АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 2080 /2014р.
Головуючий у І інстанції Ярошенко С.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

21 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М.,Слюсар Т.А.

При секретарі Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" Шуліки Аліни
Володимирівни на заочне рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 06 листопада 2013 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 06 листопада
2013 року у задоволені позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ПАТ
КБ "Приватбанк" Шуліка А.В. просить
заочне рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити в
повному обсязі позовні вимоги ПАТ КБ
"Приватбанк", посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

ОСОБА_2 належним чином повідомлений
про час та місце судового розгляду, у
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив, а тому
колегія суддів вважала можливим
розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ПАТ КБ "Приватбанк"
Саповського О.В. який підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги , колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк та
термін можуть бути визначені актами
цивільного законодавства, правочином
або рішенням суду.

На підставі ч.1 ст. 252, ч.1 ст. 253 ЦК України
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями, годинами. Перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Положенням ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Судом встановлено, що на підставі заяви
позичальника, 31 липня 2006 року між ПАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №DNH4KP23670143, за умовами
якого останньому надано строковий
кредит у сумі 2 793, 70 грн. строком на 12
місяців по 31.07.2007 року включно, із
відсотковою ставкою 2, 09 % в
місяць(а.с.7-16).

З наведеного випливає, що з 31 липня 2007
року починається перебіг позовної
давності.

Загальний строк позовної давності
відповідно до ст. 257 ЦК України
встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, ч.1 ст. 259 ЦК України
передбачено , що позовна давність ,
встановлена законом , може бути
збільшена за домовленістю сторін.

Умовами надання кредиту фізичним
особам ( " Розстрочка") ( Стандарт) ,
зокрема п.5.5. , передбачено , що терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту , відсотків за
користування кредитом , винагороди,
неустойки - пені , штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років ( а.с.15)

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 31 постанови №5 від 30 березня
2012 року " Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин " враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", суди мають виходити з того,
що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

З матеріалів справи вбачається , що
позивач звернувся з зазначеним
позовом до суду 03.09.2013 року , тобто за
спливом п'ятирічного строку .

За таких обставин , суд обґрунтовано
відмовив у задоволені позову , у зв'язку
з пропуском строку позовної давності.

Посилання в апеляційній скарзі на
порушення судом вимог матеріального та
процесуального права є
безпідставними, оскільки суд
правильно визначився з характером
спірних правовідносин та нормами , які
їх регулюють.

При вирішенні спору , суд відповідно
до вимог ст. 11 ЦПК України виходив з
наданих позивачем доказів та
заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги про те , що
із закінченням строку договору не
припиняються зобов'язання сторін за
договором , не заслуговують на увагу ,
оскільки суд відмовив у задоволенню
позову не у зв'язку з закінченням
строку дії договору , а з інших підстав.

Враховуючи наведене, колегія суддів не
вбачає підстав до задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308, 315 ЦПК
України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк" Шуліки
Аліни Володимирівни відхилити, а
заочне рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 06 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: