КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/3195/14-ц
Провадження № 2/552/1328/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко
О.П.

За участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення факту догляду за хворою
матір»ю, виконанням опікунських
обов»язків, права на користування
житловим приміщенням, -

В
С Т А Н О В И В :

27 травня 2014 року позивач ОСОБА_3
звернулась в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_4 про встановлення
факту догляду за хворою матір»ю,
виконанням опікунських обов»язків,
права на користування житловим
приміщенням, мотивуючи свій позов тим,
що рішенням Октябрського районного
суду м.Полтави від 07.08.2006 року її мати
ОСОБА_5 була визнана недієздатною та
вона, ОСОБА_3, на той час ОСОБА_3, була
призначена її опікуном. Підставою для
звернення до суду з заявою про визнання
матері недієздатною була тривала
хвороба та необхідність постійного
стороннього догляду за нею. Тяжкий стан
здоров»я ОСОБА_5 підтверджується
довідкою військово-медичної служби
Управління Служби безпеки України у
Полтавській області, в якій вказано, що
ОСОБА_5 знаходиться на обліку в
поліклініці ВМС УСБУ в Полтавській
області з 1979 року та що значне
погіршення стану здоров»я відмічене у
1999 році, а з 2003 року стан здоров»я
погіршився настільки, що вона стала
потребувати постійної сторонньої
допомоги у зв»язку з чим була
направлена у 2004 році на МСЕК та визнана
інвалідом 1 групи «Б» з ураженням
органів рухового апарату безстроково.
Встановлено також, що ОСОБА_5 потребує
постійного стороннього догляду. На
вказаний період часу вона проживала та
була зареєстрована за адресою
М.Полтава, АДРЕСА_1, в якій окрім неї
проживав та був зареєстрований її, на
той час, чоловік ОСОБА_4. Питання
необхідності здійснювати догляд за
тяжко хворою матір»ю було погоджено з
чоловіком, тим більше, що вона не
поривала зв»язку з основним місцем
свого проживання та приймала участь в
його утриманні. Догляд за хворою
матір»ю вона здійснювала шляхом
щоденного надання їй необхідної
допомоги, а з 2003 року, коли стан її
здоров»я став потребувати постійного
догляду, то вона стала періодично
залишатися і на ніч у матері з
урахуванням конкретного стану її
здоров»я. Незважаючи на належну
медичну допомогу та постійний догляд з
її боку загальний стан матері
поступово погіршувався, що призвело до
визнання її інвалідом 2 групи у 2004 році.
Незважаючи на необхідну медичну
допомогу та її догляд стан здоров»я
матері погіршився і в червні 2009 року
ОСОБА_5 була повторно направлена на
МСЕК та була визнана інвалідом 1 групи
безстроково. У зв»язку з виконанням
обов»язків опікуна вона більший період
часу проживає з ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_2. На даний час шлюб між нею та
ОСОБА_4 розірвано. Вона визнана такою,
що втратила право на користування
квартирою АДРЕСА_1. Щоб поновити свої
права вона змушена довести, що належним
чином доглядала за ОСОБА_5 з 2003 року, а з
2006 року виконувала свої опікунські
обов»язки по відношенню до неї,
оскільки згідно з вимогами п.4 ч.3 ст.71 ЖК
України житлове приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім
наймачем або членами його сім»ї понад
шість місяців у випадках виїзду у
зв»язку з виконанням обов»язків
опікуна чи піклувальника - протягом
усього часу виконання таких
обов»язків. Просила суд встановити
факт постійного догляду за ОСОБА_5, 1924
року народження, інвалідом 1 групи
ОСОБА_3 з 2003 року та постійного
проживання з нею за адресою АДРЕСА_2 з
вказаного часу по даний час. Визнати за
нею право на користування житловим
приміщенням квартирою АДРЕСА_1 у
зв»язку з виконанням обов»язків
опікуна ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_3 позов підтримала. Просила суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_1 з позовом не згоден. Просив суд в
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Октябрської
районної в м.Полтаві ради в судове
засідання не з»явився. Просив слухати
справу у його відсутності. В прийнятті
рішення покладаються на розсуд суду.

Суд вважає можливим слухати
справу у відсутності відповідача
ОСОБА_4 та представника Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Октябрської
районної в м.Полтаві ради.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_3,
представника відповідача адвоката
ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що в задоволенні позову
необхідно відмовити за
безпідставністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 з 18 травня 1988 року перебували в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей
не мають.

Рішенням Київського районного
суду м.Полтави від 27.07.2012 року (а.с.12)
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

Ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 19.09.2012
року(а.с.13) апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилено. Рішення Київського
районного суду м.Полтави від 27.07.2012 року
залишено без змін.

На підставі Свідоцтва про зміну
імені від 03.01.2013 року (а.с.14) ОСОБА_3 після
державної реєстрації зміни імені
присвоєно прізвище: ОСОБА_3.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 є квартиронаймачем квартири
АДРЕСА_1, яка складається з трьох
ізольованих житлових кімнат, загальною
площею 103 кв.м та належить до державного
житлового фонду і перебуває на балансі
КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради. У
вказаній квартирі з 06.03.1996 року на
правах члена сім»ї була зареєстрована
колишня дружина квартиронаймача
ОСОБА_3.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 30.04.2013 року
(а.с.19-21) апеляційну скаргу ОСОБА_3 було
відхилено. Апеляційну скаргу ОСОБА_4
було задоволено частково. Рішення
Київського районного суду м.Полтави
від 27.02.2013 року в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, КП
«ЖЕО №2» Полтавської міської ради про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
скасовано. Ухвалено в цій частині нове
рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, КП
«ЖЕО №2» Полтавської міської ради про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
задоволено. Визнано ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1. В іншій частині рішення
місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31.07.2013 року
(а.с.40-42) касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилено. Рішення апеляційного суду
Полтавської області від 30.04.2013 року
залишено без змін.

Суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про встановлення факту догляду за
хворою матір»ю, виконанням опікунських
обов»язків, права на користування
житловим приміщенням необхідно
відмовити за безпідставністю, оскільки
рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 30.04.2013 року, яке
на даний час набрало законної сили,
ОСОБА_3 визнано такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, а саме
квартирою АДРЕСА_1 та відмовлено в
задоволенні її позову про вселення у
вищевказану квартиру.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрали законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Даним судовим рішенням встановлено, що
з 18.05.1988 року по 27.07.2012 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому
шлюбі. У вказаній квартирі з 06.03.1996 року
на правах члена сім»ї зареєстрована
колишня дружина відповідача - ОСОБА_3. З
1999 року відповідач не проживає за
місцем своєї реєстрації, оскільки
здійснює догляд за своєю хворою
матір»ю. В своєму позові позивач
просить встановити факт постійного
догляду за ОСОБА_5, 1924 року народження,
інвалідом 1 групи ОСОБА_3 з 2003 року та
постійного проживання з нею за адресою
АДРЕСА_2 з вказаного часу по даний час.
Визнати за нею право на користування
житловим приміщенням квартирою
АДРЕСА_1 у зв»язку з виконанням
обов»язків опікуна ОСОБА_5.

Відповідно до довідки
Військово-медичної служби Управління
Служби безпеки України в Полтавській
області від 12.12.2012 року (а.с.9) ОСОБА_5, 1924
року народження, яка є матір»ю ОСОБА_3,
дійсно знаходиться на обліку в
поліклініці ВМС УСБУ у Полтавській
області з 1979 року. Значне погіршення
стану здоров»я відмічається з 1999 року.
З 2003 року по теперішній час ОСОБА_5
потребувала та потребує постійної
сторонньої допомоги.

Разом з тим ні вказана довідка, ні
інші матеріали справи не містять
доказів на підтвердження тієї
обставини, що саме ОСОБА_3 з 2003 року по
теперішній час здійснює догляд за
хворою матір»ю в зв»язку з чим не
проживає в спірній квартирі. Також
ОСОБА_3 не надано будь-яких доказів на
підтвердження того, що вона отримувала
соціальні виплати в зв»язку зі
здійсненням догляду за особою, яка
потребує сторонньої допомоги.

Відповідно до статті 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім»ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім»ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім»ї понад шість місяців
у випадках передбачених частиною 3
статті 71 ЖК України.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що встановлення факту
постійного догляду за хворою матір»ю,
виконанням опікунських обов»язків не
може бути поставлено в залежність до
визнання права користування житловим
приміщенням квартирою АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_3 з позовом до
суду про збереження за нею житлового
приміщення на час виконання нею
обов»язків опікуна не зверталась,
позивачем позов був поданий лише після
звернення ОСОБА_4 до суду з позовом про
визнання її такою, що втратила право
користування жилим приміщення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч.3 ст.71 ЖК України, ст.ст.4-14,
ч.3 ст.61, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про встановлення факту догляду
за хворою матір»ю, виконанням
опікунських обов»язків, права на
користування житловим приміщенням
відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з моменту проголошення
до апеляційного суду Полтавської
області.

Головуючий

Т.В.Турченко