Справа № 500/2952/14-ц
Провадження № 2/500/1719/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 липня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді:Бальжик О.І.

при секретарі: Івановій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Ларжанської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

14.05.2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Ларжанської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно за
заповітом, яке залишилося після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, та складається із
земельної ділянки площею 3,03 га,
розташованої на території Ларжанської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що нотаріальною
конторою їй відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, у зв'язку із тим, що
відсутній Державний акт на право
власності на спірну земельну ділянку.

Сторони, будучи своєчасно та
належним чином повідомленими про дату,
час та місце розгляду справи у судове
засідання не з'явилися. Представник
позивача звернулася із заявою про
підтримання позовних вимог, та розгляд
справи у її відсутності. Відповідач
звернувся із заявою про визнання
позову та розгляд справи у відсутності
представника (а.с.68, 70).

Дослідивши матеріали справи, суд, на
підставі фактів, встановлених у
судовому засіданні, дійшов наступного
висновку.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Так, у судовому засіданні
встановлено, що земельна ділянка
площею 3,03 га, розташована на території
Ларжанської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
передана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
належала ОСОБА_3 на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії Р1 №456845, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю 05.02.2003
року за №10-09-152 (а.с.11, 28).

Відповідно до повного витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про смерть за №8 від 04.06.2014 року,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.59-61).

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220
ЦК України відкрилася спадщина.

Згідно витягу зі Спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори)
№37018136 від 28.03.2014 року та копії
спадкової справи за №900 від 15.09.2006 року
ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений
Ларжанською сільською радою
Ізмаїльського району Одеської області
26.02.2003 року за №32, яким заповіла: ОСОБА_2
земельну ділянку, площею 3,03 га,
розташовану на території Ларжанської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області, належну на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії Р1 №456845,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю 05.02.2003 року за
№10-09-152; ОСОБА_6 - житловий будинок
АДРЕСА_1 (а.с.9, 10, 13-15, 29-58).

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена, вважаються
такими, що прийняли спадщину, крім
випадків, встановлених частинами 2-4
ст.1273 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач на час відкриття спадщини була
неповнолітньою, що підтверджується
копіями спадкової справи за №900 від
15.09.2006 року, паспорту ОСОБА_2 серії
НОМЕР_1, виданого Ізмаїльським РВ УМВС
України в Одеській області 03.10.2012 року,
та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2,
виданого виконавчим комітетом
Бросківської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
03.08.2012 року (4, 6, 29-58).

Осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині, незалежно від змісту
заповіту після смерті ОСОБА_3
відповідно до ст.1241 ЦК України, не
встановлено.

Письмовою відповіддю
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори від 28.03.2014 року за №721/2-21
позивачу відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом, у
зв'язку з тим, що відсутній оригінал
Державного акту на право власності на
земельну ділянку (а.с.12, 53).

Приймаючи до уваги, що іншого
способу захисту права на спадкове
майно позивач не має, а також
враховуючи ту обставину, що відповідач,
безумовно визнав позов і його визнання
не суперечить закону й не порушує права
свободи чи інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 174, 197, 209,
212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Ларжанської сільської
ради Ізмаїльського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, та
складається із земельної ділянки
площею 3,03 га, розташованої на території
Ларжанської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії Р1
№456845, зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю 05.02.2003 року за
№10-09-152.

Копію рішення надіслати для відома
сторонам.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя: