Справа № 226/1283/14-ц
Справа № 2/226/586/2014
І М Е Н Е М У
Димитровський міський суд Донецької
головуючого судді Перекупка
при секретарі Трифоновії
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Димитров
справу за позовом ОСОБА_1 до
Димитровської міської ради про
встановлення фактів проживання однією
сім'єю зі спадкодавцем і постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, визнання права
власності на спадщину, -
До Димитровського міського суду
Донецької області звернулася ОСОБА_1 з
позовом до Димитровської міської ради
про встановлення фактів проживання
однією сім'єю зі спадкодавцем і
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини, визнання
права власності на спадщину. В
обґрунтування позовних вимог вказала,
що ІНФОРМАЦІЯ_2. помер ОСОБА_2, який
постійно мешкав на день смерті у
АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2 та у
відповідності до ст. 1220 ЦК України,
відкрилася спадщина, що складається із
однокімнатної житлової квартири
На підставі договору купівлі-продажу
квартири зареєстрованого 02.06.2000 р.
Регіональною товарною біржею
«Юго-Восток» в місті Димитров
Донецької області, за реєстраційним №
539, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2.
Згідно диспозиції статей 182, 210 части 4
статті 334 ЦК України право власності на
нерухомість підлягає державній
реєстрації. Якщо договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у
набувача виникає з моменту такої
Своє право приватної власності на
зазначену квартиру спадкодавець
зареєстрував у відповідності до
діючого законодавства в БТІ м.
Димитрова 09.06.2000 року, за реєстровим № 34
стор. 86 в книзі № 1.
Після придбання вищезазначеної
квартири ОСОБА_2 взяв її до себе на
виховання як члена сім'ї. Починаючи з
червня 2000 р. вона, ОСОБА_1 мешкала разом
із ОСОБА_2 однією сім'єю до часу його
смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони спільно
мешкали разом в квартирі АДРЕСА_1,
зазначеною житловою квартирою ми
відкрито і безперервно користувався
разом протягом усього часу спільного
проживання, після мого повноліття
навіть мали спільний бюджет,
піклувалися один про одного, нас
пов'язував спільний побут та
проживання однією сім'єю. Між мною та
спадкодавцем склалися стосунки які
дорівнюють відносини між батьком та
донькою, я вважала його своїм вітчимом.
У зв'язку із викладеним, на її думку,
може стверджувати про те, що належить
до четвертої черги спадкоємців за
законом, так як мешкала зі спадкодавцем
однією сім'єю більш ніж п'ять років до
часу відкриття спадщини згідно зі ст.
Встановлення факту її, ОСОБА_1
проживання однією сім'єю з ОСОБА_2
необхідно їй для підтвердження її
належності до четвертої черги
спадкоємців за законом та за для
оформлення моїх спадкових прав на
спадщину яка відкрилася після смерті
спадкодавця ОСОБА_2.
Позивачка до судового засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутность,
наполягав на задоволені позовних
Представник відповідача до суду не
з'явився, надав суду заяву про те, що
проти позовних вимог не заперечує,
просить розглянути справу у його
Судом встановлено, що згідно паспорта
громадянина України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2. (а. с. 9).
Згідно свідоцтва про право власності №
2/12-362 від 18.04.1994 р. квартира за адресою:
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5. (а. с.
Згідно договору купівлі - продажу
квартири, зареєстрованому
Регіональною товарною біржею
«Юго-Восток» 02 червня 2000 р., квартира за
адресою: АДРЕСА_1 була продана ОСОБА_4
ОСОБА_2, про що зроблено відповідний
запис під реєстровим № 539. (а. с. 12).
За змістом абз.1 п.2, абз.3 п. 20 абз.2 п. 21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування»,
справи про спадкування розглядаються
судами за правилами позовного
провадження, якщо особа звертається до
суду з вимогою про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, які можуть
вплинути на спадкові права й обов'язки
інших осіб та (або) за наявності інших
спадкоємців і спору між ними.
У четвергу чергу право на спадкування
за законом мають особи, які проживали
зі спадкодав-цем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини. До спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка ( чоловік) ,
які проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем .були пов'язані спільним
побутом , мали взаємні права обов'язки ,
зокрема вітчим, мачуха, пасинки,
падчерки, інші особи, які взяли до себе
дитину як члена сім'ї, тощо.
В положеннях абз. 6 п. 5.1 та абз. 1,6 п.9
Інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», також зазначено, що при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини, судам
необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3
СК України про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Зазначений
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини і його
необхідно обчислювати з урахуванням
часу спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю до набрання
чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008
року № 7). Якщо виникнення права на
спадкування залежить від доведення
певних фактів, особа може звернутися в
суд із заявою про встановлення цих
фактів, яка, у разі відсутності спору,
розглядається за правилами окремого
провадження. Зокрема, у такому порядку
суди повинні розглядати заяви про
встановлення родинних відносин із
спадкодавцем, проживання з ним однією
сім'єю, постійного проживання разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, факту прийняття спадщини
відповідно до ст. 549 ЦК України. При
встановленні судами факту проживання
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до дня смерті (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати положення ст. 3
СК України, відповідно до якої сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки, а
також те, що сім'я створюється на
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.
Згідно з положеннями пункту 3 статті 1268
ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК
України, він не заявив про відмову від
Судом встановлено, що відповідно до
зазначених приписів ст. 1268 ЦК України,
як спадкоємець четвертої черги за
законом позивачка, ОСОБА_1 прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_2, постійно
мешкаючи разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, що є підставою
стверджувати про прийняття нею
спадщини. Протягом строку
встановленого для прийняття спадщини,
будь-яких відмов щодо спадщини яка
відкрилася після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1
не заявляла. Інших спадкоємців за
заповітом або законом не має.
Положенням статті 29 ЦК України
передбачено, що місцем проживання
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.
Фізична особа може мати кілька місць
За змістом абз.1 п.23 Постанови Пленуму
ВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику
у справах про спадкування», якщо
постійне проживання зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини не
підтверджується відповідними
документами, у зв'язку з чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини. (Вісник
Верховного суду України № 6(94) ' 2008, стор.
22).Також у абз. 14 п. 9 Інформаційного
листа ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013
р., зазначено, щодо встановлення факту
прийняття спадщини, то, враховуючи
положення статей 1268, 1269 ЦК України, мова
може йти лише про встановлення факту
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, якщо спадкові правовідносин
виникли після набрання чинності ЦК
(після 01 січня 2004 року).
Разом з тим судом встановлено, що
незважаючи на факти, що свідчать про
прийняття ОСОБА_1 спадщини, свідоцтва
про право на спадщину за законом у
встановленому законом порядку вона не
можу отримати з причин недійсності
договору купівлі - продажу квартири
через відсутність нотаріального
посвідчення, згідно приписів ст.ст. 47, 227
ЦК УРСР. Про те необхідно зазначити ,що
виходячи із змісту ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР,
якщо одна із сторін повністю або
частково виконала договір, підлягаючий
нотаріальному посвідченню, а інша
сторона ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.
За чинними приписами статті 220 ЦК
України, у разі якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами,
і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним. У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не
Судом встановлено, що при укладенні
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 за життя домовився з
продавцем щодо усіх істотних умов
договору, сторони договору виконали
усі умови необхідні для укладення
правочину, повністю виконали договір,
але продавець відмовилася посвідчити
договір нотаріально. Реєструючи
договір купівлі-продажу квартири на
Регіональній товарній біржі
«Юго-Восток», за життя ОСОБА_2 вважав, що
укладений ним договір є дійсним і не
вимагає наступного нотаріального
посвідчення, згідно положень ст. 15
Закону України «Про товарну біржу».
Відповідно до частин 1,4 статті 334 ЦК
України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Між тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 на
час смерті був добросовісним власником
однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Положеннями абз. 2 п. 22 та абз. 3 п. 23
Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р.,
справи про спадкування розглядаються
судами за правилами позовного
провадження, якщо особа звертається до
суду з вимогою про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, які можуть
вплинути на спадкові права й обов'язки
інших осіб та (або) за наявності інших
спадкоємців і спору між ними. Якщо
виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження (Вісник Верховного суду
України № 6(94) ' 2008, стор. 18, 22) .

Приписами абз.1, 25 пункту 3.3.
Інформаційного листа ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. передбачено, що у
випадках відсутності
правовстановлюючих документів у
зв'язку з їх втратою суди в основному
задовольняють вимоги спадкоємців про
визнання права власності на нерухоме
майно. Судам при вирішенні справ цієї
категорії необхідно згідно із нормами,
що регулюють підстави виникнення права
власності на нерухоме майно, та нормами
щодо складу спадщини перевіряти, чи
належав та на якій правовій підставі
об'єкт нерухомості спадкодавцеві.

Судом встановлено, що, спадкодавець
ОСОБА_2 придбав 02.06.2000 р. квартиру
АДРЕСА_1 на підставі Договору
купівлі-продажу квартири
зареєстрованого Регіональною товарною
біржею «Юго-Восток» в м. Димитров
Донецької області, за реєстраційний №
539, право власності на яку було ним
зареєстровано в БТІ м. Димитрова 09.06.2000
р., за реєстровим № 34 стор. 86 в книзі № 1.
Згідно довідки виданої КП «СЄЗ» 25.04.2014
р., залишкова балансова вартість
будинку АДРЕСА_1 становить - 2 570 611,44 грн.
(два мільйони п'ятсот сімдесят тисяч
шістсот одинадцять гривень 44 копійки);
загальна площа будинку АДРЕСА_1 , за
даними БТІ міста Димитров - 4 718,9 м2 ,
залишкова вартість 1 м2 в цьому будинку
дорівнює - 544,75 гривень , від так
залишкова балансова вартість квартири
АДРЕСА_1 загальною площею - 31,5 м2 , на час
подання цієї позовної заяви, становить
- 17 159,56 грн. (сімнадцять тисяч сто
п'ятдесят дев'ять гривень 56 коп.),
визначена за наступним розрахунком : 2
570 611,44 грн. : 4 718,9 м2 = 544,75 х 31,5 м2 =17 159,56 грн.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом
згідно з приписами частини 2 статті 328
ЦК України.

За змістом статті 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п.5 статті 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Приписами статті 41 Конституції України
гарантовано громадянам України що,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності, право
приватної власності є непорушним.

Виходячи із змісту приписів ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

На підставі наведеного, відповідно до
положень ст.ст. 16, 29, 182, 210,220, 328, 334, 392, 1218,
1220, 1264, 1268, 1270 ЦК України, пунктами 2, 21-23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування»,
керуючись статями 10, 11, 57, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Димитровської
міської ради про встановлення фактів
проживання однією сім'єю зі
спадкодавцем і постійного проживання

зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, визнання права власності на
спадщину задовольнити.

Визнати, що за життя ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_3, належала на праві
приватної власності квартира за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею - 31,5
м2 , у тому числі житловою площею - 18,9 м2.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживала однією сім'єю із ОСОБА_2 з
червня 2006 р. до часу його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2. у АДРЕСА_1.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно
проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2
на час відкриття спадщини, яка
складається з однокімнатної житлової
квартири АДРЕСА_1, загальною площею -
31,5м2 , житловою площею -18,9 м 2, після
смерті спадкодавця ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування, право приватної власності
на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею -
31,5 м2, у тому числі житловою площею - 18,9
м2, залишковою балансовою вартістю - 17
159,56 грн. (сімнадцять тисяч сто п'ятдесят
дев'ять грн. 56 коп.) .

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь в справі і не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Димитровського міського

суду Донецької області
І.Г. Перекупка