Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгороді
цивільну справу за позовом прокурора
Вишгородського району в інтересах
держави, в особі Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області до ОСОБА_1,
Вишгородської районної державної
адміністрації, третя особа - Управління
Держземагентства у Вишгородському
районі Київської області про визнання
недійсним розпорядження Вишгородської
районної державної адміністрації,
державного акту на право власності на
земельну ділянку та витребування
земельної ділянки з чужого незаконного
володіння,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року прокурор
Вишгородського району звернувся до
суду із позовом в інтересах держави у
якому просив:

- визнати протиправним та скасувати
розпорядження Вишгородської районної
державної адміністрації від 20 вересня
2012 року №2086 «Про затвердження проекту
землеустрою та передачу земельних
ділянок у власність 8 громадянам
України (згідно з додатком) для ведення
особистого селянського господарства
на території Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області» в частині передачі
у власність ОСОБА_1 земельної ділянки
площею 1,7151 га на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області.

- визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
виданий 12 жовтня 2012 року ОСОБА_1 серії
ЯМ №618342 на земельну ділянку площею 1,7151
га вартістю 17707,98 грн. з кадастровим
номером 031651495 та скасувати його
державну реєстрацію.

- повернути земельну ділянку з
кадастровим номером 031651495 в
комунальну власність Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району.

- визнати за Новопетрівською сільською
радою право комунальної власності на
земельну ділянку площею 1,7151 га
вартістю 17707,98 грн. з кадастровим
номером 031651495.

- судові витрати покласти на
відповідача.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що прокуратурою Вишгородського району
Київської області проведено перевірку
законності рішень органів місцевого
самоврядування та розпоряджень
районної державної адміністрації, в
ході якої встановлено порушення при
наданні у власність земельних ділянок
фізичним особам.

Так, рішенням Козаровицької сільської
ради Вишгородського району Київської
області від 19 липня 2005 року № 5 ОСОБА_1
було передано у власність земельну
ділянку площею 0,25 га, для
обслуговування житлового будинку та
земельну ділянку площею 0,15 га для
ведення особистого селянського
господарства на території
Козаровицької сільської ради
Вишгородського району Київської
області.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1
отримала державний акт серії ЯА № 595068
на право власності на зазначену
земельну ділянку площею 0,3666 га.

Однак, незважаючи на це, ОСОБА_1 вдруге
звернулася до Вишгородської районної
державної адміністрації щодо
безоплатної передачі у її власність
земельної ділянки площею 1,7151 га, для
ведення особистого селянського
господарства на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області.

У зв'язку з чим, розпорядженням
Вишгородської районної державної
адміністрації від 27 січня 2012 року № 149
ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 1,7151
га, для ведення особистого селянського
господарства на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області.

20 вересня 2014 року розпорядженням
Вишгородської районної державної
адміністрації № 2086 в порушення вимог
пункту 4 статті 116 ЗК України ОСОБА_1
вдруге передано безоплатно у власність
земельну ділянку площею 1,7151 га, для
ведення особистого селянського
господарства на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області.

На підставі вказаного розпорядження
ОСОБА_1 було видано державний акт на
право власності на зазначену земельну
ділянку.

В судовому засіданні прокурор
прокуратури Вишгородського району
позовні вимоги підтримав та просив про
його задоволення.

Представник Новосілківської сільської
ради проти заявлених позовних вимог не
заперечував.

Представник відповідача Вишгородської
районної державної адміністрації в
судовому засіданні проти позову не
заперечував.

Відповідачка ОСОБА_1 та третя особа в
судове засідання не з'явилися. Про
місце, день та час розгляду справи
повідомлялися у встановленому законом
порядку, причини неявки суду не відомі.
Заперечення (пояснення) щодо заявлених
позовних вимог від відповідачки на
адресу суду не надходили.

Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК
України, у разі повторної неявки у
судове засідання відповідача
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних в
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Відповідно до статті 224 ЦПК України,
зокрема, у разі неявки у судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло зави про розгляд справи за
його відсутності, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду справи, дослідивши
письмові матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням
Козаровицької сільської ради
Вишгородського району Київської
області від 19 липня 2005 року № 5/ХХІ-ІУ та
додатком до нього № 1 ОСОБА_1 було
передано у власність земельну ділянку
площею 0,25 га, для обслуговування
житлового будинку та земельну ділянку
площею 0,15 га для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 4).

На підставі вказаного рішення 12 серпня
2005 року ОСОБА_1 видано державний акт на
право власності на земельну ділянку,
площею 0,3555 га, для ведення особистого
селянського господарства, серії ЯА №
595068, який зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 30 (а.с.
5).

Розпорядженням Вишгородської районної
державної адміністрації від 27 січня 2012
року № 149 ОСОБА_1 надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки площею 1,7151 га, для ведення
особистого селянського господарства
на території Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області (а.с. 6).

20 вересня 2014 року розпорядженням
Вишгородської районної державної
адміністрації № 2086 ОСОБА_1 передано
безоплатно у власність земельну
ділянку площею 1,7151 га, для ведення
особистого селянського господарства
на території Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області.

На підставі вказаного рішення 12 жовтня
2012 року ОСОБА_1 також видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку, площею 1,7151 га, для ведення
особистого селянського господарства,
серії ЯМ № 618342, який зареєстровано в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 21574
(а.с. 8).

Згідно листа управління
Держземагентства у Вишгородському
районі від 22 квітня 2014 року № 962,
земельна ділянка, в тому числі з
кадастровим номером :03:165:1495
розташована в межах с. Нові Петрівці
Вишгородського району Київської
області (а.с. 9 зворот).

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно статті 14 Конституції України
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави.

Відповідно до статті 158 Земельного
кодексу України виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
15 ЦПК України суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин.

У випадках, встановлених законом, до
суду можуть звертатися органи та особи,
яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб, або
державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 45 ЦПК
України, у випадках, встановлених
законом, прокурор може звертатися до
суду із заявами про захист прав, свобод
та інтересів інших осіб, або державних
чи суспільних інтересів та брати
участь у цих справах.

Статтею 361 Закону України «Про
прокуратуру» визначено, що
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до частини 4 статті 116 ЗК
України передача земельних ділянок
безоплатно у власність громадян у
межах норм, визначених цим Кодексом,
провадиться один раз по кожному виду
використання.

Як вбачається з державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 618342 помилково зазначено, що
підставою його видання є розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації від 27 січня 2012 року № 149.

Відповідно до статті 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає з моменту державної реєстрації
цього права.

Частиною 1 статті 126 цього Кодексу
визначено, що право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до вимог частини 1 статті 155
ЗК України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним у судовому
порядку.

Відповідно до вимог статті 393 ЦК
України правовий акт органу державної
влади, Автономної республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним і
скасовується. Власник майна, права
якого порушені внаслідок видання
правового акта органом державної
влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта. У разі
неможливості відновлення попереднього
становища власник має право на
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Також, згідно роз'яснень пункту 7
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» земельні відносини,
суб'єктами яких є фізичні чи юридичні
особи, органи місцевого
самоврядування, органи державної
влади, а об'єктами - землі у межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки (паї), регулюються земельним і
цивільним законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (статті 1 ЦК України,
статей 2, 5 ЗК України). захист судом прав
на землю у цих відносинах здійснюється
способами, визначеними статтями 16, 21, 393
ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому
числі шляхом визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього, спори, що
виникають із земельних відносин, у яких
хоча б однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статті 15
ЦПК України розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується
позовів про визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування щодо видання
дозволу на виготовлення (розроблення)
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, вирішення інших
питань, що відповідно до закону
необхідні для набуття і реалізації
права на землю, про надання чи передачу
земельної ділянки у власність або
користування чи не вирішення цих
питань, припинення права власності чи
користування землею.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що спірне розпорядження Вишгородської
райдержадміністрації на вимогах
закону не ґрунтується, так як ОСОБА_1
скористалася своїм правом на
безоплатну передачу їй у власність
земельної ділянки, отримавши державний
акт на право власності на земельну
ділянку, площею 0,3555 га, для ведення
особистого селянського господарства,
серії ЯА № 595068, який зареєстровано в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 30.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації від 20 вересня 2010 року №
2086 прийнято всупереч вимог земельного
та цивільного законодавства, що
порушує права власника - держави в
особі Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, а тому має бути визнане
незаконним та скасоване. В свою чергу
порушене право має бути захищене
державою.

З урахуванням того, що саме на підставі
зазначеного незаконного розпорядження
Вишгородської райдержадміністрації
було видано державний акт на право
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_1, то й він має бути визнаний судом
недійсним.

Що стосується позовних вимог про
повернення земельної ділянки у
комунальну власність Новопетрівської
сільської ради та визнання за
сільською радою права комунальної
власності на неї, судом зазначається
наступне.

Відповідно до статті 387 ЦК України
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

В даному випадку спірні земельні
ділянки вибули з власності держави з
порушенням вимог чинного
законодавства в порядку безкоштовної
приватизації на підставі до статті 118
ЗК України, а тому існують всі правові
підстави для витребування їх з
незаконного володіння відповідача на
користь держави.

В результаті висновку суду про потребу
у визнанні незаконним та скасуванні
розпорядження Вишгородської районної
державної адміністрації та визнання
недійсним Державного акта про право
власності на земельну ділянку,
виданого на підставі цього
розпорядження, подальший правовий
режим земельної ділянки має
визначатися у відповідності до
положень ЗК України.

З урахуванням того, що земельна ділянка
знаходиться в межах населеного пункту
с. Нові Петрівці, орган уповноважений
на прийняття будь-яких рішень щодо неї
є Новопетрівська сільська рада
Вишгородського району Київської
області, тому позовні вимоги в цій
частині також підлягають задоволенню
судом.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Також судом зазначається про те, що
згідно частини 3 статті 88 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідачів по справі
необхідно стягнути судові витрати у
розмірі 243 грн. 60 коп. на користь
держави.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

позов прокурора Вишгородського району
в інтересах держави, в особі
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області до ОСОБА_1, Вишгородської
районної державної адміністрації,
третя особа - Управління
Держземагентства у Вишгородському
районі Київської області про визнання
недійсним розпорядження Вишгородської
районної державної адміністрації,
державного акту на право власності на
земельну ділянку та витребування
земельної ділянки з чужого незаконного
володіння - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Вишгородської районної
державної адміністрації від 20 вересня
2012 року №2086 «Про затвердження проекту
землеустрою та передачу земельних
ділянок у власність 8 громадянам
України (згідно з додатком) для ведення
особистого селянського господарства
на території Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області» в частині передачі
у власність ОСОБА_1 земельної ділянки
площею 1,7151 га на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
виданий 12 жовтня 2012 року ОСОБА_1 серії
ЯМ № 618342 на земельну ділянку площею 1,7151
га вартістю 17707,98 грн. з кадастровим
номером 031651495 та скасувати його
державну реєстрацію.

Повернути земельну ділянку з
кадастровим номером 031651495 в
комунальну власність Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району.

Визнати за Новопетрівською сільською
радою право комунальної власності на
земельну ділянку площею 1,7151 га
вартістю 17707,98 грн. з кадастровим
номером 031651495.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
Вишгородської районної державної
адміністрації на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
Вишгородським районним судом
Київської області за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя