Справа № 369/4316/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у здійсненні права
користування майном та відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського
районного суду Київської області
перебуває цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у здійсненні права користування
майном та відшкодування моральної
шкоди.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що позивач і
відповідач ОСОБА_2, перебуваючи в
зареєстрованому шлюбі, отримали та
приватизували квартиру за адресою:
АДРЕСА_1.

Кожний із власників цього майна набув у
свою приватну власність по 33,33 %
загальної площі цієї квартири.

При цьому власником приміщення є
ОСОБА_1 що підтверджується довідкою з
житлово-експлуатаційної дільниці № 463
від 21.03.2014 року.

27 листопада 2013 року шлюб між позивачем
і відповідачем було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач
змінила замки в квартирі, чим обмежила
право позивача на володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

На будь які звернення позивача, щодо
припинення неправомірних дій, які
порушують право позивача на мирне
володіння своїм майном не реагує.

В підтвердження неправомірних дій
відповідача, 11.02.2014 року та 21.02.2014 року
співробітниками ЖЕК № 3 було складено
відповідні акти, які підтверджують
наведені вище факти.

Відповідач, незважаючи на численні
прохання зі сторони позивача,
добровільно не має бажання виконати
його законні вимоги.

Через постійні сварки із відповідачем
та непорозуміння, позивач довгий час
вимушений проживати у своєї матері за
містом, а саме: в Броварському районі, с.
Гоголєв, при цьому, що він працює в
місті Києві і вимушений кожного дня
їхати на роботу до міста, що викликає
відповідні незручності та додаткові
фінансові витрати.

Також позивач зазначав, що
неправомірні дії відповідача тали
наслідком порушення його майнових і
немайнових прав і спричинення йому
моральної шкоди.

На підставі викладеного позивач просив
зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні належною позивачу
частиною квартири АДРЕСА_1. Зобов'язати
ОСОБА_2 негайно, з часу набуття рішенням
законної сили, видати ОСОБА_1 ключі від
вхідних дверей квартири за наведеною
вище адресою. Зобов'язати ОСОБА_2 в
подальшому не вчиняти будь-яких
протиправних дій, які обмежують права
ОСОБА_1 на володіння, користування та
розпорядження належним йому майном.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1000,00 грн. в компенсацію моральної шкоди.
Судові витрати в справі в розмірі 487,20
грн. покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив позов задоволити.

Відповідач позовні вимоги визнала
частково, та в свої пояснення зазначила
що у позивача дійсні відсутні ключі від
вхідних дверей, після того як в них були
змінені замки.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
брали учать у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи та
зібрані в ній докази, приходить до
висновку що позовні вимоги підлягають
до задоволення частково виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно довідки від 21.03.2014 р. № 463 КП
«УМГ» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані
та проживають за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з актів від 11 лютого 2014 року та 21
лютого 2014 року складених працівниками
Житлово-експлуатаційної дільниці № 3
КП «УМГ», вбачається що гр. ОСОБА_2, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1 змінила
замки в вхідних дверей цієї квартири,
чим унеможливила проживання в цій
квартирі громадянина ОСОБА_1, який
зареєстрований за цією ж адресою.

Згідно ст. 368 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі або визначити порядок
користування житловою площею, яка
відповідає його частці. При
відсутності такої згоди спір
вирішується у судовому порядку.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 155 ЖК України власник
квартири чи її частки не може бути
позбавлений права користування жилим
приміщенням крім випадків,
передбачених законодавством.

На підставі викладеного суд, вважає що
позивач дійсно позбавлений можливості
користування жилим приміщенням в якому
він зареєстрований, з вини відповідача
яка змінила замки від вхідних дверей, а
отже позовні вимоги в частині
зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди
в користуванні ОСОБА_1 квартирою
АДРЕСА_1 та зобов'язання її передати
ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей
квартири АДРЕСА_1 підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я; 2) у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" при
визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд приймає до уваги
стан здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його житті, ступінь
зниження престижу, ділової репутації,
час та зусилля необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити з засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Згідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Суд, відмовляє у вимогах позивача щодо
відшкодування йому моральної шкоди,
окільним ним не надано суду доказів
того, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних
страждань, за яких обставин вони були
йому заподіяні, та з чого позивачу
виходив зазначаючи відповідні розміри
морального відшкодування.

За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичної особи, суд дійшов
висновку про необхідність частково
задоволення позову.

В силу ст. 88 ЦПК України витрати по
сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.
суд покладає на відповідача ОСОБА_2,
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 23, 321, 368, 391 ЦК України, ст. ст. 150, 155
ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-214, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1
ключі від вхідних дверей квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя:

Дубас Т.В.