Дата документу 19.07.2014 Справа № 554/3871/14-ц
Провадження № 4-с/554/41/2014
Єдиний унікальний номер: 554/3871/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року суддя
Октябрського районного суду м. Полтави
Тімошенко Н.В., розглянувши скаргу ПАТ
«Банк «Київська Русь» в особі
Полтавського центрального відділення
ПАТ «Київська Русь» на дії державного
виконавця,

встановила:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою
на дії державного виконавця,
посилаючись на те, що старший державний
виконавець Октябрського ВДВС
Полтавського МУЮ всупереч вимогам,
передбаченим ч. 4 ст. 58 ЗУ «Про виконавче
провадження», виніс постанову від
14.03.2014 року не про призначення
рецензента, а встановив, що ринкова
вартість транспортного засобу не
робилась, та керуючись ч. 1 ст. 13 ЗУ «Пре
виконавче провадження», яка не повинна
бути застосована в даному випадку
призначив не рецензента, а експерта для
встановлення початкового звіту про
ринкову вартість транспортного засобу,
що в свою чергу є порушенням порядку
проведення виконавчого провадження.

Сторони у судове засідання не
з'явились.

Суддя, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про задоволення
скарги.

Суддею встановлено, що 21 серпня 2007 року
між Акціонерним банком «Київська Русь»
(нині після змін - Публічне акціонерне
товариство «Банк «Київська Русь», далі
по тексту - Банк, Стягував,
Заставодержатель) з одного боку та
ОСОБА_1 (далі по тексту - Боржник,
Заставодавець) з іншого боку, був
укладений кредитний договір № 398-01-07-2
(далі по тексту - Кредитний договір),
згідно з яким Банк надав боржнику
кредит в сумі 195500,00 грн. (сто дев'яносто
п'ять тисяч п'ятсот гривень 00 коп.) для
придбання автомобіля марки FORD GALAXY 2.0
строком з 21 серпня 2007 року по 21 серпня
2012 року, зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами у
розмірі 17 % (сімнадцять) річних.

21 серпня 2007 року між Банком та
Боржником було укладено Договір
застави № 397-01 (далі по тексту - Договір
застави) в рахунок забезпечення вимоги
по кредитному договору. Предметом
застави є автомобіль - марки FORD GALAXY 2.0,
2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_3 (далі по
тексту - предмет застави, транспортний
засіб).

Відповідно до п. 1.3 Договору застави
предмет застави належить Боржнику на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу ВІС № 030002,
виданого 1-им МРВ ДАІ м Полтава 21 серпня
2007.

У зв'язку з невиконанням боржником
покладених на нього зобов'язань по
кредитному договору, Банк 16.06.2011 року
подав до Октябрського районного суду
міста Полтави позовну заяву про
стягнення заборгованості з боржника по
кредиту.

Рішенням Октябрського райсуду
м.Полтави від 05.10.2011 позов публічного
акціонерного банку «Київська Русь» в
особі відділення «Полтавська
регіональна дирекція» ПАТ «Київська
Русь» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задоволений та
стягнуто з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного банку
«Київська Русь» в особі відділення
«Полтавська регіональна дирекція» ПАТ
«Київська Русь» заборгованість за
кредитним договором №398-01-07-2 від 21.08.2007
року в сумі 147325,09 грн., витрати по оплаті
державного мита в сумі 1473,25 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі
120,00 грн., всього - 148918,34 грн..

Рішення Октябрського райсуду набрало
законної сили 17.11.2011 року та оскаржене
не було.

На підставі рішення суду було видано
30.11.2011 року виконавчий лист про
стягнення заборгованості з боржника.

24.09.2012 року до Октябрського ВДВС
Полтавського МУЮ подано заяву про
відкриття виконавчого провадження та
перелік додатків до заяви.

05.10.2011 року державним виконавцем
Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ
Коноз В.М. винесено Постанову про
відкриття виконавчого провадження №
34571314 по виконавчому листу № 2-4341/11,
виданого 30.11.2011 року про стягнення
заборгованості з боржника.

01.10.2013 року в ході виконавчого
провадження було складено Акт опису та
арешту транспортного засобу FORD GALAXY 2.0,
реєстраційний номер НОМЕР_3.

20.11.2013 року Приватним підприємством
«Центр незалежної оцінки та
експертизи» було складено Звіт про
оцінку майна транспортного засобу.

10.01.2014 року Полтавське центральне
відділення ПАТ "Банк ''Київська Русь''
отримало повідомлення Октябрського
ВДВС Полтавського МУЮ за вих. № 68847 від
31.12.2013 року про оцінку майна, в якому
йшлося про те, що 17.l2.20l3 року до
Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ
надійшов Звіт про оцінку майна
транспортного засобу, в рамках
виконання зведеного виконавчого
провадження № 39988582, а саме автомобіля
марки FORD, модель GALAXY 2.0, типу легковий
універсалі 2007 року випуску, об'ємом
двигуна 1997, сірого кольору, номер шасі
(рами НОМЕР_4, реєстраційний номер
НОМЕР_2, що належить боржнику ОСОБА_1.

Згідно наданого звіту вартість
вказаного майна становить 53 508,00 гри
включаючи ПДВ та 44 590,00 грн. не включаючи
ПДВ.

20.01.2014 року за вих. № 61/48 ПАТ «Банк
«Київська Русь» направило до
Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ
Заперечення на результат оцінки майна
боржника, в якому зазначило, що ПАТ
"Банк" Київська Русь" категорично не
може погодитися з такими результатами
оцінки майна боржника з наступних
підстав.

Мінімальна ринкова грошова вартість на
автомобіль марки FORD, модель GALAXY 2.0, типу
легковий універсал, 2007 року випуску,
відповідно до найбільш авторитетних
Інтернет ресурсів з продажу
автомобілів в Україні avtobazar.ua та auto.ria.ua
на яких реалізується 80 % автомобілів
від загального ринку в Україні
становить 110 000,00 грн., що майже на 70 000,00
грн. більше ніж та, що вказана експертом
при оцінці даного автомобіля.

Відповідно ст. 58 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначення вартості
майна боржника проводиться державним
виконавцем за ринковими цінами, що
діють на день визначення вартості
майна. Для оцінки за регульованими
цінами, оцінки нерухомого майна,
транспортних засобів, повітряних,
морських та річкових суден державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання,
який провадить свою діяльність
відповідно до Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні».

У разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна.

20.03.2014 року до Полтавського
центрального відділення ПАТ «Банк
«Київська Русь» надійшло за вих. № 13080
від 18.03.2014 року повідомлення від
Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про
необхідність провести оплату
проведення рецензування, не зазначаючи
банківські рахунки та суму яка
необхідна для проведення оплати.

Також в повідомленні йшлося про те, що
державним виконавцем винесена
постанова про призначення рецензентом
ПП «Профоцінка» (36000, м. Полтава, бульвар
Конєва, буд. 1 , кв. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Згідно ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про виконавче
провадження» копії постанови
державного виконавця про призначення у
виконавчому провадженні експерта,
спеціаліста або суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
надсилаються сторонам у триденний
строк з дня її винесення.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче
провадження» з метою забезпеченні
електронного документообігу в органах
державної виконавчої служби, ведення
обліку, виконавчих проваджень,
контролю за дотриманням державними
виконавцями вимог законодавства під
час здійснення виконавчих дій, надання
оперативного доступу сторонам
виконавчого провадження до його
матеріалів Міністерство юстиції
України забезпечує функціонування
Єдиного державного реєстру виконавчій
проваджень. Порядок ведення такого
реєстру, умови доступу до нього та
отриманні інформації встановлюються
Міністерством юстиції України.

Згідно відомостей з Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень, Банк
20.03.2014 року дізнався про винесення
державним виконавцем Радченко В.В.
Постанови про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні від 14.03.2013 по
ВП № 34571314. 1

Згідно постанови про призначення
експерта від 14.03.2014 року державний
виконавцем в ходів проведення
виконавчих дій призначено Приватне
підприємство «ПРОФОЦІНКА», який має
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності, видане 02.08.2013 р. за № 15025/13
Фонд державного майна України (строк
дії 02.08.2016) експертом, суб'єктом
оціночної діяльності та доручив
експерту - надати письмовий висновок,
звіт про оцінку майна: транспортного
засобу.

Старший державний виконавець
Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ
Радченко В.В. всупереч вимогам ч. 4 ст. 58
ЗУ «Про виконавче провадження»
(призначення рецензента) встановив, що
ринкова вартість транспортного засобу
не визначена в своїй постанові від
14.03.2014 року та призначив повторно
експерта для виготовлення Звіту про
ринкову вартість майна, однак яка вже
20.11.2013 року була вже складена ПП «Центр
незалежної оцінки та експертизи» та
направлено сторонам повідомлення про
встановлення вартості, яку і 20.01.2014 року
оскаржив Банк та заперечив на її
оцінку.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України від 12
липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні»
рецензування звіту про оцінку майна
(акта оцінки майна) здійснюється на
вимогу особи, яка використовує оцінку
майна та її результати для прийняття
рішень, у тому числі на вимогу
замовників (платників) оцінки майна,
органів державної влади та органів
місцевого) самоврядування, судів та
інших осіб, які мають
заінтересованість ч неупередженому
критичному розгляді оцінки майна, а
також за власного ініціативою суб'єкта
оціночної діяльності. Підставою для
проведення рецензування є письмовий
запит до осіб, які відповідно до цієї
статті мають право здійснювати
рецензування звіту про оцінку майна
(акта оцінки майна).

Відповідно до абз. 4 п. 1 Постанови № 6
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» (надалі по
тексту - ППВССУ № 6) одним із засобів
юридичного захисту сторін виконавчого
провадження при проведенні виконавчих
дій є судовий контроль за виконанням
судових рішень у цивільних справах,
який передбачає, зокрема, можливість
здійснення певних процесуальних дій у
виконавчому провадженні лише з дозволу
суду, а також обов'язок суду розглянути
скарги на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби й позови, що
виникають із відносин щодо примусового
виконання судових рішень.

Згідно абз. 1 п. 3 ППВССУ № 6 при розгляді
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суди повинні враховувати, що
Законом про виконавче провадження
передбачено заборону на зловживання
процесуальними правами під час
здійснення виконавчого провадження.
Так, державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачені Законом про
виконавче провадження заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (частина
перша статті 11), а особи, які беруть
участь у виконавчому провадженні,
зобов'язані сумлінно користуватися
усіма наданими їм правами з метою
забезпечення своєчасного та в повному
обсязі вчинення виконавчих дій
(частина сьома статті 12).

Відповідно до п. 5 ППВССУ № 6 враховуючи
положення статті 383 ЦПК, суб'єктом
оскарження може бути державний
виконавець чи інша посадова особа
державної виконавчої служби, які
представляють орган державної
виконавчої служби, зазначений у статті
3 Закону України «Про державну
виконавчу службу», оскільки відповідно
до частини другої статті 4 цього Закону
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом.

Згідно абз. 1 п. 11 ППВССУ № 6, оскарження
стягувачем рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу або керівника
вищого в порядку підлеглості органу
цієї служби в передбачених Законом про
виконавче провадження випадках не може
бути підставою для відмови у прийнятті
скарги судом, оскільки на ці
правовідносини поширюється юрисдикція
суду (статті 55, 124 Конституції України,
частина перша статті 384 ЦПК).

Відповідно до абз. 1 п. 12 ППВССУ № 6,
скарга на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби подається до суду,
який видав виконавчий документ
(частина друга статті 384 ЦПК), незалежно
від місця виконання судового рішення.

Згідно абз. 1 п. 16 ППВССУ № 6, відповідно
до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби може бути
подано до суду у десятиденний строк, а
при оскарженні постанови про
відкладення провадження виконавчих
дій - у триденний строк, які
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до абз. 2 п. 18 ППВССУ № 6,
виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Наприклад,
суд може зобов'язати державного
виконавця або іншу посадову особу
державної виконавчої службі здійснити
певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав.

Згідно п. 24 ППВССУ № 6, у справах за
скаргами стягувача чи боржника на дії
державного виконавця, пов'язані з
арештом і вилученням майна та
визначенням вартості й оцінки цього
майна, суд перевіряє відповідність цих
дій положенням статей 57, 58 Закону про
виконавче провадження. При цьому судам
необхідно враховувати, що визначення
вартості майна боржника проводиться
самим державним виконавцем зі
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості, крім випадків,
колі застосовуються оцінки за
регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортній
засобів, повітряних, морських та
річкових суден. При складності
визначення вартості майна (окремих
предметів) чи наявності у боржника або
стягувача заперечень проти передачі
арештованого майна боржника для
реалізації за ціною, визначеною
державний виконавцем, до участі у
виконавчому провадженні і проведення
оцінки за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден залучається суб'єкт
оціночної діяльності - суб'єкт
господарювання, який провадить свою
діяльність відповідно до Закону
України від 12 липня 2001 року № 2658- III «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні».

При цьому суди мають враховувати, що
суб'єкт оціночної діяльності є
учасником виконавчого провадження, а
не посадовою особою державної
виконавчої служби і його звіт про
оцінку майна є результатом практичної
діяльності фахівця-оцінювача, а не
актом державного органу. Тому вимоги
заявника в частині оскарження оцінки
майна, визначеної за результатами
рецензування, підлягають розгляду у
порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого
провадження розглядаються не у
позовному проваджені, а як оскарження
рішення державного виконавця про
оцінку майна ї процесуальному порядку,
передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки
є процесуальною дією державного
виконавця незалежно від того, яка
конкретно особа (сам державний
виконавець, залучений ним суб'єкт
оціночної діяльності чи особа, яка
рецензувала звії про оцінку майна)
здійснювала відповідні дії, так як
виконавчо-процесуальні відносини
виникли між сторонами виконавчого
провадження та державним виконавцем і
між державним виконавцем та суб'єктом
оціночної діяльності.

Відповідно до статті 383 Цивільного
процесуального кодексу України,
сторона виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідна до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно частин 1,2 статті 384 Цивільного
процесуального кодексу України, скарга
може бути подано до суду безпосередньо
або після оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Скарга подається до
суду, який видав виконавчий документ.

Ураховуючи те, що державний виконавець
Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ
всупереч вимогам, передбаченим ч. 4 ст. 58
ЗУ «Про виконавче провадження», виніс
постанову від 14.03.2014 року не про
призначення рецензента, а встановив, що
ринкова вартість транспортного засобу
не робилась, та керуючись ч. 1 ст. 13 ЗУ
«Пре виконавче провадження», яка не
повинна бути застосована в даному
випадку призначив не рецензента, а
експерта для встановлення початкового
звіту про ринкову вартість
транспортного засобу, що в свою чергу є
порушенням порядку проведення
виконавчого провадження, скарга
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст.
11, 18, 19, 25, 26, 82 Закону України «Про
виконавче провадження», суддя

ухвалила:

Скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь» в
особі Полтавського центрального
відділення ПАТ «Київська Русь», -
задовольнити.

Постанову старшого державного
виконавця Октябрського ВДВС
Полтавського МУЮ Радченка Віталія
Вікторовича від 14.03.2014 року по
виконавчому провадженню № 34571314 про
призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання ПП «Профоцінка»,
винесеної на підставі ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про виконавче провадження» -
скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

СуддяН.В. Тімошенко