Справа №2-297/11 23.01.2014 23.01.2014 23.01.2014
Провадження №22-ц/784/390/14
Провадження № 22ц/784/390/2014
Головуючий у першій інстанції: Непша
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

іменем України

23 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В.,

Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання
Свіщук О.В.,

за участі: позивача ОСОБА_4,

відповідачки ОСОБА_5, її представника
ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 5 грудня 2013 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод
у користуванні жилим і нежилим
приміщенням та вселення,

в с т а н о в и л а:

В березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні жилим і
нежилим приміщенням та вселення.

Позивач зазначав, що йому на праві
власності належить 1/2 частина
житлового будинку з господарськими
спорудами та будівлями АДРЕСА_1.
Власником іншої 1/2 частини вказаного
будинку є відповідачка. Рішенням
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 11 березня 2009 року
проведено реальний розподіл вказаного
житлового будинку та визначений
порядок користування земельною
ділянкою, виділеною для обслуговування
вказаного будинку.

Посилаючись на те, що відповідачка
чинить йому перешкоди у користуванні
належною йому часткою спірного будинку
та не віддає йому ключі від цього
будинку та калитки, уточнивши позовні
вимоги, позивач просив суд зобов'язати
відповідачку підключити опалення до
літньої кухні, усунути перешкоди у
користуванні належною йому 1/2 часткою
спірного будинку, шляхом демонтажу
дверних блоків та їх закладення в
приміщенні 1-3 між приміщеннями 1-3 і 1-9 та
1-3 і 1-7, зобов'язати звільнити гараж та
передати ключі від калитки, а також
вселити його до спірного будинку.

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 5 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду, просив
його скасувати та ухвалити нове, по
суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 належить по ? частині будинку
АДРЕСА_1. При цьому, в спірному будинку
постійно проживає лише відповідачка.
ОСОБА_4 має інше постійне місце
проживання.

Позивач поставив питання про
зобов'язання відповідачку підключити
опалення до літньої кухні, звільнити
гараж, передати ключі від калитки, а
також усунути перешкоди у користуванні
належною йому часткою спірного
будинку, шляхом переобладнання
приміщення 1-3 та вселення його до
спірного будинку.

В апеляційному суді позивач наполягав
лише на вимогах про вселення,
пояснивши, що інші його вимоги було
виконано ще до постановлення рішення
судом першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 358 та ч. 1
ст. 364 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. Співвласник має право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності

Як вбачається з матеріалів справи,
реальний поділ спірного будинку
сторонами не проводився.

Отже, на час розгляду справи, будинок
знаходиться в спільній частковій
власності сторін.

За таких обставин, та враховуючи
положення статей 358 та 364 ЦК України,
колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_4
про вселення в спірний будинок, до
вирішення питання про реальний поділ
цього будинку між співвласниками, є
передчасними та задоволенню не
підлягають.

Посилання позивача на те, що реальний
поділ спірного будинку вже встановлено
рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 11 березня 2009 року, яким
задоволено позов ОСОБА_4 про поділ
вказаного будинку, є необґрунтованими,
оскільки вказане рішення скасовано
ухвалою того ж суду від 12 травня 2011 року
у зв'язку з нововиявленими обставинами,
а позов ОСОБА_4 залишено без розгляду за
його заявою.

Таким чином, основний висновок суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову, є
правильним.

Доводів, які б спростовували висновки
суду чи доводили б порушення ним норм
матеріального або процесуального
права, апеляційна скарга не містить.
Тому підстав для скасування судового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 5 грудня 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього дня протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: