Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2014 року
м.
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Ротмістренко М.В.,

при секретарі - Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» про визнання договору
поруки припиненим, мотивуючи його тим,
що між ЗАТ «Приватбанк» та ОСОБА_2,
ОСОБА_3, було укладено договір поруки
№MKL6G0 від 14.02.2008 року на
забезпечень зобов'язань ОСОБА_2 за
договором про іпотечний кредит №
MKL6G0 від 14.02.2008 року.

Вказує, що на її адресу банком було
надіслано лист №20.1.0.0.0/7 в додатку до
якого містяться додаткової угоди до
договору про іпотечний кредит
MKL6G0 від 14.02.2008 року. Із змісту
додаткової угоди слідує, що боржнику
збільшено зобов'язання, внаслідок чого
зобов'язання змінилося без згоди
поручителя і збільшився обсяг
відповідальності останнього, а порука
за положенням ч.1 ст.559 ЦК України
припинилася.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 заявлені позовні
вимоги підтримав, просив задовольнити
їх в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ КБ
«Приватбанк» - Баблюк О.Б. в судовому
засіданні заперечила проти
задоволення позовних вимог, вважає їх
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки правові підстави для
припинення договору поруки на які
посилається позивачка відсутні.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані
докази в їх сукупності, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 14
лютого 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № MKL6G0,
відповідно до умов якого остання
отримала кредит у розмірі 24618,75 грн., зі
сплатою 15 % річних, строком до 14.02.2028
року.

14.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено
іпотечний договір MKL6G0, згідно
умов якого іпотекодавець з метою
забезпечення належного виконання
зобов'язання, що випливає з договору
про іпотечний кредит, передає нерухоме
майно житлового призначення, а саме:
1-кімнатну квартира, загальною площею
28,70 кв.м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

В якості забезпечення зобов'язань за
кредитним договором, 14 лютого 2008 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1, було
укладено договір поруки № MKL6G0,
відповідно до якого поручитель
зобов'язався відповідати перед
кредитором солідарно в повному обсязі
за своєчасне виконання боржником усіх
його зобов'язань за договором про
іпотечний кредит MKL6G0 від 14.02.2008
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК
України, порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
до припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання, які
призвели або можуть призвести до
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. Таке збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі підвищення розміру процентів,
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами,
установлення (збільшення розміру)
неустойки, тощо.

Аналіз вказаної норми свідчить про те,
що припинення поруки в разі зміни
основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності, презюмується.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

З матеріалів справи вбачається, що
додатковою угодою до договору про
іпотечний кредит MKL6G0 від 14.02.2008
року відповідачем, без згоди позивача
як поручителя збільшено загальний
розмір заборгованості до суми 127775,23
грн., що еквівалентно 27537,77 доларів США.

В матеріалах справи відсутні будь-які
дані про згоду поручителя на зміну
загального розміру заборгованості
позичальників.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачем було збільшено
зобов'язання позичальника ОСОБА_2,
внаслідок чого збільшився обсяг
відповідальності поручителя ОСОБА_1, і
зазначене мало місце без повідомлення
та отримання згоди поручителя ОСОБА_1,
суд приходить до висновку, що договір
поруки слід визнати припиненим.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про визнання
договору поруки припиненим -
задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки №
MKL6G0 від 14 лютого 2008 року
укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» на користь ОСОБА_1 114,70 грн.
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Ротмістренко М.В.