Справа № 259/2243/14-ц
Провадження № 2/259/1153/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2014 року

Куйбишевський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого судді
Васильєвої Н.П.,

при секретарі
Кінашевській Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2014 року позивач звернувся до
суду із позовною заявою про розірвання
шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого
міським відділом реєстрації актів
громадського стану Донецького
обласного управління юстиції 22.12.2006
року, актовий запис №1922. Позовні вимоги
позивач обґрунтовує наступним.

Шлюб з відповідачем було зареєстровано
22 грудня 2006 року відділом реєстрації
актів громадського стану Донецького
обласного управління юстиції. Від
спільного шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
народження ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає
разом з відповідачкою. Спільне життя з
відповідачкою не склалося з причин
психологічної несумісності між
подружжям, постійні конфлікти, що
призвело до неможливості подальшого
проживання однією родиною. Разом з
відповідачкою не проживає з 31 травня 2012
року, спільне господарство не ведеться.
Через неможливість знайти
взаєморозуміння, внаслідок різких
поглядів на життя, втрати почуття
любові та взаємоповаги один до одного,
примирення вважає неможливим.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
надав пояснення аналогічні викладеним
у позовній заяві, зазначив, що шлюбні
відносини припинені з 31 березня 2012
року, через неможливість знайти
взаєморозуміння, внаслідок різких
поглядів на життя, втрати почуття
любові та взаємоповаги один до одного.
Не заперечує проти проживання дитини з
матір,ю - ОСОБА_2.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав, також
підтвердив, що шлюбні відносини
припинені з 31 березня 2012 року, спору про
розділ майна подружжя немає, просила
після розірвання шлюбу залишити
прізвище - ОСОБА_2.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає позов таким,
що підлягає задоволенню з наступних
підстав.

22 грудня 2006 року міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Макіївського міського управління
юстиції у Донецькій області,
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Донецька та
ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженки м. Макіївки Донецької
області, про що в Книзі реєстрації
шлюбів 22.12.2006 року зроблено актовий
запис №1922, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1
виданого повторно Міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області 24.12.2013 року.

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
народження ІНФОРМАЦІЯ_4, про що в Книзі
реєстрації народжень 08 липня 2010 року
зроблено відповідний актовий запис за
№942 що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Куйбишевського
районного управління юстиції у м.
Донецьку Донецької області 23 листопада
2010 року, де батьками дитини вказані
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

У судовому засіданні встановлено, що
шлюбні відносини припинені з 31 березня
2012 року, через неможливість знайти
взаєморозуміння, внаслідок різких
поглядів на життя, втрати почуття
любові та взаємоповаги один до одного.

Сторони наполягають на розірванні
шлюбу, спору про розділ майна немає.
Примирення вважають неможливим.

Між сторонами існує домовленість про
місце проживання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка після розірвання
шлюбу, залишається проживати разом із
матір'ю - ОСОБА_2.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивачка при реєстрації
шлюбу змінила прізвище, вона має право
залишити його після розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу залишити
відповідачці прізвище "ОСОБА_2".

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом, шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.

При таких умовах, суд вважає, що сім'я
фактично припинила існування і шлюб
між сторонами підлягає розірванню,
оскільки перебування у шлюбі буде
порушувати права та інтереси сторін та
дитини.

На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного
кодексу України та керуючись
ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 грудня 2006 року
міським відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Макіївського міського
управління юстиції у Донецькій
області, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця м. Донецька та ОСОБА_2,
народження ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м.
Макіївки Донецької області, про що в
Книзі реєстрації шлюбів 22.12.2006 року
зроблено актовий запис №1922, які мають
неповнолітнього сина - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін
залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набуває чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набуває законної чинності після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: