БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
справа № 361/744/14-ц
провадження № 2/361/736/14
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,при
секретарі Масловській ( Шевлюга )
А.В.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Броварської центральної
районної лікарні про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року до суду звернулася
ОСОБА_3 із зазначеним позовом, де в
обґрунтування позовних вимог
зазначала, що 31 липня 2012 року
Броварським міськрайонним судом
Київської області прийнято рішення,
яким задоволено заяву лікаря-психіатра
Броварської центральної районної
лікарні ОСОБА_4 щодо проведення
психіатричного огляду в
примусовому порядку ОСОБА_3 Рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 22 січня 2013 року скасовано
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 31
липня 2012 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15.02.2013 року
відмовлено лікарю-психіатру
Броварської центральної районної
лікарні ОСОБА_4 у відкритті касаційного
провадження у справі за його заявою про
проведення психіатричного огляду
ОСОБА_3 у примусовому порядку.

Остаточного рішення за її обстеженням
не було прийнято, що підтверджується
довідкою від 23.11.2012 року та листом
головного лікаря ОСОБА_8 від 28.11.2012 року.
Проте, позивачка дізналась, що комісією
лікарів-психіатрів у складі ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_9 прийнято рішення про
здійснення за ОСОБА_3 консультативного
нагляду, як за особою, що страждає на
тяжкі психічні розлади на підставі п. 5.2
Наказу Міністерства охорони здоров'я
України "Про затвердження Інструкції з
організації диспансерного та
консультативного нагляду осіб, які
страждають на психічні розлади, при
наданні амбулаторної психіатричної
допомоги" від 22 січня 2007 року № 20.

Дії комісії лікарів-психіатрів у
складі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 позивач
вважає незаконними та такими, що
порушують її права та свободи, так як
відсутні докази, що вона страждає на
тяжкі психічні розлади, що формою та
характером перебігу психічного
розладу потребують безперервного
систематичного спостереження
лікарем-психіатром іншими фахівцями
психіатричного закладу за перебігом
розладу та докази того, що вона
відмовилась від надання психіатричної
допомоги.

Посилаючись на викладене, позивачка
просила визнати незаконними дії
комісії лікарів-психіатрів
Броварської ЦРЛ у складі ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_9 щодо встановлення
консультативного нагляду за нею,
зобов'язати комісію припинити
консультативний нагляд та зобов'язати
комісію лікарів у складі ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_9 та Броварську ЦРЛ
знищити документацію, яка стосується
проведення примусового психіатричного
огляду комісією лікарів-психіатрів.

У судовому засіданні позивачка та її
представники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 позовні
вимоги підтримали, надали пояснення
аналогічні позовній заяві, просили
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача Броварської
ЦРЛ - Петренко І.І. проти задоволення
позовних вимог заперечував,
посилаючись на те, що психіатричний
огляд позивача відбувся 23.11.2012 року, їй
встановлено діагноз та поставлено на
консультативний нагляд, зняття з якого
відбувається у визначеному
законодавством порядку. Просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_13 у судовому засіданні позовні
вимоги не визнали, просив відмовити в
задоволенні позовних вимог у зв'язку з
їх безпідставністю та
необґрунтованістю.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_5
та ОСОБА_6 не з'явились, про слухання
справи повідомлялись належним чином,
про причини неявки до суду не
повідомили.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 31 липня 2012 року,
задоволено заяву лікаря-психіатра
Броварської центральної районної
лікарні ОСОБА_4 щодо проведення
психіатричного огляду в примусовому
порядку ОСОБА_3 ( а.с. 6 ).

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_3 23 листопада 2012 року пройшла
примусове обстеження комісією
лікарів психіатрів Броварської
центральної районної лікарні, за
наслідками огляду встановлено діагноз:
«паранояльний синдром ( F 29)», і після
огляду її поставлено на
консультативний облік згідно пункту
5.2 (абзац 1) Наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 22 січня
2007 року № 20. ( а.с. 72-75 ).

Рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 22 січня 2013 року
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 31 липня 2012
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні заяви
лікаря психіатра Броварської
центральної лікарні ОСОБА_4 про
проведення психіатричного огляду в
примусовому порядку відмовлено. ( а.с.
7-10 ).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу та надавши об'єктивну оцінку
зібраним доказам по справі, суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити у задоволенні позовних
вимог, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що на
час проходження примусового
обстеження, рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 31 липня 2012 року набрало законної
сили, так як апеляційна скарга на
вказане рішення, на підставі якого
було проведено психіатричний огляд
ОСОБА_3 в примусовому порядку, подана
нею 28 листопада 2012 року.

Зокрема, пункт 5.2 Інструкції з
організації диспансерного та
консультативного нагляду осіб, які
страждають на психічні розлади, при
наданні амбулаторної психіатричної
допомоги, затвердженої Наказом МОЗ
України 22.01.2007 N 20, передбачає, що група
пацієнтів консультативного нагляду
формується з осіб (у тому числі
неповнолітніх осіб віком до 15 років): -
щодо яких відбувся психіатричний огляд
на підставах та в порядку, передбачених
статтею 11 Закону ( 1489-14 ), та
яким установлено діагноз психічного
розладу, що відповідає критеріям
діагностики, визначеним Міжнародною
класифікацією хвороб 10 перегляду, та
які за своїм психічним станом не
потребують безперервного
систематичного спостереження за
перебігом розладу лікарем-психіатром
(іншими фахівцями психіатричного
закладу) при наданні психіатричної
допомоги, тощо.

Згідно пункту 5.3. зазначеної Інструкції
рішення лікаря-психіатра чи комісії
лікарів-психіатрів про встановлення
консультативного нагляду за особою,
яка страждає на психічний розлад, з
відповідним обґрунтуванням уноситься
до медичної карти амбулаторного
хворого відповідно до форми N 025/о,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 27.12.99 N 302
(далі - форма N 025/о), та засвідчується
лікарем-психіатром, який приймав
рішення, або всіма членами комісії.
Контрольна карта диспансерного
нагляду за хворим на розлади психіки
відповідно до форми N 030-1/о не ведеться.

Отже, виходячи з викладеного, доводи
позивача про незаконність проведення
психіатричного огляду є
безпідставними та спростовуються
матеріалами справи.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 2 квітня 2013 року про
роз'яснення рішення апеляційного
суду від 22 січня 2013 року встановлено,
що питання про зняття особи з
консультативного обліку може бути
вирішено лише за її письмовою заявою
на ім'я лікаря-психіатра, а в разі
відмови - особа має право оскаржити
дії лікаря-психіатра у встановленому
порядку.

Вказаний висновок узгоджується із
п.п.5.6, 5.7 Наказу Міністерства охорони
здоров'я України "Про затвердження
Інструкції з організації
диспансерного та консультативного
нагляду осіб, які страждають на
психічні розлади, при наданні
амбулаторної психіатричної допомоги"
від 22 січня 2007 року № 20. Відповідно до
п. 5.6. припинення консультативного
нагляду за особою, яка страждає на
психічний розлад, з передачею її
медичної карти амбулаторного хворого
(форма N 025/о) до архіву психіатричного
закладу відбувається на підставі
рішення лікаря-психіатра (комісії
лікарів-психіатрів) у разі видужання
особи, відсутності повторних звернень
за амбулаторною або стаціонарною
психіатричною допомогою впродовж
3 років, окрім осіб, які є інвалідами у
зв'язку з наявним психічним розладом, а
також при зміні місця постійного
проживання (реєстрації) особи чи
смерті.

Пункт 5.7. передбачає, що після
проведення психіатричного огляду
особи лікарем-психіатром на її
прохання або за її усвідомленою згодою
у будь-якому
лікувально-профілактичному закладі чи
вдома та в разі встановлення діагнозу
психічного розладу лікар-психіатр може
зробити висновок про відсутність
потреби в наданні особі амбулаторної
психіатричної допомоги. Дані такого
огляду фіксуються в медичній карті
амбулаторного хворого (форма N 025/о), а
особа зараховується до групи
консультативного нагляду. За
відсутності повторних звернень особи
за психіатричною допомогою впродовж
року медична карта (форма N 025/о)
передається до архіву.

Матеріалами справи встановлено, що на
заяву ОСОБА_3 від 05.07.2013 року про зняття
її з консультативного обліку, останній
01.08.2013 року надано відповідь головним
лікарем Броварської ЦРЛ, в якій
роз'яснено, що для вирішення даного
питання необхідно пройти огляд комісіє
лікарів-психіатрів.

Доводи позивача про те, що при
психіатричному огляді 23.11.2012 року не
поставлено діагноз, який би відповідав
Міжнародній класифікації хвороб 10
перегляду, тому її безпідставно
постановлено на консультативний
нагляд є такими, що не ґрунтуються на
вимогах закону.

Так, із медичної карти амбулаторного
хворого, заведеної на ім'я ОСОБА_3
вбачається, що їй за наслідками
психіатричного огляду 23.11.2012 року
встановлено діагноз: «паранояльний
синдром ( F 29 )». Згідно Міжнародної
класифікації хвороб 10 перегляду під
кодом F-29 позначено хворобу -
неорганічний психоз не уточнений.

Відповідно до ст.ст. 9, 25, 27, 32 Закону
України № 1489-ІІІ від 20.02.2000 року «Про
психіатричну допомогу», ст. 9 «Основ
законодавства України про охорону
здоров'я», прийнятих Законом України №
2801-ХІІ від 19.11.1992 року, до суду може бути
оскаржено рішення про обмеження,
порушення прав, свобод, законних
інтересів громадян, яким надається
психіатрична допомога. Виключно
компетенцією лікаря-психіатра або
комісії лікарів-психіатрів є
встановлення діагнозу психічного
захворювання, прийняття рішення про
необхідність надання психіатричної
допомоги в примусовому порядку або
надання висновку для розгляду питання,
пов'язаного з наданням психіатричної
допомоги в примусовому порядку.

Таким чином, суд не вправі
встановлювати діагноз захворювання,
змінювати його чи надавати оцінку щодо
правильності встановленого діагнозу.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги про
визнання незаконними дій комісії
лікарів-психіатрів Броварської ЦРЛ у
складі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 щодо
встановлення консультативного нагляду
за позивачем є безпідставними та
необґрунтованими, в також відсутні
правові підстави щодо задоволення
позовних вимог про зобов'язання
комісію лікарів-психіатрів припинити
консультативний нагляд за позивачем,
тому позов задоволенню не підлягає.
Відповідно не підлягають задоволенню
вимоги про знищення медичної
документації стосовно позивача.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України "Про психіатричну
допомогу", ст.ст. 10, 11, 60, 214-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Броварської
центральної районної лікарні про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Н.М. Петришин