№2/257/1657/14
№ 257/5076/14-ц
02 липня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні власністю та
визнання особи, такою, що втратила
право користування житловою площею,
суд -
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
суду із позовом до відповідача ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
власністю та визнання особи, такою, що
втратила право користування житловою
площею в квартирі АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що на підставі свідоцтва про
право власності на житло, яке видано
Донецьким орендним заводом «Точмаш»
26 серпня 1993 року та
зареєстрованого в КП «Бюро технічної
інвентаризації міста Донецька» від
08 грудня 1993 року за
реєстровим номером 7/5-641 позивачі є
власниками зазначеної квартири.
Відповідач ОСОБА_3 вселилась та була
зареєстрована у спірній квартирі в
якості члена сім'ї позивача. Проте з
листопада 2006 року і до теперішнього
часу відповідач в спірній квартирі не
проживає, оскільки шлюбні стосунки між
сином позивачів - ОСОБА_4 та
відповідачкою ОСОБА_3 були припинені,
після чого ОСОБА_3 переїхала проживати
в м.Пермь, РФ. Оскільки відповідач з
листопада 2006 року в спірній квартирі не
проживає без поважних причин, плату за
користування житлом та комунальними
послугами в спірному жилому приміщенні
не вносить, позивачі вважають її такою,
що втратила право користування
житловою площею в зазначеній квартирі
з підстав ст.ст.71, 72 ЖК України.
Позивач ОСОБА_1 надала суду
заяву, в якій вказала, що позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, не
заперечує проти винесення заочного
рішення(а.с.27) та додатково пояснила, що
з 25 грудня 1999 року її син ОСОБА_4
перебував в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3. Від цього шлюбу мають
неповнолітню дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В січні 2000 року відповідач
була зареєстрована в квартирі, як член
сім'ї та фактично проживала до 06
листопада 2006 року. Після чого, в
листопаді 2006 року забрала дитину та
виїхала на постійне місце мешкання у
м.Пермь, РФ, точної адреси нам не відомо.
Шлюб між мої сином та відповідачем
Київським районним судом м.Донецька
було розірвано в лютому 2008 року, але
фактично подружні стосунки між ними
припинені та відповідач не мешкає в
спірній квартирі з листопаді 2006 року.
Син надсилає грошові перекази на
утримання дитини в м.Пермь, Росія на
ім'я ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 надала суду
заяву, в якій вказав, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та не
заперечує проти винесення заочного
рішення(а.с.28).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, про час, день та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином(а.с.26), від неї не
надійшло повідомлення про причини
неявки, тому враховуючи, що позивачі не
заперечують проти ухвалення заочного
рішення, суд відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК
України вважає необхідним розглянути
справу на підставі наявних у справі
доказів з ухваленням заочного рішення.

Суд, заслухавши позивачів, дослідивши
письмові докази, що є в матеріалах
справи, вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні власністю та визнання
особи, такою, що втратила право
користування житловою площею підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
яке видано Донецьким орендним заводом
«Точмаш» 26 серпня 1993 року та
зареєстрованого в КП «Бюро технічної
інвентаризації міста Донецька» від 08
грудня 1993 року за реєстровим номером
7/5-641 позивачі є власниками квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7)
та згідно паспортів позивачі
зареєстровані в зазначеній
квартирі(а.с.15-16).

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 вселилась та була зареєстрована
у зазначеній квартирі у встановленому
законом порядку в якості члена сім'ї
власників квартири, а тому відповідно
до ст.ст.150, 156 ЖК України набула право на
жилу площу в цій квартирі, що
підтверджується довідкою КП «Служби
єдиного замовника Київського району
м.Донецька» з місця проживання (а.с.11).
05.02.2008 року відповідач ОСОБА_3
звернулась до Київського районного
суду м.Донецька з позовом до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу, в якому зазначила, що
між ними 25.12.1999 року був зареєстрован
шлюб, від якого вони мають неповнолітню
дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні
стосунки між ними припинені у
листопаді 2006 року(а.с.8). Рішенням
Київського районного суду м.Донецька
від 13 лютого 2008 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 шлюб було розірвано(а.с.9), про що
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції у м.Донецьку в Книзі реєстрації
розірвань шлюбів зроблено відповідний
актовий запис за № 72 від 04.03.2008
року(а.с.10). Відповідно до заяв на
відправлення переказів від 24.10.2013 р.,
20.02.2014р. ОСОБА_4 надсилаються грошові
перекази, в інформації про отримувача
зазначена ОСОБА_3, переказ безадресний -
Росія, м.Пермь(12-14).

Відповідно до ст.156 ч. 4 ЖК України у разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
ст. 162 ЖК України.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач, переставши бути членом
сім'ї власників спірної квартири, за
відсутності угоди між нею та
власниками квартири про безоплатне
користування жилим приміщенням, мала
реалізувати своє право на жилу площу в
спірній квартирі як наймач жилого
приміщення, уклавши у встановленому
законом порядку договір найму цього
жилого приміщення з відповідною
оплатою квартирної плати та плати за
комунальні послуги.

Відповідно до ст. 163 ЖК України у
разі тимчасової відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених ч.1, п.1 и 5 ч.3, ч.4 ст. 71 ЖК
України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.405
ЦК України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач, яка була відсутня в спірній
квартирі без поважних причин більше
року, втратила право на жилу площу в цій
квартирі, та відсутні достовірні
підстави для визнання поважними причин
її відсутності в зазначеній квартирі.

Суд встановив, що реєстрація
відповідача в спірній квартирі,
належній позивачам, порушує законні
права позивачів на власність та житло,
гарантовані ч.ч.1, 4 ст.41, чч.1, 3 ст.47
Конституції України.

Тому суд вважає позовні вимоги
про визнання відповідача такою, що
втратила право користування житловою
площею, законними, обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ч.ч.1, 4 ст.41,
чч.1, 3 ст.47 Конституції України, ст.ст.71
ч.1, 150 ч.1, 156 ч.4, 162 ч.1, 2, 163 ч.1, 2, 191 ЖК
України, ч.2 ст.405 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
власністю та визнання особи, такою, що
втратила право користування житловою
площею - задовольнити.

ОСОБА_3 визнати такою, що втратила право
користування житловою площею у
квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на заочне
рішення може бути подано до
Апеляційного суду Донецької області
через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: