Ухвала

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова
М.В., Касьяна О.П.,

Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - Виконавчий комітет
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради, про скасування
рішення, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про
визнання незаконними окремих пунктів
рішення Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, усунення перешкод у
користуванні домоволодінням та
земельною ділянкою, відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 16 лютого
2012 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від
01 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2005 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_4 про
скасування рішення Виконавчого
комітету Амур-Нижньодніпровської
районної ради народних депутатів м.
Дніпропетровська від 10 листопада 1989
року № 699/20, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись із позовом ОСОБА_3, у
вересні 2006 року ОСОБА_4
звернувся до суду із зустрічним
позовом про визнання незаконними
окремих пунктів рішення виконкому,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності, усунення перешкод у
користуванні житловим будинком з
господарськими будівлями і спорудами
та земельною ділянкою, відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 16 лютого 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 01 квітня 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано рішення Виконавчого
комітету Амур-Нижньодніпровської
районної ради народних депутатів м.
Дніпропетровська від
10 листопада 1989 року № 699/20 в частині
узаконення за ОСОБА_4 сараю літ. «З» в
житловому будинку з господарськими
будівлями і спорудами АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_4 знести сарай літ.
«З», розташований між житловим
будинком літ. «А-1» за цією адресою та
житловим будинком літ. «Б-1» в
домоволодінні АДРЕСА_2. У іншій частині
позову відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у
користуванні житловим будинком з
господарськими будівлями і спорудами
та земельною ділянкою. Зобов'язано
ОСОБА_3 знести сараї літ. «В»,
«Е» та вбиральню літ. «Д», які
розташовані на території
домоволодіння АДРЕСА_2. У іншій частині
цього позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій у частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3,
справу в цій частині направити на новий
розгляд до суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Судами встановлено, що рішенням
Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної ради
народних депутатів
м. Дніпропетровська від 07 березня
1986 року № 159/1 «Про узаконення жилих
будинків по АДРЕСА_2 та затвердження
акта часток» узаконено за ОСОБА_3 жилий
будинок літ. «Б-1» по АДРЕСА_2,
затверджено акт приймання
індивідуального жилого будинку літ.
«Б-1», затверджено акт ідеальних часток,
де у користуванні ОСОБА_7 перебуває 44/100
частки, а в користуванні ОСОБА_3 -
56/100 частки будинку з господарськими
будівлями і спорудами.

На підставі зазначеного вище рішення
відділом комунального господарства
Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
на ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтво про
право власності від 21 березня 1986 року
на 56/100 частки указаного будинку, який
згідно з технічною документацією
складається з: житлових будинків літ.
«А-1» та «Б-1», сараїв літ. «В», «Е»,
убиралень літ. «Г», «Д», душу
літ. «Ж», огорож № 1-7, водоколонки № 8.

У володінні ОСОБА_3 знаходиться
житловий будинок літ. «Б-1», сараї літ.
«В», «Е», убиральня «Д», огорожа.

За користувачами будинку з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_2 зареєстрована земельна
ділянка площею 459 кв. м.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 23 грудня 1986 року
визначено порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_2:
виділено у користування ОСОБА_8 205 кв. м,
ОСОБА_3 - 262 кв. м.

Згідно з довідкою комунального
підприємства «Дніпропетровське МБТІ»
від 31 серпня 2005 року № 6445 право
власності на 44/100 частки будинку з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_9 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
Четвертою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою.

Після смерті 12 квітня 2005 року ОСОБА_9
спадкове майно прийняв ОСОБА_6 - третя
особа у справі.

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 13 листопада 1989
року, виданого Виконавчим комітетом
Амур-Нижньодніпровської районної ради
м. Дніпропетровська на підставі
рішення виконавчого комітету від 10
листопада 1989 року № 699/20 «Про
узаконення побудов та прибудови до
будинку АДРЕСА_1», ОСОБА_4 належить
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1, що складається з жилого
будинку літ. «А-1», жилої прибудови літ.
«А-1» до цього будинку, гаража літ. «Б»,
убиральні літ. «В», душу літ. «Д»,
погреба літ. «Е», сараїв літ. «Г», «Ж»,
«З», споруд № 1-4, літ. «І».

За користувачем житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 зареєстровано земельну
ділянку площею 457 кв. м.

Площа земельної ділянки, яка перебуває
у фактичному користуванні власника
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1
ОСОБА_4, згідно з протоколом засідання
комісії з питань розгляду земельних
спорів Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної ради
м. Дніпропетровська від 05 грудня 2011
року становить 471 кв. м.

Відповідно до технічного паспорта на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в 1983
році між житловими будинками літ. «А-1»
домоволодіння АДРЕСА_1 та літ. «Б-1»
домоволодіння АДРЕСА_2, що належить
ОСОБА_3, відповідачем ОСОБА_4
збудовано сарай літ. «З», стінами якого
є зовнішні стіни вказаних житлових
будинків (т. 1, а. с. 58-64).

Рішенням Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
від 10 листопада 1989 року № 699/20
«Про узаконення побудов та прибудови
до будинку АДРЕСА_1» за ОСОБА_4
узаконено побудований ним сарай літ.
«З» в житловому будинку з
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1.

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз від
25 липня 2013 року № 3630-12 сарай літ.
«З» примикає до бокових стін житлових
будинків літ. «А-1» та літ. «Б-1» з двома
побудованими з цегли зовнішніми
стінами. Причинами замокання стін у
будинку літ. «Б-1» домоволодіння
АДРЕСА_2 та в будинку літ. «А-1»
домоволодіння АДРЕСА_1 є попадання
атмосферних опадів через покрівлю
сараю літ. «З» внаслідок неякісного
влаштованого жолоба водостоку на
карнизі покрівлі житлового будинку літ
«Б-1»; неякісної покрівлі сараю літ. «З»
з необхідним схилом для відводу
атмосферних опадів з даху і
невідповідної герметизації
влаштованих швів покрівельних
металевих листів, з якої залишки води
затікають по стіні сараю літ. «З» зі
сторони вулиці і можуть потрапляти
всередину між боковими стінами
будинків та під фундамент будинку літ.
«Б-1».

Відповідно до висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 07 лютого 2014 року причиною
пошкодження стіни житлового будинку
літ. «Б-1» у домоволодінні АДРЕСА_2,
прилеглої до сараю літ. «З»,
збудованого між двома житловими
будинками літ. «А-1» домоволодіння
АДРЕСА_1 та літ. «Б-1» домоволодіння
АДРЕСА_2 можуть бути порушення
будівельних норм при будівництві сараю
літ. «З».

Статтею 386 ЦК України установлено, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 та
скасовуючи рішення Виконавчого
комітету Амур-Нижньодніпровської
районної ради народних депутатів м.
Дніпропетровська від 10 листопада 1989
року № 699/20 у частині узаконення за
ОСОБА_4 сараю літ. «З» в житловому
будинку з господарськими будівлями і
спорудами АДРЕСА_1, а також,
зобов'язуючи ОСОБА_4 знести сарай
літ. «З», розташований між житловим
будинком літ. «А-1» за цією адресою та
житловим будинком літ. «Б-1» в
домоволодінні АДРЕСА_2, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з
підстав, передбачених ст. ст. 15, 16, 386, 391
ЦК України, оскільки спірний сарай
побудовано з порушенням будівельних
норм та правил, в результаті чого
неможливо здійснити необхідні
інженерно-технічні заходи, спрямовані
на належне обслуговування та
експлуатацію фундаментів і стін
житлового будинку літ. «Б-1», зокрема
проведення будівельно-ремонтних робіт
з усунення тріщин по стіні житлового
будинку літ. «Б-1» домоволодіння
АДРЕСА_2; спірний сарай побудовано за
відсутності дозволу ОСОБА_3, чим
створено перешкоди у користуванні ним
власністю шляхом позбавлення доступу
для обслуговування зазначеного
будинку.

Зазначені висновки суду першої
інстанції правильно підтримав
апеляційний суд.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10,
60, 212 ЦПК України, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів.

Вищевикладене дає підстави для
висновку про те, що касаційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвалені у
справі судові рішення - залишенню без
змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 16 лютого 2012 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В. Ступак

С.П. Штелик