Номер провадження № 22-ц/785/1404/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Таварткіладзе О.М.,
Кварталової А.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 04 грудня 2013 року, в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, вселення та стягнення
судових витрат, -

встановила;

16.11.2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом, який уточнила в судовому
засіданні, та в остаточній його
редакції (з урахуванням заяви про
залишення частини заявлених позовних
вимог без розгляду) (а.с.23-26) просила;

- визнати за нею право власності на ?
частини трикімнатної кв.АДРЕСА_1
загальною площею 74, 7 кв.м. і житловою
площею - 46,2 кв.м.,

- визнати за відповідачем право
власності на ? частини трикімнатної
кв.АДРЕСА_1 загальною площею 74, 7 кв.м. і
житловою площею 46,2 кв.м.,

- стягнути з відповідача судовий збір у
розмірі 1348 грн. та витрати на юридичну
допомогу у розмірі 4000 грн. вказуючи, що
з 08.06.1997 року знаходилася з
відповідачем у у шлюбі, та проживала з
ним однією сім'єю до листопада 2011 року,
після чого стали проживати окремо один
від одного, та в подальшому розірвали
шлюб. За час шлюбу вони придбали
трикімнатну АДРЕСА_1 вартістю 221550 грн..
Оскільки відповідач не визнає її права
власності на спільно придбану квартиру
позивач просить визнати таке право
шляхом постановлення судового рішення.

ОСОБА_3 також просить вселити її та
неповнолітню доньку у спірне
приміщення посилаючись на те, що
відповідач змінив замки на вхідних
дверях, поставив охоронну сигналізацію
на квартиру, у зв'язку з чим вона з
дитиною позбавлена можливості
користуватися цим помешканням.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 04.12.2013 року за подружжям
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано право
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1, по ? частині - за
кожним. ОСОБА_3 та неповнолітня донька
ОСОБА_4 вселені в це приміщення.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача судові витрати у розмірі 5348
грн. 25 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити у повному
обсязі вказуючи, що спірна квартира
була придбана частково за кредитні
кошти які були отримані апелянтом в ПАТ
«УкрСиббанк» згідно кредитного
договору про надання споживчого
кредиту, а частина за кошти, придбані
від продажу квартири, яка належала
бабусі відповідача, і яка заповідала
йому це житло.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції - ч.1ст.303 ЦПК
України.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення суду - ч.3ст.303 ЦПК України.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав;

За правилами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 у
повному обсязі суд першої інстанції
виходив з того, що заявлені вимоги
ґрунтуються на законі і доведені у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають нормам
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1ст.60 ЦК України,
майно, набуте подружжями за час шлюбу,
належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку.

Згідно ч.2ст.71 СК України, у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 08.06.1997 року в відділі
РАЦСу Ізмаїльського
міськрайуправління юстиції
зареєстрували шлюб, від якого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька
ОСОБА_4.

30.06.2006 року за нотаріально посвідченим
договором купівлі-продажу ОСОБА_2
придбав у ОСОБА_5 кв.АДРЕСА_1 загальною
площею 74, 7 кв.м. і житловою площею - 46,2
кв.м.. В п.7 договору купівлі-продажу
цієї квартири зазначено, що дружина
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надала свою письмову
згоду на придбання цього житла,
оскільки гроші на придбання квартири є
спільною сумісною власністю подружжя.

Отже, відповідно умов укладеного
договору купівлі-продажу спірна
квартира була придбана за спільну
кошти подружжя ОСОБА_3.

Тому, задовольняючи вимоги позивача
про визнання за нею права власності на
1/2 частину спірної квартири суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
заявлені нею вимоги ґрунтуються на
законі і доведені наданими доказами.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків - ч.1ст.160 СК України.

Місце проживання дитини, яка досягла
десяти років, визначається за спільною
згодою батьків та самої дитини - ч.1ст.160
СК України.

Батьки мають право звернутися до суду
за захистом прав інтересів дитини, а
також непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники, без спеціальних
на те повноважень - ч.2ст.154 СК України.

Судом першої інстанції встановлено, що
неповнолітня донька ОСОБА_4 після
розірвання шлюбу між сторонами у
справі, проживає разом з матір'ю -
ОСОБА_2.

Відповідач без згоди позивача змінив
замки на вхідних дверях кв.АДРЕСА_1,
поставив охоронну сигналізацію на
квартиру, у зв'язку з чим ОСОБА_2 з
донькою позбавлена можливості
користуватися цим житлом.

Оскільки для відновлення порушених
прав користування спірною квартирою
позивача та доньки їх необхідно
вселити в це приміщення, суд першої
інстанції також правомірно
задовольнив ці вимоги, оскільки вони
ґрунтуються на законі, доведені
позивачем і не спростовані
відповідачем.

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
висновків суду першої інстанції не
спростовують, та не містять правових
підстав, передбачених ст.309 ЦПК України,
для скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про відмову позивачу в задоволенні
позову. Апелянтом не надано жодних
доказів, які б підтвердили його доводи
про те, що спірна квартира була
придбана ним не лише за спільні гроші
подружжя, які були отримані за
кредитним договором в ПАТ
«УкрСиббанк», а й за гроші, отримані ним
від продажу квартири його бабусі -
ОСОБА_6 Суд роз'яснював апелянту,
відповідно до вимог ч.4ст.10 ЦПК України
його право на вчинення процесуальних
дій щодо подання доказів для
підтвердження доводів апеляційної
скарги та сприяв у здійсненні його
процесуальних прав, але апелянт не
підтвердив у встановленому законом
порядку доводів апеляційної скарги та
відповідних доказів суду не надав. Тому
апеляційна скарга ОСОБА_2 була
розглянута в межах її доводів на та
підставі доказів, які є у справі та були
надані апелянтом до апеляційного суду.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 04 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

А.М.Кварталова

О.М.Таварткіладзе