Ухвала

07 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Євграфової Є.П.,

Савченко
В.О., Ситнік О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд рішення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
про визнання права та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що 28 квітня 2010 року між ним та
Публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»)
було укладено договір банківського
вкладу «Зростаючий» у доларах США,
відповідно до умов якого позивач
передав відповідачу 122 995 доларів США
строком до 05 травня 2010 року з
відсотковою ставкою 9 % річних.

21 травня 2010 року між сторонами було
укладено договори банківського вкладу
у доларах США «Зростаючий» № 2630/40/5409 на
суму 71 842 доларів США, № 2630/40/5416 на суму 13
750 доларів США з відсотковою ставкою 9 %
річних строком до 28 травня 2010 року.

26 травня 2010 року між сторонами було
укладено договір банківського вкладу у
доларах США «Зростаючий» № 2630/40/5472 на
суму 134 120 доларів США з
відсотковою ставкою 9 % строком до 02
червня 2010 року.

07 липня 2011 року позивач звернувся до
ПАТ «Дельта Банк» із заявою про виплату
коштів та нарахованих відсотків згідно
з договорами банківського вкладу. На
указану заяву банк повідомив позивачу,
що станом на 13 липня 2011 року між ними не
існує взаємовідносин з приводу
вищевказаних договорів.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_4
просив суд зобов'язати відповідача
визнати права вкладника за
вищезазначеними договорами
банківського вкладу та стягнути з ПАТ
«Дельта Банк» на свою користь суму
вкладу за вказаними договорами у
розмірі 342 707 доларів США, суму
нарахованих відсотків у розмірі 9 267
доларів США 15 центів, пеню в розмірі 28 133
грн 29 коп., а також 3 % річних у розмірі 96
655 грн 21 коп.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 06 лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 08 квітня 2013 року, позов
задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 права вкладника за
договорами банківського вкладу
«Зростаючий» у доларах США від 28 квітня
2010 року № 2630/40/3531; від 21 травня 2010 року
№№ 2630/40/5409, 2630/40/5416; від 26 травня 2010 року
№ 2630/40/5472.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь
ОСОБА_4 заборгованість за договорами
банківського вкладу в розмірі 351 974
доларів США 15 центів, пеню у розмірі 28 133
грн 29 коп. та 3% річних у розмірі 96 655 грн
21 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 липня 2013 року
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 06 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 08 квітня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
позові.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3, подана в інтересах ОСОБА_4, про
перегляд рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме: ст. 1059 ЦК
України, п. 1.4 Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними та
фізичними особами, затвердженого
постановою Правління НБУ від 03 грудня
2003 року № 516, п. 8 глави 2 «Приймання
банком готівки» розділу ІІІ «Касові
операції банків з клієнтами»
Інструкції про касові операції в
банках України, затвердженої
постановою Правління НБУ від 14 серпня
2003 року № 337 з клопотанням про
поновлення строку на подання заяви, яке
підлягає задоволенню, оскільки
причини пропуску строку є поважними.

Як на підставу перегляду заявник
посилається на: ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 квітня 2013 року в справі за
позовом про стягнення депозитного
вкладу; ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 березня 2014
року в справі за позовом про стягнення
заборгованості за договорами
банківського вкладу та ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 березня 2014 року в справі за
позовом про стягнення грошової суми та
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відмовляючи в задоволенні позову,
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у рішенні від 24 липня 2013 року
виходив із того, що матеріали справи не
містять квитанцій або інших
документів, які б підтверджували
внесення готівки у відповідній
платіжній системі та які б відповідали
вимогам п. 8 глави 2 розділу ІІІ вказаної
Інструкції № 337, отже на порушення
вимог ст. 1059 ЦК України суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про додержання письмової форми
договору банківського вкладу.

Разом із тим з ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 квітня 2013 року в справі за
позовом про стягнення депозитного
вкладу; ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 березня 2014
року в справі за позовом про стягнення
заборгованості за договорами
банківського вкладу вбачається інше
застосування зазначених вище норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Так, Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ, постановляючи ухвалу від 17
квітня 2013 року в справі за позовом про
стягнення депозитного вкладу,
погодився з висновками судів першої та
апеляційної інстанцій про те, що в
договорі банківського вкладу, який
було укладено між позивачем та банком,
містяться всі необхідні умови для
договорів даного виду, а чинним
законодавством не передбачено, що
невідповідність договору типовій
формі свідчить про недотримання
письмової форми договору і, як
наслідок, тягне за собою нікчемність
такого договору.

Постановляючи ухвалу від 26 березня 2014
року в справі за позовом про стягнення
заборгованості за договорами
банківського вкладу, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
скасував ухвалені в справі рішення та
передав справу на новий розгляд до суду
першої інстанції, зазначаючи, що
письмова форма договору банківського
вкладу вважається додержаною, якщо
внесення грошових сум підтверджується
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки або іншого
документа, що її замінює, який
видається згідно з внутрішніми
положеннями банку.

Оскільки наведені заявником доводи
містять ознаки, які є підставою для
перегляду судових рішень, колегія
суддів вважає, що справа підлягає
допуску до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3, який діє в інтересах
ОСОБА_5, строк на подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 липня 2013 року.

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_4
до Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про визнання права та
стягнення коштів, за заявою ОСОБА_3,
подану в інтересах ОСОБА_4, про перегляд
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 липня 2013 року.

Ухвалу разом із заявою про перегляд
судового рішення та доданими до неї
документами надіслати до Верховного
Суду України протягом п'яти днів.

Копію ухвали разом із копією заяви
надіслати особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С.
Олійник

Судді:

В.І. Амелін

Є.П. Євграфова

В.О. Савченко

О.М. Ситнік