія із т/х «Волго-Балт199»
кваліфікується як дуже серйозна
аварія, внаслідок якої загинув один
член екіпажу, 7 членів екіпажу зникли
безвісті, а судно затонуло.

Так, розділом 2 Положення про капітана
морського торгівельного порту України,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту України №573 від 18.10.2000 року (
який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин), визначені
обов'язки капітана порту. Серед яких,
відповідно до п.2.8 Положення покладено
контроль за дотриманням вимог
законодавства і міжнародних договорів
України щодо безпечного морського
перевезення пасажирів, вантажів.
Здійснення перегляду документів, що
містять інформацію про вантаж, з метою
його безпечного морського перевезення
суднами, які завантажуються в порту.

Порядок притягнення до
відповідальності, регламентовано абз.2
п.1.9 Положення відповідно до якого,
передбачено, що накладення
дисциплінарних стягнень на капітана
порту

може здійснюватись тільки Міністром
транспорту України за пропозицією
Укрморрічінспекцією.

Наведені вимоги Положення, з
урахуванням специфіки роботи капітана
порту, запроваджують додаткові правові
підстави для припинення трудового
договору. Наведене, узгоджується з
вимогами ст.7 КЗпП України, якими
регламентовано додаткові (крім
передбачених у статтях 37 і 41 цього
Кодексу) підстави для припинення
трудового договору деяких категорій
працівників за певних умов, що
встановлюються законодавством.

Вимогами ч.1 ст.147 КЗпП України
передбачено, що за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1)догана;
2)звільнення.

При цьому ч.2,3 ст. 149 КЗпП України,
визначено, що за кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступень тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Аналізуючи правові підстави
звільнення позивача, суд вважає
обґрунтованими та такими, що
відповідають вимогам ст.7 КЗпП України
та п 4.1. Положення про капітана
морського торгівельного порту України
визначенні Міністерством
інфраструктури України у наказах №49-0
від 05.04.2013 року та №51-0 від 12.04.2013 року
додаткові підстави для звільнення
ОСОБА_1, у вигляді грубого порушення ним
своїх трудових обов'язків, враховуючи
наслідки послаблення контролю
капітана порту за роботою інспекторів
інспекції державного портового
нагляду ДМ «Маріупольський морський
торгівельний порт».

Доводи позивача щодо недотримання
порядку та процедури звільнення суд
вважає безпідставними, виходячи з
наступного

Вимогами ч.3 ст. 40 КЗПП України не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також в період його тимчасової
непрацездатності. В судовому засіданні
сторонами беззаперечно визнано факт
того, що звільнення позивача відбулось
у перший робочий день після
проходження стаціонарного лікування. З
огляду на викладене, суд вважає, що
відповідачами дотриманні вимогами ч.3
ст.40 КЗпП України при звільненні
позивача у перший робочих день після
відпустки за листком непрацездатності.

Вирішуючи доводи позову щодо
недотримання порядку звільнення без
попереднього погодження з первинною
профспілковою організацією, членом
якої є працівник, суд виходить, з вимог
п.1.4 Положення, згідно до якого
передбачено, що капітан порту
призначається на посаду та
звільняється з неї Мінінфраструктури
України за пропозицією
Укрморрічінспекції. З огляду на
викладене, попереднє узгодження з
профспілковою організацією звільнення
ОСОБА_1 з посади, не вимагається, а тому
суд приходить до висновку, що в даному
випадку відповідачами була дотримана
процедура звільнення.

Застосування до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення, відбулось з дотриманням
строків, визначених ст.148 КЗпП України,
яка передбачає можливість притягнення
до дисциплінарної відповідальності
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення. Оскільки, вчинення
дисциплінарного проступку ОСОБА_1
встановлено, відповідно до доповідній
записці Голови Державної інспекції
України з безпеки на морському та
річковому транспорті від 05.03.2013 року, а
тому винесення наказу
Мінінфраструктури України №49-О від
05.04.2013 року «Про звільнення ОСОБА_1.»,
відповідає вищенаведеним вимогам
Закону, щодо строків накладення
дисциплінарних стягнень.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу не підлягають задоволенню,
оскільки є похідними від вимог про
визнання незаконним звільнення, які не
доведені за наслідками судового
розгляду справи.

Керуючись Кодексом законів про працю
України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
державного підприємства
«Маріупольський морський торгівельний
порт», Міністерства інфраструктури
України, Адміністрації морський портів
України про визнання незаконними
наказів Міністерства

інфраструктури України № 49-О від 05.04.2013
року «Про звільнення ОСОБА_1.», №51-О від
12.04.2013 року «Про внесення змін до наказу
Міністерства інфраструктури України
від 05.04.2013 рок №49-О» та наказу ДП
«Маріупольський морський торгівельний
порт» №1485/к від 20.05.2013 року «Про
звільнення ОСОБА_1.» , поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, - відмовити у
повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов