Провадження №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

04 липня 2014р.
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 (третя особа - Перша
дніпропетровська державна нотаріальна
контора) про усунення від права
спадкування, встановлення факту
родинних відносин, визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2013р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до ОСОБА_2 (третя особа - Перша
дніпропетровська державна нотаріальна
контора) про усунення від права
спадкування, встановлення факту
родинних відносин, визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом (а.с. № 2- 6 т. №
1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.10.2013р.
було вжито заходи забезпечення позову,
які виразилися в накладенні заборони
на вчинення дій, спрямованих на видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1, яка
належала на праві власності ОСОБА_3, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. № 52 т. № 1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20.02.2014р.
провадження по справі було зупинено до
набрання законної сили заочного
рішення Жовтневого районного суду
м.
Дніпропетровська від 22.10.2013р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом (а.с. № 107-109, 238 т. № 1).

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31.03.2014р.
ухвала суду від 20.02.2014р. була скасована
та справу направлено до суду першої
інстанції для продовження розгляду
(а.с. № 258 т. № 1).

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1
у позовній заяві та в ході судового
розгляду справи посилався на те, що він
є троюрідним братом ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Він просив встановити
такий факт родинних відносин, і як
спадкоємець 5-ї черги спадкування,
просив визнати право власності на
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
законом. Відповідачку ОСОБА_2, яка є
рідною племінницею померлого ОСОБА_3 та
спадкоємицею 2-ї черги спадкування,
просив усунути від права на
спадкування за законом на підставі ч. 5
ст. 1224 ЦК України, оскільки остання
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував такої
допомоги за станом здоров'я.

Відповідачка ОСОБА_2, яка була особисто
допитана в судовому засідання 20.02.2014р.
(а.с. № 235-237 т. № 1) та її
представник - ОСОБА_4 (діє на підставі
довіреності від 08.01.2014р. - а.с. №
110 т. № 1) протягом всього судового
розгляду справи проти позовних вимог
заперечували, просили у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі,
виходячи з того, що позовна заява є
необґрунтованою, а обставини на які
посилається позивач є надуманими та
нічим не підтверджуються. ОСОБА_2 в міру
своїх можливостей допомагала ОСОБА_3
Крім того, відсутні будь - які докази,
які б підтверджували той факт, що
позивач звертався до відповідачки за
допомогою в догляді за спадкодавцем, та
що спадкодавцю потрібна була така
допомога, за умови, що за ним
добровільно доглядав позивач. Просили
в задоволені позовних вимог відмовити
в повному обсязі.

Представник 3-ї особи - Першої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори своїми листами
від 23.10.2013р. та від 14.11.2013р. та від 13.12.2013р.
просила розглядати справу за
відсутності їх представника, про що
було постановлено ухвали без виходу до
нарадчої кімнати під час судових
засідань 20.01.2014р. та 04.07.2014р. (а.с. № 60, 69,
86, 111зв. т. № 1, а.с. № 26, 27 т. № 2).

За таких обставин, відповідно до
положень ст. 169 ЦПК України, суд
розглянув цивільну справу за
відсутністю представника 3-ої особи.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, допитавши свідків,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3., ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4., ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
(а.с. № 105, 100, 101, 102 т. № 1).

З матеріалів інвентаризаційної справи
№ 13637, заведеної КП «ДМБТІ»
Дніпропетровської обласної ради на
квартиру АДРЕСА_1, вбачається, що після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.,
ОСОБА_7 була єдиною спадкоємицею майна,
належного померлому, а саме квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданим Першою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою від 18.04.1996р. (а.с.
№ 9-10, 11, 104, 105-106 т. № 1).

Відповідно до довідки ЖБК-230 № 24 від
26.04.2012р. за адресою квартири АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_3, який мешкав за
вказаною адресою, ніхто не
зареєстрований (а.с. № 132 т. № 1).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась
спадщина, для прийняття якої
звернулись син померлої - ОСОБА_3, та
онука померлої - відповідачка ОСОБА_2
(раніше ОСОБА_2) (а.с. № 136 т. № 1).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. народження,
змінила свої прізвище та ім'я на
«ОСОБА_2», є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_9, що
підтверджується відповідними
свідоцтвами (а.с. № 96, 97 т. № 1).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим
Жовтневим відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції, 29.08.2009р.
був укладений шлюб між ОСОБА_10 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. народження,
внаслідок чого прізвище останньої було
змінено на «ОСОБА_2» (а.с. № 98,99 т. № 1).

Відповідачка ОСОБА_2 є донькою рідного
брата ОСОБА_3 - ОСОБА_6 (а.с. № 94-102
т. №1) і відповідно до ст. ст. 1262, 1266 ЦК
України є спадкоємицею другої черги
за законом.

Після смерті ОСОБА_3 із заявами про
прийняття спадщини, яка складається з ?
квартири АДРЕСА_4 у Дніпропетровську,
звернулись племінниця померлого -
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. № 22, 103 т. № 1).

З матеріалів спадкових справ, які були
відкриті після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_3
вбачається, що свідоцтво про прийняття
спадщини жодній особі не було видано.

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частину спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живи на час
відкриття спадщини.

Таким чином, відповідно до
вищенаведеного ОСОБА_2 є спадкоємцем
другої черги за законом на спадкове
майно залишене після смерті ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем п'ятої
черги за законом на спадкове майно
залишене після смерті ОСОБА_3

До цього висновку суд дійшов з огляду
на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині встановлення родинних
відносин з ОСОБА_3 підлягають
задоволенню. Так, позивач дійсно довів
у суді той факт, що він та ОСОБА_3 є
троюрідні брати.

Ці обставини підтверджуються
свідоцтвом про народження ОСОБА_1,
відповідно до якого його батьками були
ОСОБА_12 та ОСОБА_13; свідоцтвом про
зміну прізвища НОМЕР_1, відповідно до
якого ОСОБА_12 змінив своє прізвище на
„ОСОБА_12"; свідоцтвом про народження
ОСОБА_3, батьками якого були ОСОБА_5 та
ОСОБА_7; свідоцтвом про одруження
ОСОБА_5 та ОСОБА_7; відповіддю слідчого
відділу Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
від 22.08.2013р.; відповідями державного
архіву Полтавської області від 28.08.2013р.
(а.с. № 15-21 т.№ 2).

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 підтвердили і допитані в суді
свідки: ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18

Всі вищеназвані докази (письмові
та пояснення свідків) дають суду
достатньо підстав стверджувати, що
ОСОБА_19 (бабка ОСОБА_3 - мати ОСОБА_5.) та
ОСОБА_20 (дід позивача - батько ОСОБА_12.)
були рідними братом та сестрою, отже
суд робить висновок, що позивач та
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., є
троюрідними братами.

Між тим, задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 в частині встановлення
родинних відносин з ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1., не створює підстав суду
для задоволення іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1

На підставі п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування», справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою

про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, які можуть
вплинути на спадкові права й
обов'язки інших осіб та (або) за
наявності інших спадкоємців і спору
між ними.

Вимога про усунення спадкоємця від
права на спадкування може бути
пред'явлена особою, для якої таке
усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених в ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

На підставі ч.5 ст. 1224 ЦК України, за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий
вік, тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» правило абзацу 2 частини
3 ст. 1224 ЦК України стосується особи,
яка зобов'язана була утримувати
спадкодавця згідно з нормами СК
України. Факт ухилення особи від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом
за заявою заінтересованої особи
(інших спадкоємців або
територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку
особи, розуміння нею свого обов'язку
щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем,
який мав право на утримання, позову
про стягнення аліментів до особи, яка
претендує на спадщину, не є достатньою
підставою для відмови в позові про
усунення від права на спадкування.

Правило ч.5 ст. 1224 ЦК України
стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до СК України не були зобов'язані
утримувати спадкодавця. Безпорадним
слід розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від
права на спадкування може бути
пред'явлена особою, для якої таке
усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у ч.2 ст.1259 ЦК України.

Думка суду, при вирішенні даної справи,
збігається з обставинами викладеними в
Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008р. №7 «Про судову
практику розгляду цивільний справ про
спадкування», Роз'яснення Міністерства
Юстиції України від 11.10.2011р., щодо
окремих питань спадкування, Листі
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову
практику розгляду цивільний справ про
спадкування», де визначено, що виходячи
зі змісту ч.5 ст. 1224 ЦК України, суд при
вирішенні такої справи згідно з
вимогами ст. 214 ЦПК України повинен
встановити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи. В
листі ВССУ від 16.05.2013р. також зазначено,
що при розгляді справ цієї категорії
суди нерідко постановляють рішення про
усунення від спадкування спадкоємця,
коли у справі немає жодного доказу про
умисне ухилення спадкоємця від надання
допомоги спадкодавцю, крім того факту,
що сторони не спілкувалися протягом
тривалого часу, ігноруючи при цьому
ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до
яких кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень.

Для постановлення рішення про усунення
від спадкування у справі повинні бути
надані належні та допустимі докази, які
б свідчили про те, що спадкодавець
потребував допомоги відповідача,
останній мав можливість її надати,
проте ухилявся від обов'язку щодо її
надання.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню
судом питання, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб,
чи мав спадкоємець матеріальну та
фізичну змогу надавати таку
допомогу.

Для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК
України має значення сукупність
обставин: ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Так, відмовляючи позивачу в
задоволенні позовної заяви в частині
визнання за ним права власності в
порядку спадкування за законом (як
спадкоємцю 5-ї черги) на квартиру
АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, суд
виходив з того, що ОСОБА_1 не надав суду
достатніх підстав для усунення ОСОБА_2
від права на спадкування за законом (як
спадкоємиці 2-ї черги).

Так, для суду вирішальним доказом є
відсутність будь - яких підстав, які б
вказували на необхідність додаткового
догляду за ОСОБА_3, з боку відповідачки,
за умови, що така допомога надавалася
позивачем, на добровільних засадах.

На думку суду, для правильного висновку
мають значення ті твердження
відповідачки та її представника, що ні
сам позивач - ОСОБА_1, ні спадкодавець -
ОСОБА_3, не зверталися до відповідачки
за допомогою. Відповідачка (яка, до
речі, була хрещеною донькою померлого
ОСОБА_3.) всіляко намагалася
пропонувати свою допомогу, між тим
ОСОБА_3 відмовлявся, зазначаючи при
цьому, що така 24 річна дівчина, як
ОСОБА_2, ніяк не допоможе здоровенному
чоловіку, та крім того така допомога в
нього була, ОСОБА_1, останній місяць
дійсно проживав разом з ОСОБА_3, та
допомагав йому, оскільки відповідачка
фізично не змогла б цього зробити. Між
тим, в жодному разі остання не
відмовлялася від надання допомоги
дядькові.

Свідки, які були допитані в судовому
засіданні, зокрема, ОСОБА_13, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_17,
пояснили суду, що ОСОБА_3, не потребував
сторонньої допомоги, позивач за ним
добре доглядав та до ОСОБА_2 з проханням
надати будь - яку допомогу, ні позивач,
ні сам ОСОБА_3 не звертались. Крім того,
свідок ОСОБА_15, пояснила, що вона
являлася дружиною рідного брата
спадкодавця, та що їй достовірно
відомо, що ОСОБА_3, не потребував
допомоги з боку відповідачки. Даний
свідок також наголосила, що
відповідачка не мала змоги фізично
допомагати ОСОБА_3 (тільки з огляду на
те, що вона молода жінка, а ОСОБА_3
дорослий чоловік, тим паче з надмірною
вагою).

Слід зазначити, що майже усі свідки які
були допитані в судовому засіданні,
підтвердили факт того, що ОСОБА_3 до
останнього місяця свого життя мав
змогу самостійно себе забезпечувати,
ходив по магазинах, інше. Стороння
допомога була потрібна спадкодавцю
лише протягом одного місяця - після
операції та до дня смерті. Свідок
ОСОБА_9, взагалі зазначила, що ОСОБА_3,
перед операцією шукав собі роботу,
розмістив відповідне оголошення в сеті
Інтернету (а.с. № 130-131 т. № 1).

Свідчення свідка ОСОБА_18, суд не може
прийняти до уваги, оскільки сама свідок
визнала, що усі обставини справи їй
відомі лише зі слів позивача.

Пояснення самого позивача, що ОСОБА_3
за життя розповів, що звертався за
допомогою до ОСОБА_2, нічим не
підтверджуються та відомі лише
позивачу.

Також відсутні будь - які докази
стосовно того, що відповідачка не
спілкувалася зі спадкодавцем.
Свідчення ОСОБА_13, з приводу того, що
відповідачка жодного разу не
відвідувала ОСОБА_3, спростовуються
матеріалами справи, зокрема
фототаблицею (а.с. № 126-129 т. № 1), з якої
вбачається, що відповідачка та
спадкодавець спілкувалися (племінниця
та дядько, до речі ще і хрещений батько),
виїжджали разом на святкування дня
народження спадкодавця.

Суд критично оцінює твердження
позивача з приводу його утримання
ОСОБА_3, сплати комунальних платежів за
його квартиру власними коштами, з
огляду на наступне.

Відповідно до витребуваних судом з ПАТ
КБ «ПриватБанку» відомостей, щодо
наявності рахунків або кредитних
карток ОСОБА_3, було встановлено, що на
ім'я ОСОБА_3 була відкрита кредитна
картка НОМЕР_2. Даною кредитною карткою
відповідно до наданих банком
фотознімків з банкоматів,
користувався безпосередньо позивач
(а.с. № 153-225 т. № 1).

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_6. (на наступний
після смерті ОСОБА_3.) позивач зняв з
картки померлого родича суму в розмірі
9400 грн. На запитання головуючого та
представника відповідачки позивач
пояснив, що така сума йому була
необхідна для повернення грального
боргу ОСОБА_3 Особи, яким позивач
нібито віддав дані кошти є свідки з
боку самого позивача, однак жоден зі
свідків таку інформацію не
підтвердив.

З огляду на те, що судом встановлений
факт зняття з картки ОСОБА_3 вже на
наступний день після його смерті
значної суми, суд також критично оцінює
ті твердження ОСОБА_1, що він особисто
поніс витрати, пов'язані з похованням
ОСОБА_3 (а.с. № 25-27, 30 т. № 1).

Квитанції, які надав позивач про
начебто сплату ним комунальних
платежів за власні кошти, не можуть
бути взяті до уваги, по перше, оскільки
вони не іменні та взагалі у більшості
таких квитанцій, як платника вказано
саме ОСОБА_3 По - друге, усі послуги які
може і сплачував позивач, було
оплачені виключно за кошти померлого,
оскільки загальна сума квитанцій
ніяким чином не перевищувала пенсію,
яку отримував ОСОБА_3 та знімав з
банкомату позивач.

Що стосується позовних вимог з приводу
визнання права власності на всю
квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3,
то позивачем невірно визначено обсяг
спадкового майна, яке на момент смерті
належало або могло б належати
спадкодавцю - ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що
після смерті ОСОБА_7, відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яку по ?
частині повинні були отримати ОСОБА_3
та ОСОБА_6. Тобто спадкова маса після
смерті ОСОБА_3, складається з ? частини
квартири АДРЕСА_1 (а.с. № 9-10, 22, 23, 103, 105-106,
124 т. № 1).

Дана обставина також є підставою для
відмови позивачу в задоволенні
позовної заяви в частині визнання
права власності на спірну квартиру в
цілому.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи докази які маються в
матеріалах справи, показання свідків
допитаних в судовому засіданні, суд
приходить до висновку, що факт ухилення
відповідачки від надання
спадкодавцеві допомоги та потреба
спадкодавця в допомозі саме від
відповідачки, в ході розгляду справи
судом не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, в задоволені частини
позовних вимог, що стосується усунення
ОСОБА_2 від права спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1., визнання за ОСОБА_1 права
власності в порядку спадкування за
законом на квартиру АДРЕСА_5 - позивачу
слід відмовити, задовольнивши тільки
частину його вимог про встановлення
родинних відносин з померлим ОСОБА_3

З урахуванням тих обставин, що суд
прийшов до висновку про відмову в
задоволені позовних вимог в частині
усунення ОСОБА_2 від права спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3,
визнання за позивачем права власності
на квартиру в порядку спадкування за
законом, цим рішенням суду слід
скасувати і заходи забезпечення
позову, вжиті ухвалою судді Ткаченко
Н.В. від 21.10.2013р. саме задля забезпечення
цієї частини позовних вимог (а.с. № 52 т.
№ 1).

Обговорюючи питання про судові
витрати, приймаючи до уваги положення
ст. 88 ЦПК України, а також те, що
позивачу відмовлено в задоволені
позовних вимог в частині усунення від
права на спадкування за законом ОСОБА_2
та визнання за ним права власності на
квартиру в порядку спадкування за
законом, суд не вважає за можливе
повертати судові витрати в цій частині.
Позивачем при подачі позову сплачено
судовий збір в розмірі 1% від ціни
позову, а саме 3223грн.(а.с. № 7 т. № 1).

При вирішенні питання про судові
витрати в частині вимог про
встановлення факту родинних відносин,
суд виходить з тих обставин, що
відповідно до особливостей окремого
провадження правила ст. 75, 76 ЦПК про
розподіл судових витрат та
відшкодування витрат по оплаті
допомоги адвоката у цих справах не
застосовуються (п. 18 Постанови Пленуму
ВСУ № 5 від 31.03.1995р. „Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення).

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, ч. 5 ст.
1224, ст. ст. 1265, 1266 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008р. №7 «Про судову практику у
справах про спадкування», Листом
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову
практику розгляду цивільний справ про
спадкування», ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 154, 169, 212,
213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
(третя особа - Перша дніпропетровська
державна нотаріальна контора) про
усунення від права спадкування,
встановлення факту родинних відносин,
визнання права власності на квартиру
в порядку спадкування за законом -
задовольнити частково.

Встановити факт родинних
відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1., а саме, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 є троюрідними братами.

В задоволені іншої частини
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя
особа - Перша дніпропетровська
державна нотаріальна контора) про
усунення від права спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1., визнання права
власності в порядку спадкування за
законом на квартиру АДРЕСА_5 -
відмовити.

Заходи забезпечення позовних
вимог, вжиті ухвалою судді Ткаченко Н.В.
від 21.10.2013р., які виразилися в
накладенні заборони на вчинення дій,
спрямованих на видачу свідоцтва про
право на спадщину за законом на
квартиру АДРЕСА_1, яка належала на
праві власності ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів в апеляційний
суд Дніпропетровської області.

Суддя:

Н.В.Ткаченко