У х в а л а

іменем україни

30 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,
Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції, заінтересована
особа - Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк», про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови про зміну
відповідального зберігача, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 25 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеною скаргою на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції (далі - державний
виконавець ВДВС Слов'янського МУЮ),
мотивуючи її тим, що рішенням
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 17 вересня
2009 року стягнуто із нього на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») заборгованість за
кредитним договором в розмірі 19 099 грн 75
коп. 30 жовтня 2010 року
державним виконавцем ВДВС
Слов'янського МУЮ було винесено
постанову про накладення арешту на
майно боржника та оголошення заборони
на його відчуження, якою накладено
арешт на все його майно, зокрема і на
автомобіль марки «ВАЗ 11183», державний
номерний знак НОМЕР_1. У червні 2011 року
вищезазначений автомобіль був
описаний державним виконавцем та
переданий ОСОБА_4 на зберігання, проте 30
липня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Слов'янського МУЮ було винесено
постанову про заміну особи, що зберігає
автомобіль, якою належний скаржнику
автомобіль передано на зберігання
представнику ПАТ КБ «ПриватБанк». Того
ж дня, автомобіль скаржника було
вивезено в невідомому йому напрямку, на
теперішній час місце знаходження
автомобіля невідоме.

Посилаючись на зазначені обставини,
ОСОБА_4 просив суд визнати дії
державного виконавця ВДВС
Слов'янського МУЮ незаконними та
скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Слов'янського МУЮ від 30
липня 2013 року про заміну
відповідального зберігача описаного
та арештованого майна боржника.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 25
листопада 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 14 січня 2014 року, в
задоволенні скарги ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та
постановити нове рішення, яким скаргу
задовольнити, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди дійшли обґрунтованого висновку,
що скарга ОСОБА_4 не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону
України «Про виконавче провадження»
майно, на яке накладено арешт, за
винятком майна, зазначеного в частині
восьмій статті 57 цього Закону,
передається на зберігання боржникові
або іншим особам (далі - зберігач),
призначеним державним виконавцем, під
розписку в акті опису. Копія акта опису
майна видається боржнику, стягувачу, а
в разі якщо обов'язок зберігання майна
покладено на іншу особу, - також
зберігачу.

Пунктом 4.2.6. Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 2 квітня 2012 року №
512/5 (далі - Інструкція) передбачено, що у
разі необхідності після передачі майна
на зберігання за постановою державного
виконавця таке майно може бути
передано на зберігання іншому
зберігачу. У постанові зазначаються
причина передачі майна іншому
зберігачу, прізвище, ім'я та по батькові
зберігача, який здійснював зберігання
майна, та прізвище, ім'я та по батькові
нового зберігача. Постанова
підписується державним виконавцем. У
постанові робиться попередження
новому зберігачеві майна про
кримінальну та іншу відповідальність,
встановлену законодавством, за його
розтрату, відчуження, приховування,
підміну, пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт. Копія постанови
вручається новому зберігачу, до якої
додається копія акта опису та арешту
майна.

Відповідно до пункту 4.2.7 Інструкції у
разі необхідності (наявність
інформації про псування майна тощо)
державний виконавець до моменту
передачі майна новому зберігачу може
здійснити вихід за місцем зберігання
майна для його огляду. У разі зміни
кількісних чи якісних характеристик
майна про це зазначається в постанові
про призначення нового зберігача, при
цьому державний виконавець готує
подання (повідомлення) до
правоохоронних органів щодо
притягнення зберігача до кримінальної
відповідальності.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_4, суди правильно виходили із
того, що державним виконавцем не було
порушено вимог Закону України «Про
виконавче провадження», процедуру
заміни відповідального зберігача
проведено із дотриманням порядку
встановленого Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 року № 512/5.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 25
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 14 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко