Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу Донецького
юридичного інституту Міністерства
внутрішніх справ України на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 19 травня 2014 року у справі за позовом
Донецького юридичного інституту
Міністерства внутрішніх справ України
до ОСОБА_2 про стягнення витрат,
пов'язаних з навчанням,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року Донецький
юридичний інститут Міністерства
внутрішніх справ України (далі −?
Донецький юридичний інститут МВС
України) звернувся до суду з позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22
вересня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено договір про підготовку
фахівця в Донецькому юридичному
інституті Луганського державного
університету внутрішніх справ
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр», відповідно до умов якого
останній зобов'язався відшкодувати
фактичні витрати, пов'язані з його
утриманням у навчальному закладі
згідно з затвердженим розрахунком.
Однією з підстав такого відшкодування
є відмова від подальшої служби в
органах внутрішніх справ протягом
перших трьох років після закінчення
навчання. За час навчання з 22 вересня

2007 року по 20 червня 2009 рік на навчання
відповідача витрачено коштів у сумі 16
490 грн 64 коп.

20 червня 2009 року ОСОБА_2 був відряджений
для подальшого проходження служби у
розпорядження ГУМВС України в
Донецькій області у зв'язку з
закінченням Донецького юридичного
інституту МВС України, де його
призначено дільничним інспектором
сектору дільничних інспекторів
міліції Калінінського РВ ГМУ ГУМВС
України в Донецькій області.

08 лютого 2011 року наказом ГУМВС України
в Донецькій області відповідача було
звільнено з органів внутрішніх справ
за власним бажанням. Таким чином, після
закінчення Донецького юридичного
інституту МВС України ОСОБА_2 прослужив
в органах внутрішніх справ один рік сім
місяців вісімнадцять днів. Після
звільнення з органів внутрішніх справ
відповідач добровільно вартість свого
навчання не відшкодував.

З цих підстав Донецький юридичний
інститут МВС України просив суд
стягнути з ОСОБА_2 суму вартості його
навчання у розмірі

16 490 грн 64 коп., а також судові витрати.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 10
квітня 2014 року позов Донецького
юридичного інституту МВС України
задоволено.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в
особі Донецького юридичного інституту
МВС України витрати, пов'язані з
утриманням у сумі 16 490 грн 64 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 19 травня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
Донецького юридичного інституту МВС
України задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в
особі Донецького юридичного інституту
МВС України витрати з оплати
комунальних послуг і вартості спожитих
енергоносіїв у сумі 3 046 грн 37 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі Донецький
юридичний інститут МВС України просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції, дослідивши
докази, а також, врахувавши обставини
справи, обґрунтовано дійшов висновку,
що ОСОБА_2 був дитиною, позбавленою
батьківського піклування відповідно
до п. 13 Постанови КМУ від 04 квітня 1994
року

№ 226 «Про поліпшення виховання,
навчання, соціального захисту та
матеріального забезпечення
дітей-сиріт і дітей, позбавлених
батьківського піклування», а тому
підлягають відшкодуванню тільки
витрати з оплати комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв,
оскільки законодавством України не
передбачено безоплатне забезпечення
за рахунок держави цих витрат.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судом норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Донецькому юридичному
інституту Міністерства внутрішніх
справ України у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом
Донецького юридичного інституту
Міністерства внутрішніх справ України
до ОСОБА_2 про стягнення витрат,
пов'язаних з навчанням, за касаційною
скаргою на рішення апеляційного суду
Донецької області від 19 травня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська