АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1249/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 2,5 Кузьменко В.
А. Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. УХВАЛА
14 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДемченко В. А.
суддівПодорога В. М. , Бородійчук В. Г.
при секретаріБражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 27 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 та
в інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя
особа - орган опіки та піклування м.
Черкаси про визначення порядку
користування квартирою, -
в с т а н о в и л а :
Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа -
орган опіки та піклування м.Черкаси про
визначення порядку користування
Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй
належить 1/5 частина двокімнатної
квартири АДРЕСА_1. Також, 1/5 частина
вказаної квартири належить малолітній
дочці позивачки - ОСОБА_7. Ще по 1/5
частині належить кожному з
відповідачів. У позивачки склались
неприязні стосунки з відповідачем
ОСОБА_8, її колишнім чоловіком, та з
іншими співвласниками спірної
ОСОБА_6 та її малолітні діти позбавлені
можливості користуватися спірною
квартирою, оскільки відповідачі чинять
А тому, просила суд визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1
наступним чином: виділити в
користування позивачці ОСОБА_6
(власниці 1/5 частки) і неповнолітній
ОСОБА_7 (власниці 1/5 частки) кімнату
площею 11,2 кв .м., виділити в
користування відповідачам: ОСОБА_8
(власник 1/5 частки), ОСОБА_9 (власниця 1/5
частки), ОСОБА_10 (власниці 1/5 частки)
кімнату площею 16,0кв.м., у спільному
користуванні залишити коридор площею
9,3 кв. м, кухню на плані технічного
паспорта площею 7,9 кв. м, туалет на плані
технічного паспорта площею 1,4 кв. м,
ванну кімнату на плані технічного
паспорта площею 2,7 кв. м., зобов'язати
відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не
чинити ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7
перешкод в користуванні, володінні та
розпорядженні належними кожній із них
по 1/5 частинами квартири АДРЕСА_1,
заборонити відповідачам ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 перешкоджати ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 у подальшому здійснювати права
користування, володіння та
розпоряджання належними кожній із них
по 1/5 частинами квартири АДРЕСА_1.
В судовому засіданні суду першої
інстанції представник позивачки
ОСОБА_11 заявлені вимоги уточнила та
просила, у зв'язку з тим, що у позивачки
склалися неприязні відносини із
відповідачами, то для уникнення
подальших скарг просили визначити
порядок користування квартирою,
виділивши позивачці з неповнолітніми
донькою та сином кімнату площею 11,2
кв.м., а відповідачам кімнату площею 16
кв.м., оскільки в добровільному порядку
визначити порядок користування
квартирою відповідачі не
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 13 березня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_6 та в
інтересах неповнолітніх доньки ОСОБА_7
до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа -
орган опіки та піклування м.Черкаси про
визначення порядку користування
квартирою відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_6 подала
апеляційну скаргу на дане рішення, в
якій просить скасувати рішення суду,
оскільки вважає його ухваленим із
порушенням норм матеріального права,
ухваливши нове рішення про задоволення
її позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідачів по справі, апелянт
просила розглядати справу у її
відсутності, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
відхилення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41
Конституції, ст. ст. 319, 358 ЦК всі
громадяни є рівними у своїх правах,
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення цих прав, у тому числі
щодо захисту права спільної часткової
власності.

Виходячи із цих положень, правовий
режим спільної часткової власності
визначається гл. 26 ЦК з урахуванням
інтересів усіх її учасників. Володіння,
користування і розпорядження
частковою власністю здійснюється за
згодою всіх співвласників, а за
відсутності згоди спір вирішується
судом. Незалежно від розміру часток
співвласники при здійсненні
зазначених правомочностей мають рівні
права.

Відповідно до ст. 364 ЦК співвласник має
право на виділ у натурі частки з майна,
що є в спільній часткові власності.
Якщо виділ у натурі частки зі спільного
манна не допускається згідно із
законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

В даному випадку позивачка звернулась
до суду з позовом про визначення
порядку користування квартирою між
співвласниками.

Так, за матеріалами справи колегією
суддів установлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно право на спільну
сумісну власність мають в квартирі
АДРЕСА_1 5 осіб: позивачка, неповнолітня
ОСОБА_7, відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_10.
ОСОБА_8 ( а. с. 33).

Відповідно до технічного паспорту
квартира АДРЕСА_1 складається з двох
ізольованих кімнат, одна з яких -
кімната площею 11,2 м2 , а друга площею 16
м2, загальна житлова площа квартири
становить 27,2 м2, в квартирі є
централізоване опалення, газ, кухня,
коридор, лоджія площею 1.5 м2,
відокремлений санвузол з ванною
кімнатою, загальна площа квартири
становить 50 кв.м. ( а. с. 32).

Особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1
оформлений на відповідачку ОСОБА_9
Відповідно до форми № 17 про реєстрацію
в квартирі зареєстровано та має право
на користування нею 6 осіб: позивачка
ОСОБА_6, неповнолітня ОСОБА_7,
неповнолітній ОСОБА_12, відповідачі
ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_8 ( а. с. 45).

Оскільки право власності на нерухоме
майно та право на спільну сумісну
власність мають в квартирі 5 осіб, то
кожен з них має право на 5,44 кв. м.
житлової площі, яка становить 27,2 кв. м.

Таким чином, позивачка та її
неповнолітня донька, маючи право лише
на 10,88 кв.м житлової площі в спірній
квартирі, бажає, щоб їй було виділено в
користування з двома неповнолітніми
дітьми кімнату 11,2 кв.м. , але при таких
умовах житлові інтереси відповідачів
ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_8, які є між собою
матір'ю, сином та дочкою, будуть суттєво
погіршені при виділенні їм кімнати
площею 16 кв.м.

Відповідно до ст. 48 ЖК України жиле
приміщення надається громадянам у
межах норми жилої площі, але не менше
розміру, який визначається Кабінетом
Міністрів України і Федерацією
професійних спілок України.

Згідно з п. 53 Правил обліку громадян,
потребуючих поліпшення житлових умов і
надання їм житлових приміщень в
Українській PCP. затверджених
Постановою Ради Міністрів Української
PCP і Української республіканської ради
професійних спілок від 11.12.1984 р. № 470
жиле приміщення надається громадянам у
межах 13,65 кв. м жилої площі на одну
особу, але не менше рівня середньої
забезпеченості громадян жилою площею в
даному населеному пункті.

Рівень середньої забезпеченості
громадян жилою площею в м. Черкасах
встановлений постановою виконкому
Черкаської обласної ради народних
депутатів та президії Черкаської
обласної ради профспілок від 28.12.1984 р. №
396 в розмірі 8.5 кв. м на одного члена
сім*ї .

Таким чином, з урахуванням всіх
обставин, досліджених у судовому
засіданні суду першої інстанції,
наявності обгрунтованих і законних
заперечень відповідачів на
запропонований позивачем порядок
користування жилим приміщенням, беручи
до уваги той факт, що в спірній квартирі
зареєстровано 6 осіб, в тому числі,
неповнолітні особи, районний суд
обгрунтовано взяв до уваги те, що
задоволення позовних вимог про
визначення вказаного порядку
користування спірною квартирою
приведе до порушення житлових прав
відповідачів, оскільки запропонований
порядок користування квартирою не
відповідає рівню середньої
забезпеченості жилою площею в м.
Черкаси.

Крім того, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції
відносно того, що позивачка не надала
доказів щодо перешкод в користуванні
спірною квартирою є обгрунтованими, а
тому районний суд вірно зазначив, що
вимога позивачки щодо зобов'язання
відповідачів не чинити їй та
неповнолітній доньці перешкод в
користуванні, володінні та
розпорядженні належними кожній із них
по 1/5 частинами квартири та вимога про
заборону відповідачам не перешкоджати
у подальшому здійснювати права
користування, володіння та
розпоряджання належними кожній із них
по 1/5 частинами квартири не підлягає до
задоволення, оскільки суд не наділений
повноваженнями щодо вирішення спірних
правовідносин на майбутнє і якщо право
не є порушеним.

Частинами 1, 2 ст. 358 ЦК України
визначено, що право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Відомості про те, що позивачка
зверталася до відповідачів з
пропозицією домовитись про порядок
користування квартирою у матеріалах
справи відсутні.

Відомостей про те, що відповідачами
порушено права позивачки та її
неповнолітньої доньки матеріали
справи також не містять.

Отже, у суду першої інстанції не було
визначених чинним законодавством
підстав для задоволення позовних вимог
позивачки.

У зв'язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції вірно застосовано норми
матеріального права та ухвалено
рішення з додержанням положень чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

Аналізуючи норми матеріального права,
докази у справі, колегія суддів вважає,
що доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
впливають на законність судового
рішення, а тому апеляційна скарга
підлягає до відхилення, а рішення суду
першої інстанції до залишення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, ст. 304. ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315, ст.
317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду
м. Черкаси від 27 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_6 та в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя
особа - орган опіки та піклування м.
Черкаси про визначення порядку
користування квартирою - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий :

Судді :