УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві Торбинської О.М.
на постанову про відкриття виконавчого
провадження,

встановив:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла вказана скарга, в якій
скаржник просить скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
державного виконавця Торбинської О.М.
(виконавче провадження № 43622326) від
06.06.2014 року. В своїх обґрунтуваннях
послався на те, що 06.06.2014 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2-146/2011, виданого
21.04.2011 року Дніпровським районним судом
м. Києва про стягнення з нього на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості в сумі 936 627,49 грн.
Вказаний виконавчий лист був виданий
на підставі рішення Дніпровського
районного суду м. Києва, яке вступило в
силу 11.02.2011 року. Як вбачається з
постанови про відкриття виконавчого
провадження, заяву про примусове
виконання виконавчого листа подано
04.06.2014 року, тобто, після спливу
трирічного строку на його подання (ЗУ
«Про виконавче провадження від 01.01.2011
року). Тому вважає, що постанова про
відкриття виконавчого провадження є
неправомірною, та підлягає скасуванню.
Оскаржувана постанова отримана ним по
пошті 07.07.2014 року.

В судове засідання скаржник не
з'явився, представник надав додаткові
пояснення та просив проводити розгляд
справи за його відсутності. У
додаткових пояснення зазначив, що
після ознайомлення з наданими
державним виконавцем запереченнями, їм
стало відомо, що строки пред'явлення
виконавчого документи до виконання не
порушені через те, що зазначений
виконавчий документ раніше вже був
пред'явлений до виконання, після чого
був повернутий стягувану без виконання
у зв'язку з відсутністю майна у
боржника. А тому не заперечував, що
підстави скасування спірної постанови,
які вказані у скарзі, не є на теперішній
час обґрунтованими, а тому з даних
підстав скасування постанови не
вбачається за можливе. Натомість,
вважає, що постанова все одно підлягає
скасуванню з тих підстав, що у
постанові не наведено жодного
мотивування прийняття виконавчого
документу до виконання після спливу
строку на його пред'явлення, як того
вимагає п. 1.5.1 Інструкції з організації
примусового виконання рішень.

В судове засідання суб'єкт оскарження
не з'явився, просив розглянути справи
без його присутності, у задоволенні
скарги відмовити з підстав викладених
у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що 04.06.2014 року до
Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві надійшла заява представника ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про відкриття
виконавчого провадження, до якої був
доданий виконавчий лист № 2-146/2011р.,
виданий 21.04.2011 року Дніпровським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_1 та інших боржників на користь
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 963 050,82 грн.
заборгованості та стягнення з ОСОБА_1
судових витрат в розмірі 576,67 грн.

06.06.2014 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Торбинською О.М.
відкрито виконавче провадження № 43622326.

Як передбачено статтями 1, 2 Закону
України «Про виконавче провадження» -
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню. Примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.
Виконавчий документ, виданий на
підставі рішення, яким надано
відстрочку виконання, приймається
державним виконавцем до виконання
після закінчення строку відстрочки в
межах строку, встановленого для його
пред'явлення. У разі відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом про конфіскацію майна,
стягнення періодичних платежів,
забезпечення позовних вимог або якщо
рішення підлягає негайному виконанню
строк, встановлений частиною другою
цієї статті, не надається. Копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. Постанова про відкриття
виконавчого провадження може бути
оскаржена сторонами у десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень під час здійснення виконавчого
провадження державний виконавець
приймає рішення шляхом винесення
постанов, попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до пп. 1.5.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень постанова як окремий документ
містить такі обов'язкові реквізити: а)
вступну частину із зазначенням: назви
постанови, дати видачі постанови та
місця її винесення; найменування
органу ДВС, прізвища, імені та по
батькові державного виконавця, який
виніс постанову; назви виконавчого
документа, коли та ким виданий,
резолютивної частини документа (далі -
реквізити виконавчого документа); за
зведеним виконавчим провадженням -
прізвища, імені та по батькові боржника
- фізичної особи, повного найменування
боржника - юридичної особи та дати
об'єднання виконавчих проваджень у
зведене; б) мотивувальну частину із
зазначенням мотивів, з яких державний
виконавець прийняв відповідне рішення
(дійшов певних висновків), і посилання
на закон чи інший нормативно-правовий
акт (статтю, її частину, абзац, пункт,
підпункт, на підставі якого видано
постанову); в) резолютивну частину із
зазначенням: прийнятого рішення
державного виконавця; прізвища, імені,
по батькові фізичних осіб, повного
найменування юридичних осіб, яким
надсилається копія постанови; строку і
порядку оскарження постанови; г) до
постанов можуть вноситись також інші
відомості, визначені Законом, цією
Інструкцією та іншими
нормативно-правовими актами; ґ)
постанова складається і підписується
державним виконавцем у необхідній
кількості примірників (копій), один з
яких (оригінал) залишається у
виконавчому провадженні, а інші (копії)
направляються за належністю і у
випадках, встановлених Законом або
цією Інструкцією, затверджуються
начальником відділу або його
заступником та скріплюються печаткою;
д) у разі якщо постанова державного
виконавця є виконавчим документом,
вона повинна відповідати вимогам до
виконавчого документа, визначеним
статтею 18 Закону. Інші посадові особи
органів ДВС у випадках, передбачених
Законом та цією Інструкцією, виносять
постанови з урахуванням вимог,
визначених цим пунктом.

Перевіривши матеріали справи суд
дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 є
безпідставною та необґрунтованою,
оскільки стягувачем не пропущено строк
пред'явлення виконавчого документу до
виконання, строк, в силу ст. 23 Закону
України «Про виконавче провадження»,
був перерваний пред'явленням
виконавчого листа до примусового
виконання. Посилання представника
скаржника на невідповідність
постанови про відкриття виконавчого
провадження Інструкції з організації
примусового виконання рішень судом не
приймається до уваги, так як сама
постанова містить усі обов'язкові
реквізити, в тому числі і мотивувальну
частину, і посилання на законодавство
України. Відсутність більш широкого
роз'яснення підстав відкриття
виконавчого провадження не є
обов'язковим. Крім того, сторона
боржника наділена правом на
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 383
Цивільного процесуального кодексу
України, сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Статтею 385 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, скаргу
може бути подано до суду: у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій. Пропущений
з поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом.

По даній справі скаржник просить
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 06.06.2014
року, скарга направлена до суду 17.07.2014
року. Оскільки, оскаржувана постанова
отримана скаржником 07.07.2014 року, строк
звернення до суду не пропущено.

Суд керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 23, 25
Закону України «Про виконавче
провадження», Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, ст.ст. 294, 383-387 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві Торбинської О.М.
на постанову про відкриття виконавчого
провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя: