Номер провадження 2/754/1202/14
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2014 року Деснянський районний
суд міста Києва

в складі головуючого судді
Ярошенко С.В.,

при секретарі
Ткаченко Т.І.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа КП ЖЕК-306, про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
відшкодування матеріальної шкоди,
посилаючись на те, що 02.02.13 року з вини
відповідачів, які є власником квартири
АДРЕСА_2, залито його квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та, уточнивши позовні вимоги,
просив стягнути з відповідача майнову
шкоду в розмірі 10 711 грн., моральну шкоду
у розмірі 5 000 грн. та судовий збір.

ОСОБА_2 проти задоволення позову
заперечувала.

Інші відповідачі та третя особа в
судове засідання не з'явилися, про час і
місце судового засідання повідомлені
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши письмові
докази по справі, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 02.02.13 року
сталося залиття квартири АДРЕСА_1, 1/3
частина якої належить ОСОБА_1 на праві
власності, що підтверджується
відповідним свідоцтвом від 04.07.96 року.

В судовому засіданні встановлено, що
залиття квартири позивача сталося з
вини відповідача, що підтверджується
актом, комісією ЖЕК-306 від 13.02.13 року.
Встановлено, що залиття відбулося з
причини халатного відношення
мешканців квартири АДРЕСА_2 до
сантехнічного обладнання.

Власниками вказаної квартири є ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями,
затверджені постановою Кабінету
міністрів України від 08.10.1992р. № 572,
власники квартир, наймачі та
орендаторі зобов'язані
використовувати приміщення житлових
будинків за призначенням,
забезпечувати збереження жилих і
підсобних приміщень квартир та
технічного обладнання будинків,
дотримувати правил пожежної безпеки.
При появі несправностей у квартирі
вживати заходів до їх усунення
власними силами або силами підприємств
по обслуговуванню житла.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України,
шкода завдана майну фізичної чи
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу заподіяна шкода - відбулося
залиття квартири з вини відповідача,
який є власником квартири АДРЕСА_2.

Згідно Звіту оцінки збитків,
завданих власнику квартири внаслідок
залиття № 67/13 від 04.07.13 року вартість
майнової шкоди, нанесеної
конструктивним елементам квартири
АДРЕСА_1 після її залиття, становить 10 711
грн.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги позивача про стягнення
матеріальної шкоди підлягають
задоволенню.

Щодо стягнення з відповідачів на
користь ОСОБА_1 моральної шкоди судом
встановлено наступне.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.
4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому ця
шкода полягає, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

ОСОБА_1 не навів належного
обґрунтування позовних вимог
немайнового характеру, не зазначив
докази, що підтверджують позовні
вимоги в цій частині, не вказав з яких
саме міркувань він виходив, визначаючи
розмір суми відшкодування моральної
шкоди, та якими доказами це
підтверджується. Суд приходить до
висновку, що в задоволенні вимоги про
відшкодування моральної шкоди слід
відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, на
користь позивача підлягає стягненню
229,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 10 711 грн. та
судовий збір у сумі 229,40 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя