Номер провадження: 22-ц/785/1871/14
Головуючий у першій інстанції Свячена
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич
Н.Д.

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Одеської
міської ради на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 11 червня 2010
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя і визнання права власності на
нежиле приміщення підвалу,

ВСТАНОВИЛА:

11.05.2010 року, ОСОБА_2, звернулась із
позовом до ОСОБА_3 про визнання права
власності на нежиле приміщення підвалу
площею 215,1 м2 по АДРЕСА_1.

Позов обгрунтовано тим, що вона з
відповідачем перебуває у шлюбі з 1999
року і у шлюбі вони набули рухоме та
нерухоме майно, зокрема спірне нежиле
приміщення підвалу.

Посилаючись на те, що останнім
часом між ними виникають
непорозуміння з питань сімейного
життя, вона з відповідачем досягла
угоди щодо поділу майна, крім нежилого
приміщення підвалу, зазначене нежиле
приміщення підвалу набуто у 2007 році і
відновлене за її особисті кошти,
позивачка просила позов задовольнити.

Відповідач позов визнав.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 11.06.2001 року позов
задоволено: суд визнав за позивачкою
право власності на нежиле приміщення
підвалу площею 215,1 м2 по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Одеська міська
рада (далі-ОМР), яка не приймала
участі у справі, просить рішення суду
скасувати, постановити нове рішення
про відмову у позові, посилаючись на
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи,
незаконність визнання права власності
на частину майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади м. Одеси.

Сторони не з'явились у засідання
колегії суддів.

Позивачка і відповідач тривалий
час, з грудня 2013 року, ухиляються від
явки у засідання колегії суддів,
змінили місце реєстрації, однак за
новим місцем реєстрації не проживають
(за повідомленням працівників
поштового зв'язку будинок зруйновано),
за попереднім місцем реєстрації
сторони також не отримують поштову
кореспонденцію (а.с.156,157,160,159,165-168,173-187).

За змістом ст. 77 ч.1 ЦПК України,
сторони зобов'язані повідомляти суд
про зміну свого місця проживання
(перебування, знаходження) або
місцезнаходження під час провадження у
справі. У разі відсутності заяви про
зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому
судові адресу і вважається
доставленою, навіть якщо особа за цією
адресою більше не проживає або не
знаходиться.

Зважаючи на викладене, сповіщення,
яке суд направив позивачці і
відповідачу про виклик у судове
засідання на 12.06.2014 року за останньою
відомою суду адресою їхньої
реєстрації,

2

вважається доставленим належним чином.

Рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення на підставі ст. 309 ч1.
п.п.3,4 ЦПК України.

Згідно зі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Позивачка просила визнати за нею
право власності на нежиле приміщення
підвалу по АДРЕСА_1 з тих підстав, що
спірне нерухоме майно придбано у
період шлюбу і відмовлено виключно за
її особисті кошти (а.с.3,4).

Між сторонами виникли цивільні
правовідносини, які регулюються ЦК
України і СК України.

Правом власності є право особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема на
підставі правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом (ст. ст. 316 ч.1, 328 ЦК
України).

Глави 7 і 8 СК України регулюють
право особистої приватної власності
дружини та чоловіка й право спільної
сумісної власності подружжя.

Встановлено, що Одеська міська
рада, на підставі свідоцтва про
право власності від 11.04.2008 року, є
власником нежилих підвальних
приміщень площею 49,6 м2 по АДРЕСА_1
(а.с.137-140).

Згідно технічного паспорта
нежилого підвального приміщення по
АДРЕСА_1 станом на 24.10.2007 року розмір
підвального приміщення становив 49,6м2
(а.с.137-139).

У 2010 році позивачка замовила і
отримала в ПП "Дельта-Консалтінг"
висновок про можливість збереження
виконаної реконструкції і подальшої
експлуатації нежилих приміщень
підвалу у житловому будинку по АДРЕСА_1
(а.с.24-38).

Внаслідок реконструкції розмір
підвального приміщення склав 215,1м2.

Позивачка, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК
України, належними та допустимими
доказами не довела правомірність
набуття нею у період шлюбу із
відповідачем права власності на
нежиле приміщення підвалу площею 49,6 м2
або площею 215,1 м2 по АДРЕСА_1.

У справі відсутні будь-які докази
того, що сторони, як подружжя, або
позивачка особисто, у встановленому
законом порядку (на підставі правочину,
відповідно до закону або на підставі
рішення суду) правомірно набули право
власності на нежиле приміщення підвалу
(площею 49,6м2 або 215,1м2) по АДРЕСА_1.

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції дійшов необгрунтованого
висновку про задоволення позову.

В силу ст. 174 ч.4 ЦПК України, колегія
суддів не приймає до уваги визнання
відповідачем позову, оскільки у даному
випадку визнання відповідачем позову,
який не грунтується на доказах,
суперечить закону і порушує права
територіальної громади м.Одеси в особі
Одеської міської ради.

Оскільки позивачка, належними та
допустимими доказами не довела своїх
вимог, колегія суддів відмовляє у
позові за його недоведеністю.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції впливає на права
територіальної громади м. Одеси в особі
ОМР, яка є власником частини нежилого
приміщення підвалу по АДРЕСА_1.

Приймаючи до уваги, що рішення суду не
відповідає обставинам справи і вимогам
закону, апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1
п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської міської
ради - задовольнити.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 11 червня 2010 року -
скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до
ОСОБА_3 про

3

визнання права власності на нежиле
приміщення підвалу площею 215,1 м2 по
АДРЕСА_1.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Рішення апеляційного суду може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України із розгляду цивільних та
кримінальних справи протягом двадцяти
днів з дня набрання рішенням законної
сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області Л.Г.
Ващенко

Л.М. Вадовська

Н.Д. Плавич