АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6188/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Чумак Т. А. Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
травня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
приватної виробничої фірми
«Агроцентр» про визнання договору
оренди недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась із
даним позовом, мотивуючи заявлені
вимоги тим, що 01 грудня 2008 року вона
уклала з відповідачем договір оренди
належної їй земельної ділянки. Проте
договір було укладено з порушенням
вимог ст. 15 Закону України «Про оренду
землі», якою передбачено істотні умови
договору оренди. Так, оспорюваний
договір не містить інформації про
умови передачі в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, а також умов
збереження стану об'єктів оренди. Крім
того, в порушення умов договору
земельна ділянка була передана до його
державної реєстрації. Враховуючи
наведене позивач просила визнати
недійсним укладений між нею та
відповідачем договір оренди земельної
ділянки від 01 грудня 2008 року та
скасувати його державну реєстрацію, а
також зобов'язати відповідача
повернути належну їй земельну ділянку
та покласти на нього судові витрати по
справі (а.с. 3-5) .

Рішенням Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
травня 2014 року у задоволенні позовних
вимог було відмовлено (а.с. 58-60).

В апеляційній скарзі позивач
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
судового рішення, у зв'язку з чим
ставить питання про його скасування та
ухвалення нового про задоволення
позову у повному обсязі (а.с. 64-69).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги та
скасування або зміни судового рішення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що
ОСОБА_2, на підставі державного акту
серії ІУ-ДП № 044876 від 14 березня 2001 року
належить земельна ділянка площею 5,350
га, яка призначена для ведення
сільськогосподарського виробництва.
Спірна земельна ділянка розташована на
території Першотравенської сільської
ради Апостолівського району
Дніпропетровської області (а.с. 9).

01 грудня 2008 року між сторонами було
укладено договір оренди вищевказаної
земельної ділянки, який зареєстровано
27 квітня 2011 року в Апостолівському
відділі Держкомзему, про що в
Державному реєстрі земель вчинено
запис за № 00267 (а.с. 6-8).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (в редакції, яка
діяла момент укладання спірного
договору оренди) було передбачено, що
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;
умови збереження стану об'єкта оренди;
умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю; умови повернення
земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Частиною 2 ст.15 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Разом із цим, ОСОБА_2, вимагаючи
визнання недійсним договору оренди
землі, не довела, що дійсно порушуються
її права у зв'язку з відсутністю в
договорі оренди умови передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки, а
також умов збереження стану об'єкта
оренди.

Тому колегія суддів приходить до
висновку, що відмовивши в задоволенні
позову про визнання договору оренди
землі недійсним, суд першої інстанції
належним чином з'ясував обставин, які
мають значення для справи та дійшов
обґрунтованого висновку про
недоведеність факту порушення
відповідачем прав позивачки.

Крім того, відповідно до п. 14 Перехідних
положень Земельного кодексу України
(чинного на час укладання договору) до
набрання чинності законами України
про державний земельний кадастр та про
ринок земель забороняється внесення
права на земельну частку (пай) до
статутних фондів господарських
товариств.

Наступними змінами до Земельного
кодексу України зазначений мораторій
продовжено до 01 січня 2016 року.

Таким чином, доводи апелянта щодо
відсутності у договорі умови передачі
у заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки
не може бути прийнято до уваги,
оскільки передача права оренди
земельної ділянки до статутного
капіталу господарського товариства та
передача у заставу були прямо
заборонені законом як на момент
укладення договору оренди земельної
ділянок, так і на весь строк його дії.

Посилання в апеляційній скарзі на
відсутність згоди сторін щодо строку
та предмету оренди, також не знаходять
свого підтвердження матеріалами
справи.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: