Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Мукачівський
лісокомбінат» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
треті особи: міськрайонне управління
Держкомзему у м. Мукачево і
Мукачівському районі Закарпатської
області, Мукачівська районна державна
нотаріальна контора, ОСОБА_3,
Чинадіївська селищна рада,
реєстраційна служба Мукачівського
міськрайонного управління юстиції, про
витребування земельних ділянок із
чужого незаконного володіння за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Мукачівського районного суду
Закарпатської області від 4 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 16 січня 2014
року,

встановила:

У червні 2012 року приватне акціонерне
товариство «Мукачівський
лісокомбінат» звернулось до суду з
указаним позовом, в якому просило
витребувати спірні земельні ділянки із
незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 6 жовтня 2012
року позов ЗАТ «Мукачівський
лісокомбінат» задоволено та визнано
недійсним рішення Чинадіївської
селищної ради Мукачівського району від
26 листопада 2007 року № 361 «Про надання
згоди на передачу земельних ділянок у
власність громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та дозволу на розробку проектів
їх відведення», визнано недійсним
рішення Чинадіївської селищної ради
Мукачівського району 28 сесії 5
скликання від 28 жовтня 2008 року про
передачу земельних ділянок у власність
громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
визнано незаконним і скасовано
державні акти про право на земельну
ділянку, видані на імя вказаних осіб,
визнано недійсними: договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
28 січня 2009 року, укладений між ОСОБА_4 і
ОСОБА_3, договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 28 січня 2009 року,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, договір
дарування земельної ділянки, укладений
23 січня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 січня 2011 року
вищевказане рішення апеляційного суду
скасовано.

Постановою Верховного Суду України від
26 вересня 2011 року вказану ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ скасовано, справу направлено на
новий касаційний розгляд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ 23 листопада 2011 року
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 6 жовтня 2010
року залишено в силі.

Зазначав, що ОСОБА_3 і ОСОБА_7 отримали
державні акти про право власності на
землю підставою для отримання яких
стали визнані апеляційним судом
недійсними договори купівлі-продажу
земельних ділянок між ОСОБА_4 і ОСОБА_3,
між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та договір
дарування між ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Використовуючи незаконний договір
дарування ОСОБА_7 змінила цільове
призначення спірної земельної ділянки
та отримала на неї державний акт.
Вказував, що ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а спірну земельну
ділянку успадкувала ОСОБА_1 7 травня 2011
року ОСОБА_3 продав свою земельну
ділянку ОСОБА_2 Зазначав, що спірні
земельні ділянки на праві постійного
користування належать ПрАТ
«Мукачівський лісокомбінат» і вибули з
користування не з його волі, підстави
для видачі державних актів визнані
недійсними, укладені правочини щодо
належних позивачу земельних ділянок,
суперечать законодавству і
позбавляють його права користування
ними.

Рішенням Мукачівського районного суду
Закарпатської області від 4 листопада
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 16 січня 2014 року, позов
задоволено.

Витребувано від ОСОБА_2 на користь
приватного акціонерного товариства
«Мукачівський лісокомбінат» земельну
ділянку площею 2,0000 га, яка розташована
по АДРЕСА_1, кадастровий номер:
:00:006:0074.

Зобов'язано ОСОБА_2 передати приватному
акціонерному товариству «Мукачівський
лісокомбінат» земельну ділянку площею
2,0000 га, яка розташована по АДРЕСА_1,
кадастровий номер: :00:006:0074.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь
приватного акціонерного товариства
«Мукачівський лісокомбінат» земельну
ділянку площею 0,8599 га, яка розташована
по АДРЕСА_1, кадастровий номер:
:00:006:0082.

Зобов'язано ОСОБА_1 передати приватному
акціонерному товариству «Мукачівський
лісокомбінат» земельну ділянку площею
0,8599 га, яка розташована по АДРЕСА_1,
кадастровий номер: :00:006:0082.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, справу передати на
новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, з висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що
позовні вимоги є доведеними, оскільки
факт незаконності набуття
відповідачами у власність спірних
земельних ділянок встановлено
рішенням суду, що в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК
України не потребує доказування.

Проте повністю з такими висновками
судів погодитись не можна.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
повязані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою. Захист
прав на земельні ділянки здійснюється
шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій. що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа,
яка має речове право на чуже майно, має
право на захист цього права, у тому
числі і від власника майна, відповідно
до положень глави 29 цього Кодексу.
Згідно з ст. 395 ЦК України речовими
правами на чуже майно є: право
володіння; право користування
(сервітут); право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій). Законом можуть
бути встановлені інші речові права на
чуже майно.

Так, у главі 29 ЦК України визначені
цивільно-правові способи захисту права
власності. Зокрема, норми ст. ст. 387, 388 ЦК
України надають власнику право
витребувати майно із чужого
незаконного володіння або від
добросовісного набувача.

Як убачається з матеріалів справи,
рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 6 жовтня 2012
року позов ЗАТ «Мукачівський
лісокомбінат» задоволено та визнано
недійсним рішення Чинадіївської
селищної ради Мукачівського району від
26 листопада 2007 року № 361 «Про надання
згоди на передачу земельних ділянок у
власність громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та дозволу на розробку проектів
їх відведення», визнано недійсним
рішення Чинадіївської селищної ради
Мукачівського району 28 сесії 5
скликання від 28 жовтня 2008 року про
передачу земельних ділянок у власність
громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
визнано незаконним і скасовано
державні акти про право на земельну
ділянку, видані на імя вказаних осіб,
визнано недійсними: договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
28 січня 2009 року, укладений між ОСОБА_4 і
ОСОБА_3, договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 28 січня 2009 року,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, договір
дарування земельної ділянки, укладений
23 січня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 січня 2011 року
вищевказане рішення апеляційного суду
скасовано.

Постановою Верховного Суду України від
26 вересня 2011 року вказану ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ скасовано, справу направлено на
новий касаційний розгляд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ 23 листопада 2011 року
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 6 жовтня 2010
року залишено в силі.

Суди, встановивши обставини справи,
дійшли вірного висновку про
задоволення позову щодо земельної
ділянки площею 2,0000 га, яка розташована
по АДРЕСА_1, кадастровий номер:
:00:006:0074, оскільки розпорядження
вказаною земельною ділянкою було
здійснено з порушенням земельних прав
приватного акціонерного товариства
«Мукачівський лісокомбінат», вона
вибула з володіння власника не з його
волі, при цьому рішенням суду було
встановлено факт незаконності набуття
у власність спірної земельної ділянки
ОСОБА_3 та незаконність її подальшого
відчуження.

Таким чином судові рішення в частині
витребування земельної ділянки від
ОСОБА_2 ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування в цій
частині не вбачається.

Однак, на підставі ст. 387 ЦК України
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 388 ЦК
України, якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
право його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача в тому випадку,
якщо майно загублене власником, було
викрадене у власника, вибуло з
володіння власника не з його волі іншим
шляхом.

При цьому суди не звернули уваги на те,
що витребування майна на підставі ч. 1
п.п. 1-3 ст. 388 ЦК України можливе і в тому
випадку, коли правочини, за якими
набувач набув право власності на майно,
не визнані недійсними та коли
фактичний володілець майна є
добросовісним набувачем.

Таким чином, оскільки між позивачами та
нинішнім власником існують речово -
правові відносини щодо права на спірне
майно, то і способом захисту є
відповідний цим правовідносинам
речово - правовий - витребування майна
(ст. ст. 387, 388 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 14 грудня 2011 року продала ОСОБА_2
земельну ділянку площею 0,8599 га
кадастровий номер: :00:006:0082.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення, не встановили належним чином
фактичних обставин справи,
витребовуючи спірну земельну ділянку
від ОСОБА_1 не звернули увагу на те, що
на час ухвалення рішення власником
земельної ділянки площею 0,8599 га був
ОСОБА_2, до якого вимоги про її
витребування позивачем у
відповідності до ст. 388 ЦК України не
заявлені.

Без з᾽?ясування зазначених обставин
ухвалення судом першої інстанції
рішення в частині вказаної земельної
ділянки є передчасним.

Оскільки судами першої та апеляційної
інстанцій не встановлено фактичні
обставини справи, що унеможливлює
виправлення допущених ними помилок,
так як суд касаційної інстанції,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 335
ЦПК України не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, рішення суду
першої та рішення суду апеляційної
інстанцій в частині витребування від
ОСОБА_1 та зобов'язання її передати
земельну ділянку площею 0,8599 га
приватному акціонерному товариству
«Мукачівський лісокомбінат»
підлягають скасуванню з передачею
справи в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 - 338, 343-345 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Мукачівського районного суду
Закарпатської області від 4 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 16 січня 2014
року в частині вирішення позовних
вимог щодо земельної ділянки площею
0,8599 га, яка розташована по АДРЕСА_1,
кадастровий номер: :00:006:0082,
скасувати, справу в цій частині
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В іншій частині судові рішення
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко