АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4861/14
1-інст. - Єрмоленко В.Б.
Справа 639/3274/14
Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія - стягнення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії -
КРУГОВОЇ С.С.

-
ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі -
Прудніковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
Державного підприємства "Харківський
приладобудівний завод імені Т.Г.
Шевченка" на рішення Жовтневого
районного суду міста Харкова від 05
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до Державного підприємства
"Харківський приладобудівний завод
імені Т.Г. Шевченка" про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, -
в с т а н о в и л а :

Рішенням Жовтневого районного
суду міста Харкова від 05 червня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_5 до ДП
«Харківський приладобудівний завод ім.
Т.Г. Шевченко» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні задоволено.

Стягнуто на її користь з відповідача
заборгованість по заробітній платі з
компенсацією у сумі 13832 грн. 75 коп.,
середній заробіток за час затримки
остаточного розрахунку - 66577 грн. 23 коп.,
а всього - 80409 грн. 98 коп.

Стягнуто з відповідача на користь
держави судовий збір в сумі 804 грн. 09
коп.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказане рішення в
частині стягнення на користь позивача
середній заробіток за час затримки
остаточного розрахунку - 66577 грн. 23 коп.
та прийняти нове рішення, яким стягнути
з ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченко на користь
ОСОБА_5 середній заробіток за час
затримки остаточного розрахунку в
розмірі 18206 грн. 61 коп. з урахуванням
утримання прибуткового податку.

В обґрунтування скарги посилається на
те, що рішення підлягає скасуванню у
зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин, які мають значення для
справи.

Так, при ухваленні оскаржуваного
рішення суд не врахував докази надані
представником відповідача, які мають
істотне значення для справи, а саме
довідку №014-71 від 28.05.2014 року, в якій
зазначено розрахунок суми середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку ОСОБА_5 згідно графіку
роботи підприємства.

Крім того, ухвалою господарського суду
Харківської області від 05.08.2009 року
порушено провадження у справі про
банкрутство ДП «Харківський
приладобудівний завод ім. Т.Г.
Шевченко», а ухвалою того ж суду від
06.11.2009 року запроваджено процедуру
санації, яка триває до цього часу.

Вказує, що відповідач є державним
стратегічним підприємством та
знаходиться у скрутному економічному
становищі, оскільки у зв'язку з
економічною кризою воно позбулось
значних обсягів заявок від покупців, що
зумовило виникнення заборгованості по
заробітній платі, на підставі чого
можна зробити висновок про відсутність
вини підприємства щодо своєчасності
виплати заробітної плати позивачу, що
не взято районним судом до уваги.

Також наголошує на тому, що на підставі
рішення адміністрації та
профспілкового комітету, наказами по
підприємству протягом 2012 року - травня
2014 року встановлено особливий режим
роботи підприємства, у зв'язку з чим
кількість фактично відпрацьованих
робочих днів по графіку роботи
підприємства з 12.01.2012 року станом на
05.06.2014 року складає 194 дні, за які
фактично зроблено розрахунок
середнього заробітку за час затримки
розрахунку ОСОБА_5

Представник позивача на апеляційну
скаргу подав заперечення, в яких
зазначає, що викладені в ній доводи
суперечать діючому законодавству, тому
скарга не підлягає задоволенню.

Вказує також, що посилання апелянта на
скрутне матеральне становище не в
повній мірі відповідає дійсності,
оскільки протягом 2013-2014
р.р.підприємство отримало більш ніж 20
млн.грн. для виплати заборгованості по
заробітній платі, що підтверджується
листами ДК " Укроборонпром". При цьому
значні кошти були виплачені при
звільненні працівників наприкінці 2013
року та початку 2014 року, проте раніше
звільненим працівникам, у тому числі
ОСОБА_5 заборгованість по заробітній
платі не виплачена.

Заслухавши доповідь судді; пояснення
представника відповідача, яка
підтримала апеляційну скаргу;
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач
перебувала у трудових відносинах з
відповідачем з 05.04.1989 року, обіймала
посади інженера, начальника групи , а
11.01.2012 року звільнена на підставі п. 1 ч. 1
ст. 36 КЗпП України .

При звільненні підприємство не
виплатило позивачу всіх належних їй
сум, . заборгованість по заробітній
платі на час звільнення складала 29179,00
грн., частина якої

(за березень-грудень 2010 року) стягнута
за судовим наказом і залишок її
складає 13806,00 грн., що відповідачем не
оспорюється і рішення суду першої
інстанції в частині стягнення вказаної
суми з компенсацією в розмірі 26,75 грн.
не оскаржено

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України визначено,
що в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

В абзаці 1 п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999
року № 13 "Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці"
роз'яснено, що, установивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства, установи,
організації суми в день звільнення,
коли ж він у цей день не був на роботі, -
наступного дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при непроведенні його до розгляду
справи - по день постановлення рішення,
якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

Середній заробіток працівника
визначається відповідно до ст. 27 Закону
України "Про оплату праці" за правилами,
передбаченими Порядком обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз. З п.
2 Порядку, середньомісячна заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат
за останні два календарні місяці
роботи, що передують події, з якою
пов'язана виплата, тобто, що передують
дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 розд. IV Порядку
основою для визначення загальної суми
заробітку, що підлягає виплаті, є
середньоденна (середньогодинна)
заробітна плата працівника, яка згідно
з п. 8 цього Порядку визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством - календарних днів за
цей період.

Після визначення середньоденної
заробітної плати як розрахункової
величини для нарахування виплат
працівнику, здійснюється нарахування
загальної суми середнього заробітку,
яка обчислюється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8
Порядку).

Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства (абз. З
п. 8 Порядку).

Протягом 2010-2012 років наказами по
підприємству встановлювався певний
режим роботи, який був врахований
позивачем в розрахунку середнього
заробітку, що підлягає стягненню за час
затримки розрахунку.

Між тим, відповідач , оспорюючи
рішення в частині розміру середнього
заробітку, що підлягає стягненню на
користь позивача, виходить з графіків
роботи підприємства, установлених
після звільнення позивача та наказів
підприємства, дія яких на звільненого
працівника не поширюється.

Посилання в скарзі на скрутне
економічне становище підприємства не є
підставою для скасування рішення, а
крім того спростовується відповідями
Державного концерна
"Укроборонпром" на звернення
представника позивача про надання
фінансової допомоги ДП ХПЗ ім
Т.Г.Шевченка для погашення
заборгованості по заробітній платі
протягом 2012-2014 р.р. в розмірі, що
перевищує 20 млн.грн. (а.с.43-48)

Судова колегія визнає, що суд ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення в
оскаржуваній частині без змін. В
частині стягнення заборгованості по
заробітній платі рішення апеляційним
судом не переглядалось.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України судова
колегія, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Харківський
приладобудівний завод імені Т.Г.
Шевченка" відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду міста Харкова від 05 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - підпис
Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -