Справа № 752/4168/14-ц
Провадження № 2/752/2918/14
11.07.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:
головуючого -
судді Колдіної О.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу,-
позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
обгрунтовані тим, що 07.10.2013 р. між
сторонами був укладений Договір позики
№ 2411, відповідно до умов якого
Позикодавець передав Позичальнику
Позичальник зобов»язався повернути
позику, шляхом сплати щомісячних
платежів рівними частинами не пізніше
07 числа кожного місяця в сумі 4388
У разі недоотримання
Позичальником графіку повернення
позики Позикодавець має право
пред»явити цей договір до стягнення та
вимагати при цьому повернення йому
суми позики чи частини суми позики, що
залишилась несплаченою.
В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що
відповідач не виконав умови Договору
позики і не здійснив жодного платежу в
рахунок погашення боргу у терміни,
визначені Договором, в зв»язку з чим
він був вимушений направити письмову
вимогу про повернення позики в повному
обсязі, яку останній отримав і повинен
був протягом 3 робочих днів з моменту
отримання вимоги сплатити суму боргу,
однак також не виконав зазначеної
В ході судового розгляду
позивач та його представник
підтримали позовні вимоги і
обгрунтування позову в повному обсязі
та просили його задовольнити,
посилаючись на те, що відповідач не
виконав належним чином свої
зобов»язання за Договором позики і у
визначені строки не повернув суму
боргу, а також не сплатив
заборгованість за Договором позики на
письмову вимогу, яку він отримав
особисто, що є підставою для стягнення
суми боргу в примусовому порядку.
Відповідач в судове
засідання не з»явився, про місце і час
судового розгляду повідомлявся судом
за місцем реєстрації належним чином,
шляхом вручення телеграми, що
підтверджується відповідним
підтвердженням про отримання
На підставі ст.ст.224-226 ЦПК
України, за згодою представника
позивача суд вважає за можливе
провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ст.1046
Цивільного кодексу України за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов"язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного
кодексу України, на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що
07.10.2013 р. між ОСОБА_1, як Позикодавцем, та
ОСОБА_2, як Позичальником, був укладений
Договір позики грошей, який
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований в
реєстрі за № 2411.
Відповідно до п.1 Договору
позики позикодавець передав у
власність, а Позичальник отримав у
Передачу грошей Позикодавцем
Позичальнику здійснено в момент
підписання Договору.
Згідно з п.2 Договору позики
сторони домовились, що розрахунок щодо
повернення суми позики має бути
здійснено не пізніше сьомого квітня 2015
Також сторони домовились, що
повернення боргу буде здійснюватися
щомісяця рівними платежами не пізніше
07 числа кожного місяця в сумі 4388
При неповерненні суми позики
своєчасно Позикодавець вправі
пред»явити цей договір до стягнення в
строки і у порядку, передбаченому
чинним законодавством України та
вимагати при цьому повернення йому
частини позики, що залишилась
несплаченою, з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення (п.4
На підставі ч.2 ст.1046 ЦК
України договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Укладаючи Договір позики
сторони домовились, що підписуючи
даний договір вони підтверджують
Пунктом 1 Договору передбачено, що
після повернення грошей Позикодавець
повинен був видати власноручну
На момент розгляду справи
будь-яких доказів про повернення суми
боргу з боку відповідача суду не
Також судом встановлено, що
17.03.2014 р. ОСОБА_1 звернувся з вимогою до
ОСОБА_2 про повернення всієї суми
позики в зв»язку з порушенням умов
договору, яку відповідач отримав 19.03.2014
Враховуючи викладене,
оцінюючи всі досліджені судом докази в
їх сукупності, беручи до уваги те, що
відповідач на момент розгляду справи
не надав суду належних доказів про
виконання умов Договору позики, суд
приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1
є обґрунтованими, доведеними і
підлягають задоволенню.
Питання щодо судових
витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК
України і вважає за необхідне стягнути
з відповідача судовий збір.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88,
209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суму боргу за
та судовий збір в сумі 790 гривень.
заочного рішення може бути подана
відповідачем протягом 10 днів з моменту
отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом
10 днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду м.Києва через
Голосіївський районний суд м.Києва.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя