УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року Іллічівський районний
суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Пустовойт Т. В .,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» в особі
відокремленого підрозділу
«Приазовські електричні мережі» на дії
державного виконавця, заінтересована
особа - Іллічівський відділ державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в
особі відокремленого підрозділу
«Приазовські електричні мережі»
звернувся до суду зі скаргою на дії
державного виконавця, посилаючись на
те, що постановою серії ВП №41052236 від
05.12.2013 року стягувачеві відмовлено у
відкритті виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№520/43/2012 від 16.01.2012 року відносно ОСОБА_1
з посиланням на те, що виконавчий
документ не відповідає вимогам ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження». Вважає вказану постанову
незаконною та винесеною з порушенням
Закону України «Про виконавче
провадження». Так як згідно ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження» у
виконавчому документі крім інших
можуть зазначатися також інші дані,
якщо вони відомі суду чи іншому органу,
що видав виконавчий документ, зокрема,
дата народження боржника та його
ідентифікаційний номер. А їх
відсутність не є перешкодою у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки вони є необов'язковими
реквізитами виконавчого документу.
Таким чином державний виконавець ДВС
під час вирішення питання про
відкриття виконавчого провадження по
виконанню судового наказу без
обгрунтованої правової підстави
застосував положення ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження».
Внаслідок цього порушено законні
інтереси заявника як учасника
виконавчого провадження. Щодо повної
дати народження і ідентифікаційного
номеру боржника, то ця інформація є
персональними даними фізичних осіб.
Просить визнати дії державного
виконавця ВДВС щодо винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження такими, що не
відповідають Закону України «Про
виконавче провадження», визнати
незаконною вказану постанову та
зобов'язати державного виконавця
усунути допущені порушення закону
шляхом скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

В судове засідання представник
заявника не з'явився, надавши до суду
письмову заяву про розгляд справи в
його відсутність. Вимоги, заявлені в
скарзі підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник Іллічівського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції до судового засідання не
з'явився, з невідомих суду причин, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Судом встановлені наступні обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

16.01.2012 року Іллічівським районним судом
міста Маріуполя Донецької області
видано судовий наказ №520/43/2012 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Донецькобленерго» в особі
Приазовських електричних мереж
заборгованості за спожиту електричну
енергію в сумі 222,13грн., судового збору в
сумі 94,10грн.

05.12.2013 року державним виконавцем
Іллічівського відділу державної
виконавчої служби ОСОБА_3, винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу №520/43/2012 від
16.01.2012 року щодо боржника ОСОБА_1.

Постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження винесена на
підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» через те, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», п.3.3 Інструкції
з організації примусового виконання
рішення, п.2 Положення про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України,
виконавчий лист має відповідати
вимогам виконавчого документа,
встановленим Законом України «Про
виконавче провадження».

Згідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження» у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо; 4) резолютивна частина
рішення; 5) дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням; 6) строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Тобто приписами указаної статті
передбачені вимоги щодо виконавчого
документу, зазначення яких є як
обов'язковими так і такими, що
ідентифікують стягувача та боржника
(якщо вони відомі суду чи іншому органу,
що видав виконавчий документ) чи можуть
сприяти примусовому виконанню
виконавчого документа.

Посилання в постанові про відмову у
відкритті виконавчого провадження на
положення ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження», як на підставу
відмови у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку з наявністю інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження, не можна визнати
обґрунтованим, оскільки судовий наказ
містить основні його реквізити,
передбачені ч. 2 ст. 103 ЦПК України, дату
видачі судового наказу стягувачу, дату
набрання судовим наказом законної сили
та строк пред'явлення судового наказу
до виконання, судовий наказ підписаний
суддею, скріплений гербовою печаткою.

Суд приходить до висновку, що
відсутність ідентифікаційного номера
боржника і повної дати народження у
судовому наказі, які не були відомі
суду під час розгляду справи, не є
обставиною, яка надала б державному
виконавцю підстави для винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження, передбаченою
ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до п.14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 р. №
14 «Про практику розгляду судами скарг
на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі наявності передбачених
законодавством обставин, які
виключають можливість здійснення
виконавчого провадження.

При розгляді скарги судом не
встановлено обставин, які виключають
можливість здійснення виконавчого
провадження.

У зв'язку із чим виданий 16.01.2012 року
Іллічівським районним судом міста
Маріуполя Донецької області судовий
наказ №520/43/2012 є таким, що оформлений
відповідно до вимог законодавства, а
дії державного виконавця Челнакової
Ю.О. з винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження по
виконанню вказаного судового наказу -
неправомірними.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.18, 19, 26 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року N 606-XIV, ст.386-388 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в
особі відокремленого підрозділу
«Приазовські електричні мережі» на дії
державного виконавця задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Іллічівського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції ОСОБА_3 по
винесенню постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження по
виконанню судового наказу №520/43/2012,
виданого 16.01.2012 року Іллічівським
районним судом міста Маріуполя
Донецької області, неправомірними.

Визнати незаконною постанову серії ВП
№41052236, винесену 05.12.2013 року державним
виконавцем Іллічівського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції ОСОБА_3 про відмову у прийнятті
до провадження та відмову у відкритті
виконавчого провадження по виконанню
судового наказу №520/43/2012, виданого
16.01.2012 року Іллічівським районним судом
міста Маріуполя Донецької області.

Зобов'язати Іллічівського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції усунути допущені порушення
закону шляхом скасування постанови
серії ВП №41052236, винесеної державним
виконавцем Іллічівського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції ОСОБА_3 05.12.2013 року про відмову у
прийнятті до провадження та відмову у
відкритті виконавчого провадження по
виконанню судового наказу №520/43/2012,
виданого 16.01.2012 року Іллічівським
районним судом міста Маріуполя
Донецької області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства
«Донецькобленерго» в особі
Приазовських електричних мереж
заборгованості за спожиту електричну
енергію в сумі 222,13грн., судового збору в
сумі 94,10грн.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Донецької області
через Іллічівський районний суд міста
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги на ухвалу
суду протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при її розгляді протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя: Т. В. Пустовойт