РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/7448/13-ц

06.02.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя, у складі:

Головуючого судді - Деменка С.В.,

при секретарі - Штін Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
24.12.2008 року між банком та ОСОБА_1, був
укладений кредитний договір № б/н,
згідно якого відповідачу був наданий
кредит в сумі 500,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Однак відповідач порушив умови
договору і має прострочену
заборгованість. Позивач змушений
звернутися до суду, оскільки в
добровільному порядку відповідач не
виконує прийняте на себе зобов'язання.
Загальна сума заборгованості станом на
31.07.2013 року після уточнення позову та
зменшення розміру позовних вимог
становить 58134, 52 грн. та складається з:
17993,35 грн. - заборгованість за кредитом,
30148,01 грн. - заборгованість за
відсотками за користування кредитом,
6986,75 грн. - заборгованість за комісією
за користуванням кредитом, 250,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 2756,41 грн. -
штраф (відсоткова частина). У зв'язку з
чим позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь зазначену
суму боргу, а також судові витрати.

Представник позивача за довіреністю -
Карпович І.М. в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні - за довіреністю ОСОБА_3
заперечувала проти задоволення позову
та просила застосувати строки позовної
давності.

Суд, заслухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані докази в їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 24.12.2008
року між банком та ОСОБА_1, був
укладений кредитний договір № б/н,
згідно якого відповідачу був наданий
кредит в сумі 500,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Згідно із договором, відповідач
прийняв зобов'язання забезпечити
щомісячну сплату нарахованих
відсотків у встановлені строки та
розмірах (а.с.13-21, 56-59).

Відповідач порушив умови кредитного
договору і має прострочену
заборгованість. Загальна сума
заборгованості станом на 31.07.2013 року
становить 58134, 52 грн. та складається з:
17993,35 грн. - заборгованість за кредитом,
30148,01 грн. - заборгованість за
відсотками за користування кредитом,
6986,75 грн. - заборгованість за комісією
за користуванням кредитом, 250,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 2756,41 грн. -
штраф (відсоткова частина).

На підтвердження обґрунтованості
розрахунку суми боргу представником
позивача були надані в судовому
засіданні відповідні розрахунки,
виписки за особовим рахунком (а.с.8-12,
60-68, 109-121, 122-123).

Виходячи з принципу диспозитивності,
саме така сума заборгованості
враховується судом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь, другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, передати гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства (ст. 526 ЦК
України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України
кредит вважається поверненим у момент
зарахування грошової суми, яка
позичалася.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилися, та сплати
відсотків за користування кредитом.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернутим
кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, з урахуванням
встановлених судом фактичних обставин
справи, суд вважає за необхідне позов
задовольнити повністю шляхом
стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 24.12.2008 р. у сумі 58134 (п'ятдесят
вісім тисяч сто тридцять чотири) грн. 52
коп.

Представник відповідача за
довіреністю - ОСОБА_3 просила суд
застосувати позовну давність.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатись про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно до ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язанням з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Згідно до ч.3 ст.264 ЦК України після
переривання перебіг позовної давності
починається заново.Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

З наявної в матеріалах справи
відповіді банку на запит суду (а також
виписок за особовим рахунком)
вбачається, що в період з 01.01.2010 року по
21.08.2013 року відповідачем здійснювалися
проплати на погашення заборгованості -
14.01.2010 р. - 50 грн., 25.06.2010р. - 90 грн., 01.05.2011р. -
100 грн., 08.08.2011 р. - 200 грн., 20.10.2011 р. - 100 грн.,
25.04.2012 р. - 50 грн., 25.05.2012 р. - 50 грн. (а.с. 106).
Таким чином, строк позовної давності
для пред'явлення позовних вимог до
ОСОБА_1 не закінчився, перебіг позовної
давності переривався внаслідок сплати
відповідної частини боргу. Підстав для
застосування позовної давності, на
чому наполягала в судовому засіданні
представник відповідача, на думку суду
не має.

Питання про розподіл судових витрат
між сторонами суд вирішує відповідно
до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 264, 509, 525, 526, 599,
1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 11, 27, 30, 60,
88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитом у сумі 58134 (п'ятдесят вісім
тисяч сто тридцять чотири) грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» судовий збір у сумі 583
(п'ятсот вісімдесят три) грн. 85 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Автономної
Республіці Крим через Центральний
районний суд м. Сімферополя шляхом
подачі до суду апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
С. В. Деменок