Дата документу 25.06.2014
Справа № 320/4800/14-ц
« 25» червня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Редько О.В.,
при секретарі - Панченко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на частину
Позивач звернувся до Мелітопольського
міськрайонного суду з уточненим
позовом про визнання права власності
на частину земельної ділянки
обґрунтовуючи свої позовні вимоги
З відповідачкою по даній справі він
вступив до шлюбу 24 лютого 1989 року. Шлюб
було зареєстровано міським відділом
запису актів громадянського стану м.
Мелітополя, Запорізької області. 23
вересня 2005 року шлюб було розірвано
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Мелітополю
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області, за актовим записом 541, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання ш любу, доданою до
У період нашого шлюбу вони на сумісні
кошти побудували житловий будинок
АДРЕСА_1, якій було зареєстровано за
відповідачкою по справі, ОСОБА_2, на
підставі свідоцтва про право власності
від 18.04.2007 року.
Даний житловий будинок обслуговувала
земельна ділянка, площею 693,74 кв. м., яка
була зареєстрована за відповідачкою по
справі, ОСОБА_2 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку, серія ЗГ № 126573 від 09.06.2005 року,
доданою до позову. Даний державний акт
на право власності на земельну
ділянку, серія ЗГ № 126573 від 09.06.2005 року
було одержано на підставі рішення
Мелітопольської міської ради за № ? від
29.03.2005 року (кадастровий номер даної
Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 03.02.2012 року було поділено
між бувшим подружжям житловий будинок
та визначено порядок користування
земельною ділянкою. Даним рішенням
суду за ОСОБА_1 було визнано право
власності на 54/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, та в його особисте
користування було виділено земельну
ділянку S-3, площею 212,1 кв.м., та S-4, площею
76,4 кв. (на схемі експертизи № 1550 от
22.09.2011 року замальовано жовтим
кольором), за відповідачкою ОСОБА_2 було
визнано право власності на 46/100 частин
вищевказаного житлового будинку, та в
її особисте користування була
виділена земельна ділянка S-5, площею 137
кв. м та S-6, площею 150,9 кв .м. (на схемі
експертизи № 1550 від 22.09.2011 року
замальовано зеленим кольором) В
загальне користування було надано
земельні ділянки S-6, площею 92 кв. м., та
S-2, площею 25 кв. м. (на схемі експертизи №
1550 від 22.09.2011 року замальовано червоним
кольором), що підтверджується копією
рішення суду від 03.02.2012 року, яке
набрало законної сили 11.04.2012 року та
додано до позову.

Однак, незважаючи на те, що йому за
рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду від 03.02.2012 року
вже визначено розмір земельної
ділянки, площею 212,1 кв.м., та площею 76,4
кв., для обслуговування належних йому
54/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1,
та до нього по закону переходить право
власності на дану частину земельної
ділянки, він не може оформити на цю
частину земельної ділянки право
власності, оскільки вищевказаним
рішенням суду не було за ним визнано
право власності на дану частину
земельної ділянки та не припинено
права власності на земельну ділянку,
площею 693,74 кв.м., яка обслуговувала
весь вищевказаний житловий будинок та
до даного часу зареєстрована за
відповідачкою по справі, ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія
ЗГ № 126573 від 09.06.2005 року.

Вирішити це питання з відповідачкою у
добровільному порядку не можливо, а без
визначення права власності на виділену
йому частину земельної ділянки, не має
можливості розпоряджатися належним
йому майном, тобто, як 54/100 частиною
житлового будинку АДРЕСА_1, так і
частиною земельної ділянки, площею 288,50
кв.м. (212,1+76,4=288,50), та земельною ділянкою,
площею 117 кв. м. (92+25= 117) загального
користування, для обслуговування
даної частини вищевказаного житлового
будинку.

На підставі викладеного у позові
позивач просить визнати за ним право
особистої власності на земельну
ділянку S-3, площею 212,1 кв. м., та S-4,
площею 76,4 кв.м. (на схемі експертизи №
1550 від 22.09.2011 року замальовано жовтим
кольором), без зміни цільового
призначення, яка розташована по
АДРЕСА_1; визнати за відповідачкою
право власності на земельну ділянку S-5,
площею 137,6 кв. м. та S-6, площею 150,9 кв. м.
(на схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011
року замальовано зеленим кольором) без
зміни цільового призначення, яка
розташована по АДРЕСА_1; визнати за ним
та відповідачкою право спільної
сумісної власності на земельну ділянку
S-6, площею 92 кв. м., та S-2, площею 25 кв.м.
(на схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011
року замальовано червоним кольором),
без зміни цільового призначення, яка
розташована по АДРЕСА_1; припинити
право власності на земельну ділянку,
площею 693,74 кв.м., розташовану по
АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія
ЗГ № 126573 від 09.06.2005 року, кадастровий
номер якої :02:004:0036; судові витрати
покласти на відповідачку.

Позивач у судове засідання не з'явився
надав клопотання про розгляд справи за
його відсутністю, проти винесення
повторного заочного рішення по справі
не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, надав клопотання про причини
неявки та відкладення розгляду справи,
які не можуть бути визнані судом
поважними, тому суд вважає за можливе
на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України
розглянути справу на підставі наявних
у справі матеріалів та доказів,
ухвалити повторне заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З відповідачкою по даній справі він
вступив до шлюбу 24 лютого 1989 року. Шлюб
було зареєстровано міським відділом
запису актів громадянського стану м.
Мелітополя, Запорізької області.

23 вересня 2005 року шлюб було розірвано
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Мелітополю
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області, за актовим записом 541, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу.

У період шлюбу подружжя на сумісні
кошти побудували житловий будинок
АДРЕСА_1, якій було зареєстровано за
відповідачкою по справі, ОСОБА_2, на
підставі свідоцтва про право власності
від 18.04.2007 року. Вказаний житловий
будинок був визнаний спільно набутим
майном та поділений між сторонами по
справі відповідно до ухвали
Мелітопольського міськрайонного суду
від 04.03.2014 року 3 2-357/2009 року.

Даний житловий будинок обслуговувала
земельна ділянка, площею 693,74 кв. м., з
цільовим призначенням присадибна
ділянка, яка була зареєстрована за
відповідачкою по справі, ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія
ЗГ № 126573 від 09.06.2005 року, доданою до
позову. Даний державний акт на право
власності на земельну ділянку, серія
ЗГ № 126573 від 09.06.2005 року було одержано
на підставі рішення Мелітопольської
міської ради за № ? від 29.03.2005 року
(кадастровий номер даної земельної
ділянки :02:004:0036)

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 03.02.2012 року було поділено
житловий будинок та виділено конкретну
частину житлового будинку, визначено
порядок користування земельною
ділянкою.

Даним рішенням суду за позивачем було
визнано право власності на 54/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1, та в його
особисте користування було виділено
земельну ділянку S-3, площею 212,1 кв.м., та
S-4, площею 76,4 кв.м. (на схемі експертизи
№ 1550 от 22.09.2011 року замальовано жовтим
кольором), за відповідачкою ОСОБА_2 було
визнано право власності на 46/100 частин
вищевказаного житлового будинку, та в
її особисте користування була
виділена земельна ділянка S-5, площею 137,6
кв. м та S-6, площею 150,9 кв .м. (на схемі
експертизи № 1550 від 22.09.2011 року
замальовано зеленим кольором). В
загальне користування було надано
земельні ділянки S-1, площею 92 кв. м., та
S-2, площею 25 кв. м. (на схемі експертизи №
1550 від 22.09.2011 року замальовано червоним
кольором), що підтверджується копією
рішення суду від 03.02.2012 року, яке
набрало законної сили 11.04.2012 року та
додано до позову.

Згідно з витягом з Державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 16.01.2013 р. № 48618 за
позивачем зареєстровано право
власності на 27/50 частин, що відповідає
визнаному за ним праву власності на
54/100(54/100 після виділу виділу цілої
дорівнює 27/50) частин житлового будинку
АДРЕСА_1 Запорізької області.

За клопотанням відповідача судом була
витребувана з архіву Мелітопольського
міськрайонного суду справа № 2-349 2012
року для огляду та дослідження
оригіналу висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи № 1550
від 22.09.2011 року. У судовому засіданні, в
матеріалах справи № 2-349 2012 року, був
оглянутий та досліджений оригінал
висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи № 1550
від 22.09.2011 року, та до матеріалів даної
справи приєднана засвідчена копія
оглянутого висновку.

Згідно з висновком додаткової судової
будівельно-технічної експертизи № 1550
від 22.09.2011 року загальна площа
земельної ділянки складає 694. 0 кв.м., на
ідеальну долю в ? частину припадає 347,0
кв.м. (694*12), конфігурація та розміри
земельної ділянки, розташування
будівель на ній не дозволяють
розробити варіант роздільного
користування земельною ділянкою.
Запропонований варіант розроблений
відповідно варіанту розділу житлового
будинку з земельними ділянками
загального користування.

За цим варіантом порядку користування
земельною ділянкою земельні ділянки
S-1, площею 92 кв. м., та S-2, площею 25 кв. м.
запропоновані в загальне користування
співвласників (на схемі експертизи №
1550 від 22.09.2011 року замальовано червоним
кольором). Співвласнику 1 (ОСОБА_1)
запропоновано в користування земельні
ділянки S-3, площею 212,1 кв.м., та S-4, площею
76,4 кв.м. (на схемі експертизи № 1550 от
22.09.2011 року замальовано жовтим
кольором). Так як частина земельної
ділянки запропонована у спільне
користування співвласників, то
співвласнику 1 (ОСОБА_1) запропоновано
усього земельних ділянок площею 347,0
кв.м. (212,1+76,4+92*1/2+25*1/2), що відповідає
ідеальній долі в ? частину.
Співвласнику 2 (ОСОБА_2) запропоновано в
користування земельні ділянки S-5,
площею 137,6 кв. м та S-6, площею 150,9 кв .м. (на
схемі експертизи № 1550 від 22.09.2011 року
замальовано зеленим кольором). Так як
частина земельної ділянки
запропонована у спільне користування
співвласників, то співвласнику 2
(ОСОБА_2) запропоновано усього
земельних ділянок площею 347,0 кв.м.
(137,6+150,9+92*1/2+25*1/2), що відповідає
ідеальній долі в ? частину.

У відповідності до ч. 5 ст. 61 СК України
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя є земельна ділянка набута
внаслідок безоплатної передачі її
одному з подружжя із земель держави або
у разі приватизації.

У відповідності до вимог ст. 377 ч.1 ЦК
України до особи, що придбала житловий
будинок переходить право власності на
земельну ділянку, на якій його
розміщено, без зміні її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Правила ч.1 ст. 120 ЗК України визначають,
що у разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю, споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовано ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на житловий
будинок, будівлю, споруду розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку,
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

У відповідності до п.18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» згідно статей 81, 116 ЗК окрема
земельна ділянка, одержана
громадянином у період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про майно, нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного
фонду. Якщо на приватизованій
земельній ділянці знаходиться будинок,
будівля, споруда, що є спільною
сумісною власністю подружжя, то у разі
поділу будинку, будівлі, споруди між
подружжям та виділу конкретної частини
будинку, будівлі, споруди до особи, яка
не мала права власності чи
користування земельною ділянкою
переходить це право у розмірі частки
права власності у спільному майні
будинку, будівлі, споруди у
відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

У відповідності до роз'яснень
викладених у Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» розмір
земельної ділянки, необхідної для
обслуговування житлового будинку,
будівлі або споруди, визначається
шляхом проведення за клопотанням
сторін експертизи з врахуванням чинних
нормативних документів у галузі
будівництва, санітарних норм та правил
тощо.

Оскільки рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду від 03.02.2012 року, яке
набрало законної сили, було поділено
житловий будинок та виділено конкретну
частину житлового будинку, визначено
порядок користування земельною
ділянкою у відповідності до виділених
частин спірного житлового будинку, за
висновком додаткової судової
будівельно-технічної експертизи № 1550
від 22.09.2011 року запропоновані
співвласникам у користування земельні
ділянки з земельними ділянками
загального користування, так як
конфігурація та розміри земельної
ділянки, розташування будівель на ній
не дозволяють розробити варіант
роздільного користування земельною
ділянкою відповідають ідеальним долям
в ? частину, що не перевищує 27/50 частин у
житловому будинку, право власності на
які зареєстровано за позивачем, то до
позивача у відповідності до вимог
статей 120 ЗК, 377 ЦК, перейшло право
власності на виділену частину
земельної ділянки, а право власності
відповідачки на земельну ділянку,
площею 693,74 кв. м., на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку, серія ЗГ № 126573 від
09.06.2005 року повинно бути припинено у
відповідності до вимог ст. 378 ЦК
України.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за
позивачем права особистої власності на
земельну ділянку S-3, площею 212,1 кв. м., та
S-4, площею 76,4 кв.м., яка розташована по
АДРЕСА_1; визнання за відповідачкою
право власності на земельну ділянку S-5,
площею 137,6 кв. м. та S-6, площею 150,9 кв. м.
яка розташована по АДРЕСА_1; визнання за
ними права спільної сумісної власності
на земельну ділянку S-6, площею 92 кв. м.,
та S-2, площею 25 кв.м., яка розташована по
АДРЕСА_1; припинення права власності на
земельну ділянку за ОСОБА_2 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку (серія ЗГ № 126573 від
09.06.2005 року), не суперечать
законодавству та можуть бути
задоволені судом.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 377, 378 ЦК України, ст.60,61 СК України,
ст. 120 ЗК України ст.ст. 10, 60, 61, 169, 224, 213-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на частину земельної
ділянки - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку S-3, площею 212,1 кв. м., та
S-4, площею 76,4 кв.м. (на схемі експертизи
№ 1550 від 22.09.2011 року замальовано жовтим
кольором), без зміни цільового
призначення, яка розташована по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку S-5, площею 137,6 кв. м. та
S-6, площею 150,9 кв. м. (на схемі експертизи
№ 1550 від 22.09.2011 року замальовано
зеленим кольором) без зміни цільового
призначення, яка розташована по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку S-6, площею 92 кв. м., та
S-2, площею 25 кв.м. (на схемі експертизи №
1550 від 22.09.2011 року замальовано червоним
кольором), без зміни цільового
призначення, яка розташована по
АДРЕСА_1.

Припинити право власності на земельну
ділянку, площею 693,74 кв.м., розташовану
по АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_2
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія
ЗГ № 126573 від 09.06.2005 року, кадастровий
номер якої :02:004:0036.

Повторне заочне рішення може бути
оскаржено в загальному порядку.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду
О.В. РЕДЬКО