Справа № 362/7159/13-ц
Провадження № 2/362/481/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2014 року

Васильківський міськрайонний суд
Київської області в складі:
головуючого - судді Корнієнка С.В., при
секретарі - Дрозденко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василькові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Васильківської міської ради,
Управління Держземагенства у
Васильківського району Київської
області та ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
скасування рішення органу місцевого
самоврядування та державного акту на
земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з вимогами
про скасування рішень Васильківської
міської ради Київської області №
03.28-27-УІ від 17 серпня 2012 року та №
07.03-23-УІ від 4 квітня 2012 року, якими
відповідачеві ОСОБА_7 було затверджено
проектну документацію щодо відведення
їй безоплатно у приватну власність
земельну ділянку для будівництва
індивідуального житлового будинку та
господарських споруд, загальною площею
0,10 га, кадастровий № :11:006:007, по
АДРЕСА_1.

Іншим рішенням органу місцевого
самоврядування був наданий дозвіл на
виготовлення державного акту та на ім'я
відповідача ОСОБА_8 та розробку проекту
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність по
АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,05 га для
будівництва індивідуального житлового
будинку та господарських споруд.

Заявники також просили скасувати
державний акт серія ЯЇ № 943951на право
власності на земельну ділянку
відповідача ОСОБА_7

Свої вимоги позивачі обґрунтовували
тим, що вони є мешканцями АДРЕСА_1, яка є
односторонньою для руху транспортних
засобів та тупиковою, у зв'язку з чим, в
кінці вулиці відведено місце для їх
розвороту, що є виключно необхідним,
проте оскаржуваними рішеннями
відповідачам були надані земельні
ділянки, саме на місці відведеному для
розвороту транспорту, чим порушуються
їх цивільні права та інтереси.

Під час розгляду справи,
позивачами були подані уточнення
позовних вимог про виключення як
позивачів по зазначеній цивільній
справі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
оскільки вони не мають права
користування та власності на майно по
АДРЕСА_1.

Крім того, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 відмовилися від заявлених
позовних вимог до відповідача ОСОБА_8

Представник позивача ОСОБА_2 та
позивачі в судовому засіданні вимоги
позову, з урахуванням їх уточнення
підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_7
вимоги позову не визнав, вважаючи їх
безпідставними та не обґрунтованими.

Представник Васильківської
міської ради в судове засідання не
з'явився, від керівництва органу
місцевого самоврядування до суду
надійшов лист про слухання справи без
участі їх представника, проти
задоволення позовних вимог вони не
заперечують.

Представник Управління
Держземагенства у Васильківському
районі в судове засідання не з'явився,
надіславши до суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, при
прийнятті рішення поклався на розсуд
суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та
ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, які мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості, та повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Положення ст.ст.1 та 3 ЦПК України
передбачають, що завданням цивільного
судочинства є розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
за захистом яких кожна особа має право
звернутися до суду.

Згідно до положень ст.1 Протоколу 1
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, яка відповідно до ч.1
ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону
України „Про міжнародні договори
України" є частиною національного
законодавства, кожна фізична особа має
право мирно володіти своїм майном,
ніхто не може бути позбавлений свого
майна, інакше як у громадських
інтересах і на умовах, передбачених
законом.

Зазначені права гарантовані ст.41
Конституції України.

Цивільне законодавство України
зазначає право власності, як право
особи на володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Володіння
майном вважається правомірним, якщо
інше не буде встановлено судом. Закон
захищає право власності.

Відповідно до положень ч.3 ст.393 ЦК
України та п.10 ст.59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
правовий акт органу місцевого
самоврядування, що не відповідає
Закону, визнається незаконним та
скасовується судом.

У відповідності до положень ст.126 ЗК
України, право власності на земельну
ділянку посвідчується державними
актами.

Як вбачається з положень ст. 391 ЦК
України, ст.ст.152 і 155 ЗК України, власник
земельної ділянки може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. У разі
видання органом виконавчої влади акта,
яким порушуються права особи щодо
користування належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Як встановлено в судовому засіданні, у
відповідності до державного акту про
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 577500 від 6 березня 2008 року та
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 01.08.2013 року позивачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, є відповідно
власниками земельних ділянок по
АДРЕСА_3, та АДРЕСА_4, та побудованих на
них житлових будинків.

На підставі рішення Васильківської
міської ради Київської області від 17
серпня 2012 року № 03.28-27-УІ ОСОБА_7
затверджено проектну документацію
щодо відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1, та передано безоплатно у
приватну власність земельну ділянку
(кадастровий № :11:006:007) загальною
площею 0,10 га, надано дозвіл на
виготовлення державного акту серії ЯИ
№ від АДРЕСА_6 грудня 2012 року.

У відповідності до рішення
Васильківської міської ради Київської
області від 04 квітня 2012 року № 07.03-23-УІ,
ОСОБА_8 надано дозвіл на розробку
проекту із землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність за
адресою АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,05
га, для будівництва індивідуального
житлового будинку та господарських
споруд.

З огляду відміток в паспортах ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5,
останні є зареєстрованими по АДРЕСА_5,
АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_6, а ОСОБА_6 -
мешканець будинку АДРЕСА_7.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №17/13-14
від 10 червня 2014 року, розташування
земельної ділянки ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 по
відношенню до земельних ділянок, що
перебувають у користуванні мешканців
АДРЕСА_1 - ОСОБА_1, (АДРЕСА_5),
ОСОБА_2, (АДРЕСА_3), ОСОБА_4 та ОСОБА_3
АДРЕСА_4), ОСОБА_5 АДРЕСА_6) та ОСОБА_6
(АДРЕСА_7), а також по відношенню до всіх
садибних забудов розташованих на
АДРЕСА_1, ліквідує єдино існуючий
роз'їзний майданчик, який ще виконує
функції майданчику розвороту
транспортних засобів. Цей існуючий
майданчик обов'язково необхідно
залишити на цій вулиці з односмуговим
проїздом в садибній забудові, який
виконує функції роз'їзду (роз'їзний
майданчик) та поворотного майданчику
(майданчик розвороту) розмірами, якого
мають бути не меншими 12 м. на 12 м.

При розташуванні земельної ділянки,
наданої у власність відповідачу ОСОБА_7
на АДРЕСА_1 порушуються вимоги
приписів п. 3.11, 3.АДРЕСА_2 ДБН 360-92**
„Містобудування. Планування та
забудова міських і селищних поселень»
щодо необхідності розміщення
майданчиків розвороту та роз'їздів для
транспортних засобів.

Також, не можливо розміщувати частини
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
належних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по
АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2 на території
існуючого яру, схил якого фактично
більше 15%, що є несприятливими умовами
для будівництва, як це вимагають
приписи т. 9 п. 9.1* ДБН 360-92**
„Містобудування. Планування та
забудова міських і селищних поселень".

Таким чином, з огляду на зазначене та на
підставі зібраних по справі
матеріалів, суд приходить до висновку
про доведеність порушення цивільних
прав та інтересів позивачів, щодо
вільного користування вулицею
Червонофлотською, на якій розташовані
їх земельні ділянки та будинки,
наданням органом місцевого
самоврядування відповідачеві ОСОБА_7
земельної ділянки та державного акту
права власності на нього, які можуть
бути поновлені лише шляхом скасування
відповідного рішення та
правовстановлюючого документу.

Суд задовольняє вимоги позову частково
лише через відсутність у позивача
ОСОБА_1 прав власності або користування
відповідною земельною ділянкою.

Разом з тим, суд зазначає, що питання
скасування державної реєстрації
правовстановлюючого документа
відповідача ОСОБА_7 не може
розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Одночасно з ухваленням рішення, в
порядку ст.88 ЦПК України, суд також
вирішує питання щодо стягнення з
відповідача ОСОБА_7 понесені позивачем
ОСОБА_2, судові витрати у справі, що
складаються з оплати вартості судової
будівельно-технічної експертизи.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1224, 1233, 1247, 1248, 1266, 51, 1278 ЦК
України, ст. 10, 60, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсними та скасувати
рішення Васильківської міської ради
Київської області № 03.28-27-УІ від 17
серпня 2012 року та державний акт серії
ЯИ № від АДРЕСА_6 грудня 2012 рок
на ім'я ОСОБА_7.

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2
судові витрати у справі в розмірі 11 293
грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.