Номер провадження 2/754/4616/14
У Х В А Л А

Іменем України

07.07.2014
м. Київ

Суддя Деснянського районного
суду міста Києва Петріщева І.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
моральної шкоди та штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до
Деснянського районного суду міста
Києва з зазначеною позовною заявою, в
якій просить стягнути на свою користь з
ОСОБА_2 загальну суму 19809,62 грн., а саме:
суму боргу у розмірі 8950,00 грн.; суму
індексу інфляції з 01 липня 2012 року по 01
червня 2014 року у розмірі 1056,10 грн.; суму
трьох процентів річних з 01 липня 2012
року по 23 червня 2014 року у розмірі 535,02
грн.; суму неустойки у розмірі 268,50 грн.;
суму моральної шкоди у розмірі 9000,00
грн.; накласти арешт на майно ОСОБА_2.

Перевіривши позовну заяву й
додані до неї матеріали, суд приходить
до висновку про те, що вона підлягає
залишенню без руху, оскільки не
відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити:
найменування суду до якого подається
заява; ім'я (найменування) позивача і
відповідача, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.
Позовна заява має відповідати іншим
вимогам, встановленим законом.

Як зазначає Пленум ВС України у
постанові №2 від 12.06.2009р. «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у позовній заяві повинні
міститися не лише позовні вимоги, а й
бути викладені обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, і
зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину».

У позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди та
якими доказами це підтверджується.

Судом встановлено, що всупереч
вищевказаних вимог чинного
законодавства України, позивачем не
зазначено в чому конкретно полягає ця
шкода, якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно особисто
позивачеві, які особисті немайнові
права позивача порушені, на які
нематеріальні блага вони посягають, з
яких міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди у сумі 9000,00 грн., з чого при
цьому виходив та якими доказами це
підтверджується, не доведені
обставини, на які посилається позивач,
як на підставу своїх вимог, не
зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

При недотриманні позивачем
зазначених вимог настають наслідки,
передбачені ст. 121 ЦПК (п. 4 постанови
Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995 р. «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди»).

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується: 1) накладенням арешту
на майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Судом також встановлено, що у
порушення вищезазначених вимог
законодавства України, позивач просить
накласти арешт, що є видом забезпечення
позову, за відсутністю належним чином
оформленої заяви, що не дає можливості
суду вирішити дане питання.

Судом встановлено, що у порушення
вищевказаних вимог статті 151 ЦПК
України, заявником не наведено
обґрунтування необхідності арешту; у
заяві відсутні інші відомості,
потрібні для забезпечення позову, а
саме місце знаходження майна та
інформація щодо осіб, у яких
знаходиться майно відповідачів;
відсутнє обґрунтування чому
забезпечення позову потрібно саме
накладенням арешту та яким чином
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали. Якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду. Інакше заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 119, 121, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу, моральної шкоди
та штрафних санкцій залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення
недоліків три дні з дня отримання копії
даної ухвали, інакше скарга буде
вважатися неподаною та повернута
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Петріщева
І.В.