Справа
Провадження № 2/263/515/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя
Донецької області в складі:
головуючого судді Кулика С.В. при
секретарі Марцині Д.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча"
(далі за текстом ПАТ «ММК ім. Ілліча»)
про стягнення заборгованої індексації
та компенсації по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом до відповідача. В
обґрунтування позовних вимог
зазначив, що з 1993 року по 03.12.2013 року він
працював у ПАТ «ММК ім. Ілліча». Під час
трудової діяльності позивача на
підприємстві не проводилась
передбачена Законом України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація заробітної
плати при її виплати. Просить стягнути
ПАТ «ММК ім. Ілліча» на його користь
заборгованість з індексації
заробітної плати за період з січня 2003
року по 03 грудня 2013 року з урахуванням
компенсації, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку із
порушенням строків виплати, згідно із
наданим ПАТ «ММК ім. Ілліча»
розрахунком, та витрати на правову
допомогу понесені ним при звернені до
суду в розмірі 200 грн.

При розгляді справи позивачем були
уточнені позовні вимоги в яких
останній просив суд стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість з індексації
заробітної плати за період з січня 2003
року по 03 грудня 2013 року з урахуванням
компенсації, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку із
порушенням строків виплати, згідно із
наданим ПАТ «ММК ім. Ілліча»
розрахунком, та витрати на правову
допомогу понесені ним при звернені до
суду в розмірі 400 грн. та середню
заробітну плату за весь час затримки
по день прийняття рішення судом.

Позивач в судове засідання не з'явився,
просив розглядати справу за його
відсутності, наполягав на задоволенні
позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, направив на
адресу суду заперечення та просив
розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до наданих заперечень,
відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнає, оскільки згідно з Постановою
Кабінету Міністрів України № 1078 від
17.07.2003 року діяв механізм проведення
індексації заробітної плати, який
дозволяв підвищення грошових доходів
населення із застосуванням
випереджуючого методу розрахунку сум
індексації. У зв'язку з тим, що
заробітна плата позивача в 2003 - 2013 роках
регулярно переглядалась в бік
збільшення, вважає, що ПАТ «ММК ім.
Ілліча» не має заборгованості по
сплаті індексації заробітної плати
перед ОСОБА_1 Компенсація проводиться
тільки на суму нарахованої, але
несплаченої заробітної плати. В даному
випадку заробітна плата позивача була
індексована відповідно до норм діючого
законодавства, в тому числі
випереджуючим шляхом, в зв'язку з чим
вимоги щодо сплати компенсації втрати
частини грошових доходів в зв'язку з
порушенням строків їх виплати
задоволенню не підлягають. Вимоги
позивача щодо сплати середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні також не підлягають
задоволенню, оскільки всі належні до
сплати позивачу суми при звільненні
були сплачені відповідачем своєчасно
та в повному обсязі. Враховуючи
викладене відповідач вважає, що у
даному випадку немає підстав для
сплати на користь позивача
компенсації, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку із
порушенням строків їх виплати. Просить
суд відмовити у стягненні на користь
позивача витрати на правову допомогу,
у зв'язку з тим, що сплата за правову
допомогу повинна підтверджуватися
відповідними фінансовими документами,
які позивачем суду не надано.

Суд, дослідивши письмові доказі по
справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з
1993 року по 03.12.2013 року перебував у
трудових відносинах з ПАТ "ММК ім.
Ілліча", що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці.

Відповідно до ст.1 Закону
України "Про оплату праці" заробітною
платою є винагорода у грошовому виразі,
яку за трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст.33 Закону України
"Про оплату праці" в період між
переглядом розміру мінімальної
заробітної плати індивідуальна
заробітна плата підлягає індексації
згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України "Про індексацію грошових
доходів населення" та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 р. № 1078.

Індексація грошових доходів
населення - встановлений законами та
іншими нормативно-правовими актами
України механізм підвищення грошових
доходів населення, що дає можливість
частково або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і який не
має разового характеру.

У відповідності з положеннями ч.5
ст. 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру, в тому числі,
оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч. 1 ст.4 цього Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін
для індексації грошових доходів
населення провадиться наростаючим
підсумком, починаючи з місяця введення
в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем,в якому індекс споживчих цін не
перевищив поріг індексації, зазначений
в частині першої цієї статті.

Підвищення грошових доходів
населення у зв'язку з індексацією
здійснюється з першого числа місяця, що
настає за місяцем, у якому опубліковано
індекс споживчих цін.

Зазначений порядок індексації,
заробітної плати передбачений і п. 1-1
«Порядку проведення індексації
грошових доходів населення»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1078 від 17 липня 2003
року, з наступними змінами та
доповненнями.

Структуру заробітної плати
визначено у статті 2 Закону України "Про
оплату праці", якою передбачено
існування основної заробітної плати,
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників, входять до складу фонду
додаткової заробітної плати згідно з
підпунктом 2.2.7 Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Держкомстату
України від 13 січня 2004 р. № 5,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати, є
додатковою заробітною платою і у разі
порушення законодавства про оплату
праці в частині її виплати, працівник
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком, як передбачено ч. 2
ст. 233 КЗпП України.

Вирішуючи питання щодо суми, яка
підлягає стягненню, суд приходить до
наступного.

Враховуючи, що індексація на заробітну
плату входить до структури заробітної
плати, з якої проводяться відрахування
податків та обов'язкових платежів як з
заробітної плати, а в наданому
відповідачем розрахунку індексації, що
підлягає виплаті позивачу, не
зазначені суми відповідних
відрахувань податків і обов'язкових
платежів, суд приходить до висновку, що
при виплаті відповідачем присуджених
для позивача сум належить утримати з
них передбачені законом податки і
обов'язкові платежі.

Як вбачається з матеріалів
справи, під час роботи позивача на
підприємстві з 01 березня 2003 року по 31
липня 2006 року при перевищенні порогу
інфляції, який встановлюється в
розмірі 101 відсоток, заробітна плата
позивача не індексувалась. За вказаний
період сума індексації заробітної
плати з компенсацією заборгованості
складає 1070 грн. 60 коп., що
підтверджується розрахунком наданим
відповідачем.

З листопада 2010 року індексування
було сплачено повністю і складало 126
грн. 38 коп.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України,
в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Оскільки за весь період часу, за
який позивач просить виплатити
середній заробіток, позивач не
звертався до суду з позовом про
стягнення індексації та при звільненні
йому було виплачено заробітну плату,
тому за невиплату індексації суд
стягує з відповідача компенсацію,
оскільки вимоги про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати індексації заробітної плати
задоволенню не підлягають.

Позивач просить суд стягнути суму
невиплаченої індексації за період з
січня 2003 року по грудень 2013 року, а
відповідно до розрахунку сума
індексації підлягає виплаті в строк з
01 березня 2003 року по 31 липня 2006 року,
тому вимоги в даній частині підлягають
частковому задоволенню. Крім того суд
відмовляє у задоволенні позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача на його користь
компенсації за порушення строків
виплати заробітної плати у повному
обсязі.

Позивач просить суд стягнути на
його користь витрати по сплаті
правової допомоги в розмірі 400 грн.,
враховуючи що розмір витрат на оплату
правової допомоги визначається за
домовленістю між сторонами та особою,
яка надає правову допомогу. Статтею 33
Правил адвокатської етики, схвалених
Вищою кваліфікаційною комісією
адвокатури при Кабінеті міністрів
України від 01 жовтня 1999 року, єдиною
допустимою формою отримання адвокатом
за подання правової допомоги клієнту є
гонорар. Гонорар, отриманий адвокатом
за надання правової допомоги повинен
бути законним за формою і порядком
внесення і розумно обґрунтований за
розміром. При визначенні
обґрунтованого розмірі гонорару,
беруться до уваги обсяг часу і роботи,
що вимагаються для належного виконання
доручення. Розмір гонорару і порядок
його внесення мають бути чітко
визначені в угоді про надання правової
допомоги.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом. Згідно із ч. 1
ст. 56 ЦПК України правову допомогу
може надавати особа, яка є фахівцем у
галузі права і за законом має право на
надання правової допомоги. Вона
допускається до участі в розгляді
справи ухвалою суду за заявою особи,
яка бере участь у справі. ОСОБА_2
допущена до участі в розгляді справи як
особа, яка надає правову допомогу на
підставі ухвали суду не була, та
здійснювала представництво інтересів
позивача згідно договору, тому,
відсутні правові підстави стягувати
витрати на правову допомогу на його
користь.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 гривень.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,208, 212-215 ЦПК
України, ст.233, 95 КЗпП, Законом України
"Про оплату праці", Законом України
"Про індексацію грошових доходів
населення", Законом України "Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів, у зв'язку з порушенням строків
їх виплати", суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" про стягнення
заборгованої індексації та
компенсації по заробітній платі, -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ММК ім. Ілліча"
(розрахунковий рахунок 7612 в ПАТ
"ПУМБ" м. Донецьк, МФО 334851,
ідентифікаційний код 00191129) на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,
індексацію заробітної плати з
компенсацією заборгованості за період
з 01 березня 2003 року по 31 липня 2006 року
в сумі 1070 (одна тисяча сімдесят)
гривень 60коп. з утриманням ПАТ "ММК
ім. Ілліча" з цієї суми передбачених
законом податків та обов'язкових
платежів при її виплаті.

В іншій частини позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ММК ім. Ілліча"
(розрахунковий рахунок 7612 в ПАТ
"ПУМБ" м. Донецьк, МФО
334851,ідентифікаційний код 00191129) на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
С.В. Кулик