Номер провадження: 22-ц/785/5146/14
Головуючий у першій інстанції: Матяш Т.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Косогор Г.О., Дрішлюка
А.І.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 3 вересня 2013 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, виконавчого комітету Білгород -
Дністровської міської ради про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди; за позовом виконавчого комітету
Білгород - Дністровської міської ради
до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_7 про знесення
самочинного будівництва; зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат та стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, виконавчого комітету Білгород -
Дністровської міської ради про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що у 2007 році ОСОБА_2 самовільно почала
будівництво надбудови на загальному
горищному приміщення без згоди сусідів
та дозволу на будівництво. Внаслідок
ремонтних робіт, у її приміщенні
ушкодилися стеля, відійшла стінка
підсобного приміщення від основної
стіни, збільшились тріщини стін та
стелі. ОСОБА_3 неодноразово зверталася
до виконавчого комітету Білгород -
Дністровської міської ради з вимогою
звернутися до суду з відповідним
позовом до ОСОБА_2, але бездіяльність
посадових осіб Білгород -
Дністровського міськвиконкому привела
до того, що ОСОБА_2 продовжувала
незаконне самовільне будівництво та
причиняло їй матеріальну та моральну
шкоду, тому вона змушена звернутися до
суду.

У подальшому доповнила позовні вимоги
та просила суд заборонити ОСОБА_2
здійснювати будівельні роботи на даху
домоволодіння, співвласником якого
вона є по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат та стягнення
моральної шкоди, посилаючись на те, що
вона у 2007 році запропонувала ОСОБА_3
здійснити частковий ремонт будівлі
АДРЕСА_1, але позивачка за первісним
позовом відмовила їй. Незважаючи на
відмову ОСОБА_3, ОСОБА_2 почала
ремонтувати будівлю, та понесла
витрати матеріального характеру.
Бездіяльністю ОСОБА_3,
ненаданням допомоги , підтримки в
організації та проведенні ремонтних
робіт, сварок з ОСОБА_3, ОСОБА_2 завдано
матеріальної та моральної шкоди.

Виконавчий комітет Білгород -
Дністровської міської ради звернувся з
позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про знесення
самочинного будівництва, вказавши, що
при здійсненні перевірки державною
інспекцією архітектурно - будівельного
контролю щодо дотримання
законодавства при будівництві було
виявлено в будівлі АДРЕСА_1 самочинно
збудовану мансарду, чим грубо
порушуються права ОСОБА_5. Дозвіл на
будівництво мансарди ОСОБА_2 не
видавався, припису від 27.087.2008 року за №
135 про зупинення будівництва мансарди
та надання дозвільних документів на
будівництво прибудови ОСОБА_2 не
дотримується, тому виконавчий комітет
Білгород -Дністровської міської ради
був змушений до суду з відповідним
позовом.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася,
надала до суду заву про розгляд справи
у її відсутність, свої позовні вимоги
до виконавчого комітету просила
залишити без розгляду, вимоги до
ОСОБА_2, просила суд задовольнити у
повному обсязі, проти задоволення
позову виконавчого комітету Білгород -
Дністровської міської ради не
заперечувала.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася,
про час, місце та дату судового
засідання сповіщалася належним чином,
про причину своєї неявки суд не
сповістила, в матеріалах справи є її
заперечення згідно яких просила у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у
повному обсязі.

Представник виконавчого комітету
Білгород - Дністровської міської ради у
судове засідання не з'явився, на адресу
суду надав заяву про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги
підтримує, проти позовних вимог ОСОБА_3
про стягнення коштів з виконкому
Білгород - Дністровської міської ради
заперечує у повному обсязі.

Представник ОСОБА_6 у судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позови підтримує.

ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася,
про час, місце та дату судового
засідання сповіщалася належним чином,
про причину своєї неявки суд не
сповістила.

ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася,
про час, місце та дату судового
засідання сповіщалася належним чином,
про причину своєї неявки суд не
сповістила.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Рішенням суду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди задоволено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в частині
стягнення моральної шкоди з
виконавчого комітету Білгород -
Дністровської міської ради залишено
без розгляду.

Позов виконавчого комітету Білгород -
Дністровської міської ради до ОСОБА_2,
треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7 про знесення самочинного
будівництва задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат та стягнення
моральної шкоди залишено без
задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду у розмірі 10 454 (десять
тисяч чотириста п'ятдесят чотири)
гривні 08 (вісім) копійок та моральну
шкоду у розмірі 5 000,00 (п'ять тисяч)
гривень.

Зобов'язано ОСОБА_2 знести самочинно
збудовану мансарду, шляхом
демонтування мансарди на
домоволодінні АДРЕСА_1.

Заборонено ОСОБА_2 здійснювати
будь-які будівельні роботи на горищі
домоволодіння АДРЕСА_1.

На рішення суду ОСОБА_2 принесла
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовів до неї, посилаючись на те, що
судом неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, а також, що
судом порушено норми матеріального та
процесуального права, її позов
задовольнити.

Сторони, яких своєчасно сповіщено
про день та час розгляду справи, у
судове засідання апеляційного суду не
з'явились, тому судова колегія на
підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України розглядає
справу за відсутності сторон.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

ОСОБА_3 є власником 4/100 часток
домоволодіння АДРЕСА_1, про що свідчить
договір купівлі - продажу, серії АЕР №
262032 від 26.03.2002 року, що посвідчений
приватним нотаріусом Білгород -
Дністровського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, та зареєстровано в
реєстрі за № 905. (а. с. 14, том №1)

ОСОБА_2 є власником 13/100 часток
домоволодіння АДРЕСА_1, про що свідчить
договір дарування, серії ВЕР №558315 від
19.06.2007 року, що посвідчений приватним
нотаріусом Білгород -Дністровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
та зареєстровано в реєстрі за №2236. (а. с.
91, том №1)

У 2007 році ОСОБА_2 почала будівництво
надбудови на загальному приміщенні без
згоди сусідів та без узгодженого
проекту проведення будівництва, у
зв'язку з чим, відносно ОСОБА_2 складено
протокол №246 від 18.09.2007 року про
адміністративне правопорушення за ст.
97 КУпАП, та постановою № 246 від 18.09.2007
року ОСОБА_2 за самовільне будівництво
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
розміріі 170 гривень.

Відповідно до технічного висновку про
стан основних несучих конструкцій та
інженерного обладнання, виконаного ТОВ
«Істок»,( ліцензія АБ № 271399 від 28.10.2005
року), внаслідок проведення ОСОБА_2
будівництва відбувається процес
деформації будівлі, що є причиною
проведення будівельних робіт без
комплексного вирішення конструктивних
заходів по всій будівлі в цілому.
Потрібен ремонт з усуненням локальних
пошкоджень і посиленням конструкцій.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2,
ОСОБА_3 було завдано матеріальну шкоду
у розмірі 10 454,08 гривень, про що свідчать
копії квитанцій та чеків у матеріалах
справи, та моральна шкода, яку суд
оцінив у розмірі 5000 гривень.

Відповідно до статті 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 4 від 31.03.95
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я.

У позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

У зустрічному позові, ОСОБА_2 стверджує,
що влітку 2007 року почала робити ремонт
у домоволодінні АДРЕСА_1, оскільки він
не проводився близько 30 років. ОСОБА_2
звернулась до ОСОБА_3 з проханням
допомогти їй здійснити ремонт та
переобладнання старого шиферного
покриття, на що ОСОБА_3 відмовила, та
застосувала до ОСОБА_2 заходи фізичного
впливу. Проте в силу ст. 60 ЦПК
України, ОСОБА_2 не надала до суду
жодних доказів того, що були
застосовані заходи фізичного впливу.

Вимоги ОСОБА_2 стосовно того, що
переобладнання або ремонт
домоволодіння не здійснювався багато
років, спростовуються актом прийому
виконаних робіт від 17.04.2000 року, згідно
яких ОСОБА_3 провела частковий ремонт
домоволодіння, тобто розбирання
покриття покрівлі над будівлею,
зміцнення кроквяних ніг, зовнішня
штукатурка стін фасаду, тому суд
критично поставився до тверджень
ОСОБА_2 у своїй зустрічній позовні
заяві.

Вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення з
виконавчого комітету Білгород
-Дністровської міської ради моральної
шкоди - підлягають залишенню без
розгляду, відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст.
207 ЦПК України, оскільки позивач
просила суд залишити позовні вимоги у
цій частині без розгляду.

Відповідно до ст. 380 Цивільного
кодексу України житловим будинком є
будівля капітального типу, споруджена
з дотриманням вимог, встановлених
законом, іншими нормативно-правовими
актами, і призначена для постійного у
ній проживання.

За нормою частини другої ст.383
Цивільного кодексу України власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правші експлуатації будинку.

Відповідно до ст.152 Житлового
кодексу України переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої територіальної
громади.

Відповідно до вимог ст.23
Цивільного кодексу України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав, в тому числі, моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Що стосується позову виконавчого
комітету Білгород - Дністровської
міської ради до ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про
знесення самочинного будівництва, суд
дійшов висновку про задоволення його з
наступних підстав.

Стаття 376 ЦК України передбачає
можливість знесення самочинного
будівництва за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування, але лише у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил та
в разі неможливості проведення
відповідної перебудови або відмови
особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво від її проведення.

Звертаючись до суду з позовом,
виконавчий комітет Білгород -
Дністровської міської ради послався на
те, що відповідач без проектної
документації - самовільно збудувала
мансарду на домоволодінні по АДРЕСА_1,
що призводить до незручностей та
неможливості його обслуговування. Крім
того, зазначав, що відповідний дозвіл
на будівництво ОСОБА_2 не видавався,
зазначеним самочинним будівництво
мансарди порушуються права третіх
осіб, тому дії ОСОБА_2 були
неправомірними та такі дії грубо
порушують права інших співвласників
домоволодіння АДРЕСА_1.

Довід ОСОБА_2, що їй не надано строк для
перебудови, не приймається до уваги,
тому як річ йде про самовільну
прибудову, а не таку, яка було
забудована відмінно від проекту.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги не приймаються до уваги,
оскільки спростовуються матеріалами
справи, а письмових доказів на
підтвердження доводів апеляційної
скарги до апеляційного суду надано не
було.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів розглянувши скаргу в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив,
рішення суду відповідає фактичним
обставинам справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують та задоволенню не
підлягають, підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши
справу, прийшла до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 3 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку, на
протязі двадцяти днів, з дня
проголошення.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді:
Г.О. Косогор

А.І. Дрішлюк