У х в а л а

07 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В., суддів:
Дем'яносова М.В., Нагорняка В.А.,Касьяна
О.П., Попович О.В.,розглянувши у судовому
засіданні заяву представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ВРЕР-1 м. Донецька УДАІ ГУ МВС
України в Донецькій області, про
звернення стягнення на предмет
застави,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПАТ «ВТБ Банк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6,
треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ВРЕР-1 м. Донецька УДАІ ГУ МВС України в
Донецькій області, про звернення
стягнення на предмет застави.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 05 грудня 2013 року у
задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк»
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
30 січня 2014 року скасовано рішення суду
першої інстанції, ухвалено нове
рішення, яким позов задоволено.

У рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_8 перед ПАТ «ВТБ Банк» в особі
відділення «Донецька регіональна
дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним
договором від 10 листопада 2011 року у
розмірі 730 483 грн 83 коп. відповідно до
договору застави від 10 листопада 2011
року звернуто стягнення на предмет
застави: автомобіль марки - LAND ROVER -
модель RANGE ROVER, тип легковий універсал,
2011 року випуску, колір чорний,
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі
(кузова рами) НОМЕР_3, зареєстрований в
МРЕВ-7 м. Києва, державний номер НОМЕР_2
на праві приватної власності за ОСОБА_6,
шляхом продажу з прилюдних торгів в
межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною 1 168 860
грн. Вирішено питання судових витрат.

10 квітня 2014 року ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ рішення суду апеляційної
інстанції залишено без змін.

16 червня 2014 року представник
відповідачки подав заяву про перегляд
цієї ухвали з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник зазначає:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 липня 2013 року
у справі про передачу в заклад та
звернення стягнення на предмет
застави, якою рішення суду апеляційної
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
передачу кредитору в заклад предмета
застави скасовано та направлено справу
на новий розгляд;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 березня 2012
року у справі про звернення стягнення
на предмет застави, якою рішення суду
апеляційної інстанції скасовано та
направлено справу на новий розгляд.

В обґрунтування заяви про перегляд
заявник посилається на ті обставини, що
судами касаційної інстанції при
вирішенні подібних спорів неоднаково
застосовані ст. ст. 13, 24 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», положень Закону
України «Про заставу», що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Перевіривши доводи заяви, зміст
судових рішень, на які посилається
заявник, та судового рішення, про
перегляд якого подана заява, колегія
суддів дійшла висновку, що у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України потрібно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали суду касаційної
інстанції, про перегляд якої подана
заява, вбачається, що суд касаційної
інстанції погодився з висновками
апеляційного суду про те, що боржник
розпорядився автомобілем, який
перебував у заставі банку, без його
згоди та без припинення обтяження, тому
застава є чинною для відповідачки, яка
є його новим власником, і позивач має
право вимагати виконання зобов'язань,
забезпечених заставою шляхом
звернення стягнення на предмет застави
у порядку, передбаченому ст. 24 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень», що
є підставою для задоволення позову.

Зі змісту ухвали суду касаційної
інстанції від 17 липня 2013 року, на яку
посилається заявник, як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах
вбачається, що суд касаційної
інстанції, погодившись з висновками
апеляційного суду про звернення
стягнення на предмет застави, направив
справу на новий апеляційний розгляд в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про передачу автомобіля в заклад,
у зв'язку із тим, що судом неповно
з'ясовані всі обставини справи, на
підставі норм процесуального права і
при цьому не застосовував норми
матеріального права.

Зі змісту ухвали суду касаційної
інстанції від 21 березня 2012 року, на яку
також посилається заявник, вбачається,
що суд касаційної інстанції,
скасовуючи рішення апеляційного суду
на направляючи справу на новий розгляд,
виходив з того, що судом не надано
належної оцінки обставинам справи,
умовам кредитного договору та
висновкам суду першої інстанції про те,
що позивачем не надано доказів
виконання ним взятих на себе
зобов'язань про повідомлення боржника
про заборгованість та звернення
стягнення на заставлене майно, отже
судом апеляційної інстанції порушені
норми процесуального права, що
унеможливило встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

При цьому судом касаційної інстанції
не застосовувались норми
матеріального права.

Отже, в даному випадку ухвали суду
касаційної інстанції, на які
посилається заявник прийняті на
підставі норми процесуального права,
крім того, обставини справ є різними та
судами їм надана відповідна оцінка, а
відтак і неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, не відбулось.

За таких обставин наведені заявником
доводи не містять ознаки, які згідно з
вимогами статті 355 ЦПК України є
підставою для перегляду судових рішень
суду касаційної інстанції, тому у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України потрібно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» до ОСОБА_6, треті особи:
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ВРЕР-1 м.
Донецька УДАІ ГУ МВС України в
Донецькій області, про звернення
стягнення на предмет застави, за заявою
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Г.В. Юровська

Судді:
М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

В.А. Нагорняк

О.В. Попович