Справа №489/7219/13-ц 16.01.2014 16.01.2014 16.01.2014
Провадження №22-ц/784/100/14
Головуючий у першій інстанції:
Суддя-доповідач апеляційного суду:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В.,
Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання:
Рудніку Є.М.,

за участю: представника позивача -
Козака В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк»

на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 23
жовтня 2013 р. ухваленого за позовом

публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк»

(далі - ПАТ «Дельта Банк»)

до

ОСОБА_4

про стягнення
кредитної заборгованості,

в с т а н о
в и л а :

У вересні 2013 р. ПАТ «Дельта Банк»
звернулося з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог
позивач вказував, що 24 грудня 2007 р. між
ТОВ «Український промисловий банк»
(далі Банк) та ОСОБА_4 (позичальником)
було укладено кредитний договір №
122/ФК-07, за яким Банк надав відповідачу
6 740 грн. кредиту строком до 23 грудня 2009
р., а останній, в свою чергу,
зобов'язувався повернути наданий
кредит, сплатити проценти за
користування ним.

30 червня 2010 р. між ТОВ
«Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банк», у зв'язку з чим, позивач набув
право вимоги за вищезазначеним
кредитним договором.

Відповідач своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконував
через що, станом на 15 липня 2013 р.
виникло 3 224 грн. 45 коп. заборгованості.

Посилаючись на викладені
обставини, позивач просив стягнути з
відповідача зазначену суму
заборгованості.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 23
жовтня 2013 р. у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта
Банк», посилаючись на помилковість
висновків суду першої інстанції щодо
пропуску позивачем строку звернення до
суду, просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити позов
в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Так, відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки позивач визначив
відповідачам кінцевий термін
повернення кредиту 23 грудня 2009 р., а
звернувся до суду з позовом 2 вересня
2013 р., тобто з пропуском 3-річного строку
для звернення до суду, то відсутні
підстави для стягнення кредитної
заборгованості.

Проте, не з усіма висновками суду
першої інстанції можна погодитися.

Відповідно до статті 526, частин 1 статті
530 ЦК зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі
сплата неустойки (стаття 611 ЦК).

Одним із видів порушення зобов'язання
є прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві
визначаються різні поняття як "строк
дії договору", так і "строк (термін)
виконання зобов'язання" (статті 530, 631
ЦК).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події
(частина 1 статті 530 ЦК).

Статтею 256 ЦК визначено, що позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено
відповідачкою, є підставою для відмови
у позові (частина 4 статті 267 ЦК). Перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається
заново (стаття 264 ЦК).

Загальна позовна давність встановлена
тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК).
Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки - штрафу, пені ( частина 2
статті 258 ЦК).

Частиною 5 статті 261 ЦК передбачено, що
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з частиною 3 статті
254 ЦК України спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

Так, судом встановлено, що 24 грудня 2007
р. між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4
укладено кредитний договір № 122/ФК-07,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу 6 740 грн. кредиту строком до
23 грудня 2009 р. зі сплатою 19 % річних за
користування кредитом.

30 червня 2010 р. між ТОВ
«Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань
«Укрпромбанком» на користь «Дельта
Банку», відповідно до умов якого
«Дельта Банк» змінює «Укрпромбанк» як
кредитора у зобов'язаннях.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5
кредитного договору позичальник
зобов'язався здійснювати погашення
кредиту та відсотків за користування
кредитом щомісячно, до 20-го числа
поточного місяця у розмірі
мінімального платежу 280 грн. 83 коп.

Отже, поряд зі встановленням строку
дії договору сторони встановили і
строки виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення обов'язкових
щомісячних платежів), що входять до
змісту зобов'язання, яке виникло на
основі договору.

Оскільки умовами договору між
сторонами встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок відповідача
повернути весь борг частинами, то право
ПАТ КБ «Надра» вважається порушеним з
моменту недотримання позичальником
строку погашення кожного місячного
платежу, а відтак і початок перебігу
позовної давності за кожний черговий
платіж починається з моменту
порушення строку його погашення.

Така правова позиція міститься у
постанові Верховного Суду України від 6
листопада 2013 року ( справа № 6-116 цс 13) і є
обов'язковою для застосування судами
України.

Звернувшись до суду 2 вересня 2013 р.
позивач має право на стягнення
платежів, строк внесення яких настав
після 2 вересня 2010 р.

За розрахунком, наданим позивачем суду
апеляційної інстанції станом на 28
лютого 2013 р. прострочена
заборгованість за тілом кредиту, строк
якої настав 23 грудня 2009 р. складає 1946
грн. 55 коп., по процентам прострочена
заборгованість складає - 1 277 грн. 90
коп., в тому числі 923 грн. 13 коп.
заборгованість по процентам, строк
яких настав після 2 вересня 2010 р.

Таким чином, відповідно до ст. 267 ЦК
України стягненню з відповідачів
підлягає 923 грн. 13 коп. заборгованості
по процентам.

Оскільки суд першої інстанції не
звернув належної уваги на зазначені
обставини та норми матеріального
права, то рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
часткове задоволення позову на
підставі вищезазначених обставин.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 344 грн. 10 коп.
судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія судів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 23
жовтня 2013 р. скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» 923 грн. 13 коп.
заборгованості по процентам за
користування кредитом за кредитним
договором № 122/ФК-07 від 24 грудня 2007 р. та
344 грн. 10 коп. судових витрат .

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: