Провадження №6/761/1492/2014
У Х В А Л А

іменем України

11 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
поданням державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Селезньова М.О. про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, заінтересовані особи: ОСОБА_3,
Публічне акціонерне товариство «Банк
Кіпру»,

ВСТАНОВИВ

Державний виконавець відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Селезньов М.О. звернувся до
суду з поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України.

Подання обґрунтовує тим, що на
виконанні в відділі примусового
виконання рішень ДВС України
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 від 12.11.2007 року про
звернення стягнення на нерухоме майно
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, що становить
19445043.02 грн. Виконавче провадження
відкрито 14.12.2007 року та надано боржнику
семиденний строк для добровільного
виконання вимог виконавчого документа.
У встановлений для добровільного
виконання строк вимоги виконавчого
документа боржником виконані не були.
На сьогоднішній день боржником не
здійснено жодних дій для погашення
заборгованості, оскільки боржник
ухиляється від добровільного
виконання своїх зобов'язань. В зв'язку з
чим державний виконавець просить
задовольнити подання.

Відповідно до ч. 2 ст.377-1 ЦПК України
суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, направив до суду клопотання про
розгляд справи без його участі.

Таким чином, суд вважає за можливе
розглядати справу без участі
державного виконавця Селезньова М.О.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Встановлено, що згідно матеріалів
виконавчого провадження було описано
та арештовано майно боржника, що
підтверджується Актами опису й арешту
майна від 26.12.2007 року та від 05.03.2008 року.

Постановою державного виконавця від
04.09.2012 року призначено експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні для
проведення рецензування висновку з
експертної оцінки майна-нежитлової
будівлі, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_3

Постановою державного виконавця від
24.03.2014 року призначено експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для надання
письмового висновку про вартість
належного боржнику нерухомого
майна-нежитлової будівлі, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що
належить боржнику ОСОБА_3

Постановою в.о. начальника відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Кузьменко О.С. від 16.06.2014 року
звільнено з-під арешту житловий
будинок (літ. А), що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 та належав на праві
власності ОСОБА_3, оскільки рішенням
Подільського районного суду м. Києва
від 08.11.2013 року, яке залишено в силі
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
04.03.2014 року, визнано право власності на
вказаний житловий будинок за ПАТ «Банк
Кіпру».

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника -юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Суд вважає, що особа, яка має
невиконанні зобов'язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст.. 10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього відповідним
рішенням обов'язків.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Однак з наданих суду матеріалів
виконавчого провадження вбачається, що
боржник ОСОБА_3 не ухиляється від
виконання обов'язків по погашенню
боргу, частина майна, на яке звернуто
стягнення відповідно до виконавчого
напису нотаріуса, перейшла у власність
стягувачу на підставі судового
рішення.

Незалежно від того чи примусово або
добровільно виконувалось відповідне
рішення, державним виконавцем не
доведено факту ухилення ОСОБА_3 від
виконання свої зобов'язань.

За таких обставин, суд вважає, що
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст..ст. 11,
12 Закону України «Про виконавче
провадження», суд

УХВАЛИВ

Подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Селезньова М.О. про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, заінтересовані особи: ОСОБА_3,
Публічне акціонерне товариство «Банк
Кіпру» залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

СУДДЯ