Справа № 445/1167/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Золочівський районний суд Львівської
області

в складі судді
Постигача Б.А.

при секретарі
Мацайло О.М.

розглянувши в судовому засіданні в м.
Золочеві справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди ,

В С Т А Н О В И В:

вироком Галицького районного суду
м.Львова від 14.06.2011 року ОСОБА_2 визнано
винною у вчиненні злочинів
передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст.209, ч.2,3 ст.
358, ч.2 ст. 366 КК України та засуджено до
покарання 12 років позбавлення волі, з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
на строк 3 роки, з конфіскацією майна та
коштів одержаних злочинним шляхом;

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
злочинів передбачених ч.4, ч.5 ст. 191, ч.3
ст.209, ч.2 ст. 366 КК України та засуджено
до покарання 11 років позбавлення волі,
з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
на строк 3 роки, з конфіскацією майна та
коштів одержаних злочинним шляхом;

ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні
злочинів передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст.209,
ч.2 ст. 366 КК України та засуджено до
покарання 8 років позбавлення волі, з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
на строк 3 роки, з конфіскацією майна та
коштів одержаних злочинним шляхом.

Ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 06.04.2012 року
вирок суду першої інстанції залишено
без змін.

Позивачка ОСОБА_1 була визнана
потерпілою від вказаних злочинів, і їй
заподіяно матеріальної шкоди на суму 441
177,59 грн.

Вона звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 і в цьому
позові простить стягнути з них в її
користь 441177,59 грн.

Посилається на те, що КС
"Християнська злагода" не має
можливості виплатити їй її депозитний
вклад у сумі 441 177,59 грн., оскільки кошти
внесені нею були розкрадені
засудженими.

В відповідно до ст. 1192 ЦК України -
з урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоду майну,
відшкодувати її в натурі, або
відшкодувати завдані збитки.

Тому вона звернулася до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, заподіяної злочином їй
матеріальної шкоди в сумі 441 177,59 грн..

В порядку судового доручення
відповідачі були допитані з приводу
заявленого позову Галицьким районним
судом м.Львова.

Відповідачка ОСОБА_2 позову не
визнала, повідомила, що справу можна
розглядати без неї. Всі свої
заперечення вона прислала поштою.

Вона в цьому запереченні вказала
, що вироком вона була визнана винною,
проте цивільний позов було відхилено.
Крім того, відносно неї, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та інших 22 осіб ще є одна кримінальна
справа, що розглядається Залізничним
районним судом м.Львова.

Вона також, подала клопотання до
Вищого спеціалізованого суду про
перегляд рішення Галицького районного
суду м. Львова у зв'язку із збільшенням
обвинувачення.

Вважає, що з 10.05.2009 року вона не може
відповідати за зобов'язання кредитної
спілки, так як вже не є головою
правління КС "Християнська злагода ". А
повідомлення спілки про неможливість
виплатити свої зобов'язань у зв'язку з
відсутністю коштів тільки підтверджує,
факт ухилення від відповідальності по
укладеним договорам.

А відповідно до статуту спілки
відступненя прав вимоги не
допускається. Тому просить вважати
відповідачем по справі саме КС
"Християнська злагода ", а не її, а
вимоги позивачки щодо неї як фізичної
особи відхилити.

Відповідач ОСОБА_3 позову не
визнала. Пояснила, що при підписанні
договору з потерпілою присутня не була,
і вона була як працівник кредитора,
ніякої матеріальної відповідальності
вона не несла, по цій справі, так як вона
третя чи четверта особа яка
відповідальна по цій справі.

Основною відповідальною вважає
кредитну спілку, яка взяла на себе всі
зобов'язання і тому повинна
відповідати. Вона взагалі нічого не
знає, оскільки там лише працювала.
Проти розгляду справи в її відсутності
не заперечила .

Відповідач ОСОБА_4 позову не
визнав повністю. Пояснив, що ніякого
договору він з потерпілою не
підписував. Цієї людини він не знає, не
розуміє, які та може мати до нього
претензії, коли він кредитор. Згідний
щоб справу розглядали без нього.

Представник кредитної спілки
"Християнська злагода " , її голова
правління Здрілко Є.Є., виловися за
задоволення позову і пояснив , що в 2010
році він став працювати головою
правління кредитної спілки
"Християнська злагода". До нього
головою спідки працювала ОСОБА_2

Вона разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які
не були працівниками "Християнської
злагоди" , шляхом оформлення
підроблених документів викрали з
спілки коштів на загальну суму біля 18
млн. грн. В цю суму увійшли і ці кошти ,
які внесла на рахунок спілки ОСОБА_1
разом з нарахованими відсотками.

Оцінивши подані докази , суд прийшов до
переконання , що позов підлягає
замовленню з таких підстав.

Як видно з вироку Галицького
районного суду м. Львова від 14.06.2011 року
то ним ОСОБА_2 , ОСОБА_8 і ОСОБА_4 визнані
винним і засуджені до позбавлення волі.

А саме: за те , що всупереч
національному законодавству вона
систематично, зловживаючи своїм
службовим становищем, вчиняла
привласнення коштів спілки, а саме -
внесених членами спілки депозитів, з
метою їх подальшого використання на
власні потреби, а для приховування
своєї злочинної діяльності
систематично вчиняла службові
підроблення. Крім цього, вона
зловживаючи своїм службовим
становищем та діючи всупереч чинному
законодавству, не створила пайового,
резервного, та додаткових капіталів
спілки, а передбачені для їх створення
кошти вирішила привласнити.

Для здійснення своїх
протиправних намірів ОСОБА_2 у серпні
2006 року вступила у попередню змову із
ОСОБА_4 та його матір'ю - ОСОБА_8, а також
іншими, невстановленими слідством
особами, та працівниками спілки,
матеріали стосовно яких виділені в
окреме провадження. Усім вказаним
особам ОСОБА_2 повідомила про
можливість незаконного збагачення за
рахунок коштів спілки, пообіцяла
кожному визначену долю із викраденого,
довела мету створення злочинної групи,
план злочинної діяльності та роль
кожного у ній, на що вони дали свою
згоду і в подальшому стали приймати
активну участь у заволодінні коштами
спілки.

У обов'язки ОСОБА_8 та ОСОБА_4, як
виконавців злочинів, входило
підписання згаданих підроблених
документів щодо отримання кредитів від
імені позичальників та поручителів, а
також вжиття додаткових заходів по
приховуванню злочинної діяльності
групи. З цією метою ОСОБА_8 та ОСОБА_4,
який перебував на посаді директора ПП
"Жоржина плюс" і був службовою особою,
створювали враження про дійсність угод
щодо надання їм кредитів, законність
отримання таких кредитів та
використання отриманих кошів у
господарській діяльності очолюваного
ОСОБА_4 підприємства. З цією метою
вказані особи, зокрема, у випадках
перевірок, повідомляли за відомо
неправдиву інформацію про
використання кредитних коштів у
діяльності ПП "Жоржина плюс".

У період з серпня 2006 року по
жовтень 2008 року ОСОБА_2, діючи за
попередньою змовою в групі з ОСОБА_4, та
ОСОБА_8 та невстановленими особами,
привласнила кошти кредитної спілки
"Християнська злагода", залучені на
депозит від її вкладників, в особливо
великих розмірах, а для приховування
своєї злочинної діяльності
систематично вчиняла службові
підроблення, виготовляючи підроблені
документи про видачу кредитів на суму
викрадених коштів. При цьому, підсудна
ОСОБА_2, зловживаючи своїм службовим
становищем, з метою уникнення
проведення фінансового моніторингу,
який міг призвести до виявлення
злочинної діяльності очолюваної нею
групи, оформляючи вказані підроблені
документи про видачу кредитів,
зазначала у них, що видача коштів у один
день одній особі була меншою за 80 000 грн.
З метою приховання своєї злочинної
діяльності ОСОБА_2, ОСОБА_4, та ОСОБА_8 та
невстановлені особи, діючи згідно
розробленого підсудною ОСОБА_2 та
погодженого усіма вказаними особами
плану, вирішили розпочати з викрадення
невеликих сум коштів та поступово їх
збільшувати. Так, діючи за попередньою
змовою в групі з вказаними особами
ОСОБА_2 у період з серпня 2006 року по
жовтень 2008 року, зловживаючи своїм
службовим становищем за вказаних вище
обставин привласнила залучені
кредитною спілкою "Християнська
злагода" на депозити від її вкладників
кошти в загальній сумі 18 890 448,15 грн. та у
цей же період легалізувала ці кошти. Як
вбачається з договорів № 404/07 від 10.08.2007
р., №630/07 від 28.12.2007 р., та № 630/07 від 28.12.2008
року про залучення внеску члена
кредитної спілки "Християнська
злагода" ОСОБА_1 то вона передала внесок
у загальній сумі 131036,35 грн. (14851,49грн.
+15643,56грн. +100541,3 грн.) під відсоткові
ставки 24%, 25% та 29% відповідно.

Довідкою КС "Християнська
злагода" від 14.05.2013 року
підтверджується. що перед ОСОБА_1
згідно договорів про залучення внеску
учасника кредитної спілки є
заборгованість у сумі 441 177,59 грн..

Як вказується в п.13 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3
від 31.03.89р. "Про практику застосування
судами України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної злочином, і стягнення
безпідставно нажитого майна" ,
покладаючи на підсудного обов'язок
відшкодувати матеріальну шкоду, суд
має виходити з установленого законом
правила про те, що шкода, заподіяна
злочином, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі... Солідарну
відповідальність по відшкодуванню
шкоди несуть особи, діяння яких були
об'єднані спільним злочинним наміром,
а заподіяна ними шкода стала наслідком
їх спільних дій...

Так як ОСОБА_2, ОСОБА_4, та ОСОБА_8
привласнили ці кошти , які належали
позивачці ОСОБА_1, вчинивши злочин , то
повинні їй ці кошти відшкодувати
солідарно .

Керуючись ст.ст. 209, 212, 215 ЦПК
України , ст. 1166, 1177 ч.1 ЦК України,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 від 31.03.89р. "Про практику
застосування судами України
законодавства про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, і стягнення безпідставно
нажитого майна" суд,

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити. Стягнути
солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4
441 177,59 грн. в користь ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_8 і з
ОСОБА_4 по 1470,59 грн. з кожного судового
збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
на протязі 10 днів з дня отримання копії
мотивованого рішення.

Суддя Б.А.
Постигач