Провадження №
І М Е Н Е М У К Р А
23 січня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.
при секретарі судових засідань -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Комунального підприємства
„Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію,
Позивач звернувся до суду з
позовом, яким просить стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за надане
теплопостачання у сумі 4959 грн. 04 коп.,
яка склалася за період з жовтня 2012 р. по
березень 2013 р., з урахуванням 3 % річних
на суму спожитої теплової енергії у
розмірі 12 грн. 35 коп. та інфляційних
витрат у розмірі 3 грн. 79 коп., а також
покласти на відповідача судові
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що відповідачу на праві
власності належать приміщення в
житловому будинку АДРЕСА_1 у м. Харкові
з централізованою системою
теплопостачання яке здійснює КП
"Харківські теплові мережі". Відповідач
отримує теплову енергію на підставі
позивач подає у централізовану систему
опалення житлового будинку, де
розташоване приміщення відповідача.
Постачання теплової енергії у житловий
фонд на потреби опалення здійснюється
на підставі розпоряджень місцевих
органів влади про початок та
закінчення опалювального сезону, а на
потреби гарячого водопостачання -
протягом року. За період користування
тепловою енергією з жовтня 2012 р. по
березень 2013 р. включно, відповідачем
спожито теплової енергії на суму 4942
грн. 90 коп. За кожен розрахунковий
період відповідачу направлялися
платіжні вимоги-доручення про сплату
за спожиту теплову енергію, що до цього
часу не сплачені. Постачання теплової
енергії відповідачу підтверджується
актами про підключення та відключення
опалення, що складені представниками
позивача та житлово- експлуатаційної
організації. У зв*язку з тим, що
приміщення відповідача, не обладнані
пристроями обліку теплової енергії
розрахунок спожитої теплової енергії
зроблений згідно з нормативним
документом "Норми та вказівки по
нормуванню витрат палива та теплової
енергії на опалення житлових та
громадських споруд, а також на
господарсько - побутові потреби в
Україні" КТМ 204 України 244-94 з
урахуванням теплового навантаження.
Позивач зазначив, що відповідно до
Закону України "Про теплопостачання"
теплова енергія є товарною продукцією,
що призначена для купівлі-продажу.
Таким чином, у період з жовтня 2012 р. по
березень 2013 р. включно, відповідач на
року користувався тепловою енергією на
потреби опалення, у зв"язку з чим було
спожито теплової енергії на суму 4942
грн. 90 коп.Згідно ст. 625 ЦК України
відповідачу здійснено індексацію
боргу та нараховані 3% річних на суму
спожитої теплової енергії. Сума
інфляційних втрат складає 3 грн. 79коп.,
сума трьох процентів річних 12 грн. 35
Тому КП «ХТМ» просить стягнути з ОСОБА_2
на їх користь вартість за надане
теплопостачання у сумі 4942,90 грн., 3 %
річних на суму спожитої теплової
енергії у розмірі 12 грн. 35 коп., суму
інфляційних втрат у розмірі 3 грн. 79коп
та судовий збір у розмірі 229 грн.40 коп.
Представник позивача Харіна Н.М. у
судове засідання не з'явилася, надала
суду заяву, якою підтримує позовні
вимоги в повному обсязі, просить
розглянути справу за відсутності
сторони позивача, ухвалити рішення по
справі, позов задоволити, за
відсутності відповідача не заперечує
проти заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, повідомлявся
своєчасно та належним чином про час і
місце судового розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України,
сторони та інші особи , які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явились
в судове засідання без поважних
Таким чином, суд вважає, що відповідач
не з'явився в судове засідання без
поважних причин, причину неявки суду не
повідомив, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі
змінами, внесеними Законом України "Про
судоустрій та статус суддів " від 07
липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює заочне рішення, при заочному
розгляді справи, на підставі наявних у
справі доказів, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся
у відсутність представника позивача та
відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх
сукупності, вважає позовну заяву такою,
що підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами по справі, що відповідачу на
праві власності належать нежитлові
приміщення в житловому будинку за
адресою м. Харків, АДРЕСА_1 (договір
купівлі - продажу квартири від 05.04.2006
року зареєстрованого в реєстрі № 1204,
посвідчений приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_4.), з централізованою системою
опалення, теплопостачання якого
здійснює КП «Харківські теплові
мережі».

Приміщення відповідача та
житловий будинок, де вони розташовані,
не обладнані пристроями обліку
теплової енергії, тому позивачем
розрахунок безпідставно спожитої
теплової енергії зроблений згідно з
нормативним документом "Норми та
вказівки по нормуванню витрат палива
та теплової енергії на опалення
житлових та громадських споруд, а також
на господарсько-побутові потреби в
Україні" КТМ 204 України 244-94 з
урахуванням теплового навантаження.

Згідно зі статтями 1212, 1213
Цивільного кодексу України особа, що
набула майно без достатньої правової
підстави, зобов'язана повернути
потерпілому це майно, а у разі
неможливості повернути в натурі
безпідставно набуте майно
відшкодувати його вартість. Відповідно
до Закону України "Про теплопостачання"
теплова енергія є товарною продукцією,
що призначена для купівлі-продажу.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2
та КП «Харківські теплові мережі»
уклали договір № 10828 від 01.04.2007 р. на
постачання теплової енергії в
нежитлове приміщення.

Відповідно до положення ст. 11 ГК
України цивільні права і зобов'язання
виникають не тільки з основ
передбачених законодавством, а також з
дії громадян. Такими діями відповідача
є фактичне користування послугами, що
надаються позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи
заборгованість за надане
теплопостачання склалася за період з
жовтня 2012 р. по березень 2013 року в сумі
4942,90 гривень.

Крім стягнення з
відповідача основної суми
заборгованості за використані послуги,
позивачем заявлено вимогу про
стягнення інфляційних витрат 3 гривні 79
коп., трьох відсотків річних від
простроченої суми 12 гривень 35 коп.

Відповідно до загальних умов виконання
зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК
України, зобов'язання повинно
виконуватись належним чином згідно з
умовами договору та вимогами ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства. Недотримання таких
вимог призводить до порушення
зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому
замовник зобов'язаний оплатити надану
послугу в грошах, а виконавець має
право вимагати від замовника
відповідної оплати, тобто в якому
передбачено передачу грошей як
предмета договору або сплату їх як ціни
договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, слід дійти
висновку про те, що правовідносини, які
склалися між сторонами, є грошовим
зобов'язанням, у якому, серед інших прав
і обов'язків сторін на боржника
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) -
вимагати сплату грошей за надані
послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної
природи правовідносин сторін як
грошових зобов'язань, на них
поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як
спеціальний вид цивільно-правової
відповідальності за прострочення
виконання зобов'язання.

Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК
України до спірних правовідносин також
кореспондується із закріпленими в п. 3
ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами,
відповідно до яких однією з вимог, за
якими може бути видано судовий наказ, є
вимога про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих на суму
заборгованості.

Ураховуючи наведене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість та
правомірність позовних вимог в
частині стягнення з відповідачів
інфляційних витрат та трьох відсотків
річних від простроченої суми.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги Комунального підприємства
„Харківські теплові мережі"
підлягаються повному задоволенню.

На підставі викладеного і
керуючись ст. 67, 156 ЖК України, ст.. 11, 257,
319, 322 ЦК України, ст. ст. 88, 197, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства
„Харківські теплові мережі" -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІІН НОМЕР_1) на
користь КП "Харківські теплові мережі"
р/р 13 ВАТ "Державний ощадний банк
України", м. Харкова, МФО 351823, код ОКПО
31557119, заборгованість по спожитій
тепловій енергії у сумі 4942 (чотири
тисячі дев*ятсот сорок дві) грн. 90 коп.,
суму інфляційних втрат 3 грн. 79 коп.,
суму трьох процентів річних 12 грн. 35
коп., всього 4959 (чотири тисячі дев*ятсот
п*ятдесят дев*ять) 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІІН НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
„Харківські теплові мережі" р/р №
3856, МФО 351931 АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА",
код ОКПО 31557119 сплачений судовій збір у
розмірі 229 (двісті двадцять дев*ять) грн.
40 коп.

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст.. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
оскаржене іншими особами, які брали
участь у розгляді справи до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Іншими особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -