У Х В А Л А

Іменем України

"21" січня 2014 р.

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі головуючого
судді                              М
армаша В.Я.

при секретарі

Магеровській Ю.Я.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Львові заяву відповідача
ОСОБА_1 про визнання виконавчого
документа таким, що не підлягає
виконанню у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх
осіб: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Агросвіт», Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Племптахорепродуктор «Сокальський»
про стягнення заборгованості за
кредитними договорами, суд -

в с т а н о в и в:

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 08.07.2011р. позов задоволено,
вирішено стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2
солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк»
14663706,89 грн. боргу за кредитними
договорами № 0, № 0, № 0,
№ 0, № 0, № 0 із
додатковими угодами від 09.09.2009р. та 1820
грн. судових витрат у справі.
Вищестоящими судовими інстанціями
вищезазначене рішення залишено без
змін.

На виконання цього рішення
Личаківським районним судом м. Львова
були видані виконавчі листи щодо
боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, на підставі
яких державним виконавцем відкрито
виконавче провадження про стягнення
заборгованості солідарно.

До суду звернувся боржник ОСОБА_1 із
заявою про визнання таким, що не
підлягає виконанню виконавчого листа
№ 2-3391 від 25.01.2012 року, виданого
Личаківським районним судом м. Львова
про стягнення з нього заборгованості
за кредитними договорами.

Свою заяву мотивує тим, що ухвалами
господарського суду Львівської
області від 26.03.2013 року та від 26.06.2013р.
боржників за кредитними договорами
(ТзОВ «Племптахорепродуктор
«Сокальський», ТзОВ «Компанія
«Агросвіт») визнано банкрутами у
порядку, встановленому ст. 51 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», внаслідок
чого їх ліквідовано. Тому зобов’язання
по кредитних договорах було припинено
згідно ст. 609 ЦК України. Вказані
обставини, на його думку, є підставою
для визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню, про що і
просить суд постановити ухвалу.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з’явилися, хоча
належним чином повідомлялися про час
та місце розгляду заяви, причин неявки
не повідомляли, їх неявка не
перешкоджає вирішенню даного питання.

Дослідивши письмові документи, суд
приходить до висновку, що заява про
визнання виконавчого документа таким,
що не підлягає виконанню, задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦПК України
передбачено, що суд який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника, виправити
помилку допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом.

В судовому засіданні встановлено, що на
виконання рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 08.07.2011р.
Личаківським районним судом м. Львова
було видано виконавчі листи щодо
боржників, на підставі яких державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження.

Ухвалами господарського суду
Львівської області від 26.03.2013 року та
від 26.06.2013р. боржників за кредитними
договорами (ТзОВ
«Племптахорепродуктор «Сокальський»,
ТзОВ «Компанія «Агросвіт») визнано
банкрутами у порядку, встановленому ст.
51 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», внаслідок
чого їх ліквідовано.

Згідно із ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства в
Україні є обов’язковість рішень суду.
Ця норма Конституції закріплена і в
ст.14 ЦПК України, відповідно до якої
судові рішення, що набрали законної
сили, обов’язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України
встановлено, що суд може визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, якщо його було видано
помилково, якщо обов’язок боржника
відсутній повністю чи частково у
зв’язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою, з інших причин.

На день ухвалення судом рішення у
справі обов’язок заявника як
поручителя добровільним виконанням
припинено не було і будь-які інші
підстави для невиконання ним рішення
суду були відсутні.

Ні наявність рішення господарського
суду про визнання банкрутом
позичальників, ні затвердження
ліквідаційного балансу не є перешкодою
для проведення стягнення за
виконавчими документами, так як усі
рішення згідно ст. 129 Конституції
України є обов’язковими до виконання,
а відтак задоволення судом заяви
ОСОБА_1 як боржника призведе до
порушення прав ПАТ «УкрСиббанк» як
стягувача.

Оскільки зобов’язання не виконане, то
ПАТ «УкрСиббанк» має право вимагати
сплати заборгованості за кредитним
договором від заявника як поручителя і
солідарного боржника на підставі
виданого судом виконавчого документа.

Письмові доводи заявника, що у зв’язку
з припиненням діяльності юридичних
осіб припинилася і його порука
необґрунтовані, оскільки сума
заборгованості була стягнута з
відповідача судовим рішенням від 08.07.2011
року до ліквідації юридичних осіб
боржників-позичальників, а тому суд
приходить до висновку про необхідність
відмови у задоволенні заяви про
визнання виконавчого документа таким,
що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 129 Конституції України,
ст.ст. 14, 209-210, 368, 369 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1
про визнання виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Агросвіт», Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Племптахорепродуктор «Сокальський»
про стягнення заборгованості за
кредитними договорами – відмовити у
зв’язку з її безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга в строки і порядку, передбачені
ст. ст. 294, 296 ЦПК України, до
апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд.

Суддя

Мармаш В.Я.