Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/326/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Мумига
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.02.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Бубличенко
В.П.

суддів - Мурашка С.І.

Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко
Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Компаніївського районного
суду Кіровоградської області від 04
червня 2013 року і

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що за укладеним 29
серпня 2007 року договором № KGХRRX03690081,
який складається із заяви позичальника
та Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт»), відповідач отримав кредит
в розмірі 3600 грн. зі сплатою 12% річних на
суму залишку заборгованості із
терміном повернення 28 лютого 2009 року.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється щомісяця
в період сплати і складається із
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією та інших витрат
згідно з умовами договору.

Відповідач умови договору
належним чином не виконував, внаслідок
чого станом на 14 березня 2013 року
утворилася заборгованість, яка
складається із: 2489,97 грн.
заборгованості за кредитом; 11278,94 грн.
заборгованості по процентам; 352,10 грн.
заборгованості по комісії; 11203,13 пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором; 500 грн. штрафу (фіксована
частина) і 1266,21 грн. штрафу (процентна
складова), а всього 27090,35 грн.

Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просив суд стягнути
з відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 27090,35 грн. та відшкодувати
судові витрати.

Рішенням Компаніївського
районного суду Кіровоградської
області від 04 червня 2013 року у позові
відмовлено у зв'язку із пропуском
строку позовної давності.

У апеляційній скарзі банк,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення
про задоволення позову у повному
обсязі і відшкодувати судові витрати.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені у встановленому
статтею 76 ЦПК України порядку, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення їм
поштових відправлень із судовими
повістками (28 січня 2014 року -
представнику банку, 30 січня 2014 року -
ОСОБА_3), причину неявки не повідомили.
Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК
України, колегія суддів вирішила
розглядати справу у відсутності
сторін.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду у встановлених статтею 303 ЦПК
України межах, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Встановлено, що 29 серпня 2007 року
сторони уклали кредитний договір
№KGХRRX03690081, який складається із заяви
позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») («Стандарт»), за яким
відповідач отримав кредит в розмірі 3600
грн. зі сплатою 12% річних на суму
залишку заборгованості із терміном
повернення 28 лютого 2009 року.

У підписаній відповідачем заяві
позичальника зазначено, що він
ознайомлений та згоден з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») («Стандарт»), які
були надані йому у письмовій формі, і
своїм підписом підтверджує факт про
надану йому повну інформацію про умови
кредитування в ПриватБанку (а також
його місцезнаходження).

Він згоден, що заява позичальника
разом із запропонованими ПриватБанком
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт»), Тарифами складає між ним і
ПриватБанком кредитний договір (а.с.5).

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється щомісяця
в період сплати (з 25 по 30 число) у сумі
306,21 грн. і складається із
заборгованості за кредитом, відсотків,
винагороди, комісії а також інших
витрат згідно з умовами договору.

В заяві позичальника, зокрема,
зазначено, що позичальник за
користування кредитом сплачує
щомісячну винагороду за надання
фінансового інструменту у розмірі 86,4
грн. та одноразову винагороду у розмірі
600,0 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Пунктом 5.1 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт»), передбачено, що при
порушенні позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та
п.п.3.2.2., 3.2.3. даних Умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за день
прострочки платежу.

У п.5.3 Умов зазначено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5%
від суми заборгованості.

З наведеного вбачається, що такі види
неустойки як пеня і штраф застосовані
банком за різні види порушень умов
кредитного договору, який відповідачем
у встановленому законом порядку не
оспорений.

Обов'язок відповідача виконувати
належним чином умови укладеного з
банком кредитного договору у
встановлений цим договором строк
передбачено статтями 526,527 і 530, 1054 ЦК
України.

Відповідач не виконав належним чином
своїх зобов'язань перед позивачем за
кредитним договором, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, яка
складається із: 2489,97 грн.
заборгованості за кредитом; 11278,94 грн.
заборгованості по процентам; 352,10 грн.
заборгованості по комісії; 11203,13 пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором; 500 грн. штрафу (фіксована
частина) і 1266,21 грн. штрафу (процентна
складова), а всього 27090,35 грн.

Із наданого банком розрахунку
заборгованості за кредитним договором
вбачається, що коштів, які сплачував
відповідач, було недостатньо для
погашення боргу, тому на час закінчення
строку дії договору сума кредиту в
розмірі 2489,97 грн. залишилася
несплаченою (а.с.3).

Наданий банком розрахунок станом на 14
березня 2013 року відповідає умовам
кредитного договору (п.4), не викликає
сумнівів щодо його правильності і не
спростований відповідачем.

Відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки (штрафу, пені) може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує суму збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч.3
ст.551 ЦК України є, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

З матеріалів справи вбачається, що суд
першої інстанції двічі повідомляв
відповідача про час і місце розгляду
справи, яка призначалася на 24 квітня та
04 червня 2013 року, поштою йому була
направлена копія позовної заяви, але із
заявою про зменшення розміру неустойки
відповідач до суду не звертався,
обставини, які б давали передбачені ч.3
ст.551 ЦК України підставі для зменшення
розміру неустойки, не доведені.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги банку
ґрунтуються на законі і договорі, тому
підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову у
зв'язку із пропуском строку позовної
давності, суд послався на те, що додані
до позовної заяви Умови і правила
надання банківських послуг
затверджено після 2009 року, тому на
момент підписання відповідачем
кредитного договору у 2007 році він не
міг з ними ознайомитися.

Такого висновку суд дійшов у порушення
вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, оскільки не
роз'яснив позивачу право надати Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») («Стандарт»),
оскільки до позовної заяви банк
помилково додав Умови і правила
надання банківських послуг.
Апеляційному суду банк надав примірник
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт»), з якими був ознайомлений
відповідач при укладенні кредитного
договору.

Згідно з п.5.5 укладеного між сторонами
кредитного договору терміни позовної
давності по вимогах про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки (пені,
штрафів) встановлені тривалістю 5
років.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК).

Відповідач не подавав заяву про
застосування позовної давності.

Пункт 7 ч.11 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів», на який суд
першої інстанції послався у рішенні як
на підставу застосування строку
позовної давності без заяви сторони у
спорі, стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту (правова
позиція Верховного Суду України згідно
з постановою у справі № 6-126цс13 від 20
листопада 2013 року).

За таких обставин застосування судом
строку позовної давності без заяви
відповідача у спорі суперечить вимогам
ч.4 ст.267 ЦК України.

Враховуючи наведене, рішення суду
підлягає скасуванню відповідно до п.4
ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо
суд апеляційної інстанції, не
передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Враховуючи те, що позов банку
задоволено у повному обсязі, понесені
ним витрати по сплаті судового збору в
загальному розмірі 406,35 грн. підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 209, 307-309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Компаніївського районного
суду Кіровоградської області від 04
червня 2013 року скасувати з ухваленням
нового рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№KGХRRX03690081 від 29 серпня 2007 року станом
на 14 березня 2013 року в розмірі 27090
(двадцять сім тисяч дев'яносто) грн. 35
коп., а також 406 (чотириста шість) грн. 35
коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді