Справа № 187/1429/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"22" січня 2014 р.

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючої судді Іщенко І.М. при
секретарі Клисак Н.Г., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини, яка навчається

В С Т А
Н О В И В

В вересні 2013 року до суду звернулась
ОСОБА_1 із позовом в якому зазначила, що
в шлюбі із відповідачем у них народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на цей час
навчається у Дніпропетровському
технікумі зварювання та електроніки
імені Патона. Відповідач з 2007 року не
надає добровільно допомоги на
утримання сина, навчання вимагає
значних затрат і її доходів не вистачає
на його навчання. Син потребує
матеріальної допомоги на навчання.

Просила суд стягнути із ОСОБА_2
аліменти на її користь в розмірі 1800 грн
на період навчання сина з дня подання
позову до суду.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги,
впросивши суд стягнути із відповідача
1000 грн на її користь на навчання сина,
підтримала позовні вимоги, пояснивши,
що вона заплатила за навчання сина в 2013
році в технікумі 5200 грн, 2200 грн за його
проживання в гуртожитку, син потребує
медичного лікування, її заробітна
плата в розмірі 1160 грн є недостатньою
для оплати навчання та лікування сина.

В кінці судового засідання 21.01.2014
року від позивачки надійшов позов про
збільшення позовних вимог, в якому вона
просила стягнути на її користь із
відповідача аліменти в розмірі 1800 грн
на період навчання сина, щомісячно,
починаючи з початку навчання, тобто з
12.09.2012 року, не заперечувала винести
рішення у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в суді позов
визнав частково, пояснивши що він
працює приватним підприємцем, має
місячний матеріальний доход в розмірі
2000 грн, проживає в цивільному шлюбі з
іншою жінкою, платить позивачці
щомісячно аліменти на утримання двох
синів в розмірі 750 грн, про що додав
розписки позивачки, згоден платити 250
грн за навчання старшого сина, надає
самостійно матеріальну допомогу сину
який навчаєься.

Заслухавши сторони, ознайомившись із
матеріалами справи, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково з
наступних підстав.

В суді було встановлено, що
позивачка та відповідач знаходились в
шлюбі з 1993 року по 2007 рік ( а.с.2,5) і в них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 який
з 01 вересня 2012 року по 30.06.2015 рік
навчається на контрактній основі у
Дніпропетровському технікуму
зварювання та електронники імені Є.О.
Патона, що підтверджується довідкою (
а.с. 11) і не заперечувалось сторонами в
суді.

Відповідно довідки із Петриківського
відділення Дніпродзержинської ОДПІ
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності і
його валовий дохід за 2012 рік складає 13
815 грн ( а.с.13).

Відповідно до виконавчого листа від
27.04.1999 року відповідач сплачував
аліменти позивачки на утримання сина
ОСОБА_3 до його повноліття і продовжує
на цей час сплачувати аліменти на
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття ( а.с.33)

Заборгованості по аліментам станом на
01.11. 2013 року у нього не має, що
підтверджується довідкою державного
виконавця ( а.с.22) і не заперечувалось
позивачкою в суді.

Відповідач, не зважаючи до досягнення
сином ОСОБА_3 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3,
продовжує добровільно надавати
матеріальну допомогу позивачці, а саме
на протязі 2012 року - 2013 року щомісячно
сплачував їй по 750 грн, що
підтверджується розписками позивачки
( а.с.23-28 ) і не заперечувалось
позивачкою в суді.

Відповідно до ст.. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо
неповнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23-х років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідач в судовому засіданні не
заперечував, що він може надавати
матеріальну допомогу, з урахуванням
сплати аліментів в розмірі 660 грн на
другу дитину, в меншому розмірі ніж
просить позивачка, а саме в розмірі 250
грн.

Таким чином, суд дійшов до висновку,
що відповідач може надавати допомогу
на утримання сина ОСОБА_3 на період
його навчання у Дніпропетровському
технікумі зварювання та електроніки
імені Патона, але з урахуванням його
матеріального стану, наявності
аліментів на іншу дитину в розмірі 1/6
частини від заробітку, щомісячною
добровільною допомогою позивачці, суд
вважає, що з відповідача відповідно до
ст.. 182 СК України необхідно стягнути
аліменти в меншому розмірі ніж просить
позивачка, а саме в розмірі 250 грн,
починаючи від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11,60,88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України,ст.191, 199, 200
Сімейного Кодексу України суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини, яка навчається задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на час навчання сина ОСОБА_3
аліменти в розмірі 250 грн, починаючи з
дня пред'явлення позову з 30.09.2013 року до
закінчення навчання до 30 червня 2015
року.

В інших вимогах ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 243 грн 60
коп.

Рішення може бути оскаржено на
протязі 10 днів в Апеляційний суд
Дніпропетровської області з дня
проголошення, а позивачкою в той же
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. М. Іщенко