Номер провадження 2/754/850/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24.01.2014
м. Київ

Деснянський районний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Петріщевої І.В., при секретарі судового
засідання Сивенко В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до
Деснянського районного суду міста
Києва з зазначеною позовною заявою,
уточнивши зміст позовних вимог, в якій
просить стягнути на її користь на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_2 аліменти
в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу)
щомісячно починаючи з дня подання
заяви до суду до досягнення дитиною
повноліття; допустити негайне
виконання рішення суду у частині
стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць. Позивач
обгрунтовує свої вимоги тим, що сумісне
життя між подружжям не склалося,
сторони проживають окремо, після
розірвання шлюбу відповідач
матеріально не утримує дитину.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі.

У судовому засіданні відповідач
позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що від спільного
подружнього життя сторони мають
дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач та
відповідач є батьками дитини, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 11).

Рішенням Деснянського районного
суду міста Києва від 26.09.2013 року шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 11).

Відповідач проживає окремо,
матеріальної допомоги на утримання
дитини добровільно не надає, не
піклується належним чином про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Враховуючи, що відповідач має
дохід, який складається з заробітної
платні, відповідно до чого має
матеріальну можливість сплачувати
аліменти на утримання дитини, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Згідно із ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України,
суд, визначаючи розмір аліментів,
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 ЦПК
України.

Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 191 СК України
встановлено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367
ЦПК України суд вважає необхідним
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Разом тим, відповідачем суду не
надано жодних належних та допустимих
доказів в заперечення позовних вимог,
не здобуто таких доказів і в ході
судових засідань.

Повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, оцінивши зібрані у
справі докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах закону,
обставини справи підтверджені певними
засобами доказування, а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судові витрати пов'язані з розглядом
справи підлягають стягненню з
відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 210,
212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 112, 150, 180, 181,
182, 183, 191 СК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 на
утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1, аліменти у розмірі 1/4
частки заробітку (доходу) щомісячно,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 18.11.2013
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення суду в межах стягнення
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя

Петріщева І.В.