АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Семенюк Т.А.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», поданою через
представника ОСОБА_1, на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 08 серпня 2014 року про
ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», третя особа: тимчасовий
адміністратор Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
Жуковська Валентина Борисівна про
зміну причин звільнення, стягнення
вихідної допомоги, середнього
заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 07.10.2013 року стягнуто з
ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_2
вихідну допомогу в розмірі 18 534, 42 грн.
та середній заробіток за час затримки
розрахунку 334 487, 04 грн..

14.05.2014 року ПАТ «КБ «Надра» подало заяву
про ухвалення додаткового рішення
посилаючись на те, що суд у рішенні не
зазначив про те, що сума вихідної
допомоги в розмірі 18 534, 42 грн та сума
середнього заробітку за час затримки
розрахунку 334 487, 04 грн. вказані без
урахування податку з доходів та інших
обов'язкових платежів.

Справа 761/17479/13 Апеляційне провадження
№ 22-ц-796/12108/2014 Головуючий
у суді першої інстанції: Волокітіна
Н.Б.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.Ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 08.08.2014 року в задоволенні
заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
ПАТ «КБ «Надра» через представника
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції. Посилається на
неправильне застосування норм
процесуального права. А саме, в рішенні
суду не зазначено точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
оскільки не вказано, що ця сума
показана без утримання обов'язкових
податків та зборів. Відсутність такої
вказівки призводить до покладення на
них обов`язку сплати податку та
обов`язкових платежів з коштів
товариства, а не із виплат, які
присуджені позивачу. Проте, законом
передбачено, що сплата таких платежів
має відбуватися шляхом утримання цих
сум із заробітку з подальшим
перерахуванням податку до бюджету.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_1 підтримала апеляційну
скаргу та просила її задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_6 просив
апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу
суду першої інстанції залишити без
змін.

Інші сторони в судове засідання не
з`явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку, причини неявки не
повідомили, у зв`язку з чим колегія
суддів вважає за можливе розгляд
справи у їх відсутності, за правилами ч.
2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
ухвалення додаткового рішення, суд
першої інстанції виходив з відсутності
правових підстав для ухвалення
додаткового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим у справі обставинам та
нормам процесуального права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо суд, вирішив питання про право, не
зазначивши точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати.

Згідно з ч. 2 цієї статті заяву про
ухвалення додаткового рішення може
бути подано до закінчення строку на
виконання рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 65 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
виконання судового рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи боржник є
податковим агентом, який виконує
судове рішення, з відрахуванням
податку на доходи фізичних осіб та
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування із сум,
що належать до виплати стягувачу.

Враховуючи, що Законом України «Про
виконавче провадження» визначено
порядок відрахуванням податку на
доходи фізичних осіб та єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування із сум, що
належать до виплати стягувачу, а також
ту обставину, що рішення суду виконане
у повному обсязі, що не заперечувалося
представником апелянта у судовому
засіданні суд першої інстанції дійшов
правильних висновків про відсутність
підстав, визначених ст. 220 ЦПК України
для ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що ухвала суду
першої інстанції є законною та
обґрунтованою і не може бути скасована
з підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 08 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді