Справа №
РІШЕННЯ

іменем України

20 січня 2014 року Полонський районний
суд Хмельницької області в складі
головуючого судді Боб"яка Б.В., при
секретарі Гром С.В., з участю позивача
та його представника адвоката ОСОБА_1,
представника відповідача Мельник Л.П.,
представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полонному цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до Полонської
державної нотаріальної контори про
визнання незаконною та скасування
постанови державного нотаріуса і
зобов'язання видати свідоцтво про
право на спадщину на земельну ділянку,
третя особа - відділ Держземагентства
в Полонському районі,

встановив:

17 грудня 2013 року позивач ОСОБА_4
звернувся до Полонської державної
нотаріальної контори з позовом, в якому
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
дружина ОСОБА_5, яка мала на праві
власності земельну частку (пай).
Розпорядженням Полонської
райдержадміністрації від 18 лютого 2010
року за дружиною визнано право на
земельну ділянку, виготовлення проекту
землеустрою, отримання державного
акта. Технічна документація на вказану
земельну ділянку була виготовлена, ,
присвоєний кадастровий номер, але
державний акт виданий та
зареєстрований 19 липня 2010 року, тобто
після смерті дружини. Після смерті
дружини позивач прийняв спадщину,
звернувся до нотаріуса, але нотаріус 06
грудня 2013 року постановою відмовила
йому у видачі свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку (пай), що
належала дружині. Вважає відмову
нотаріуса незаконною, тому що
державний акт на земельну ділянку
дружини та його реєстрацію не
скасовано. Просить визнати протокол
нотаріуса незаконним та скасувати і
зобов'язати нотаріуса видати свідоцтво
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку.

Позивач в суді позовні вимоги
підтримує і пояснив, що державний акт
на земельну ділянку на прізвище
дружини йому вручили в офісному
приміщенні сільськогосподарського
підприємства «Маяк», де раніше
працювала дружина і де вона отримала
право на земельну частку (пай).
Підтвердив, що в Книзі реєстрації
державних актів підпис в графі про
отримання державного акта на дружину
належить йому..

Відповідач державний нотаріус
Мельник Л.П. з позовом не погоджується і
пояснила, що право власності на
земельну ділянку виникає з моменту
державної реєстрації цього права.
Видача державного акта та державна
реєстрація земельної ділянки на
дружину позивача здійснені після її
смерті, що є незаконним, тому просить
відмовити в задоволенні позову,
оскільки позивач не позбавлений
можливості звернутись до суду з
позовом про визнання права власності
на земельну ділянку.

Представник Держземагентства при
прийнятті рішення покладається на суд
і пояснила, що 19 липня 2010 року
позивачеві державний акт вручали
представники державного земельного
кадастру і таке вручення державного
акту було незаконним, тому що після
встановлення факту смерті ОСОБА_5 вони
зобов'язані були анулювати цей
державний акт.

Заслухавши пояснення учасників
розгляду справи, дослідивши письмові
докази, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню. Судом
встановлено такі факти та відповідні
їм правовідносини.

ОСОБА_5 мала право на земельну частку
(пай). ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Державний акт на земельний пай на
прізвище ОСОБА_5 видано та здійснено
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку 19 липня 2010 року. Після
смерті дружини державний акт було
вручено позивачу ОСОБА_4, який прийняв
спадщину після її смерті. Нотаріус
відмовила позивачеві ОСОБА_4 у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку (пай).

Вказані обставини встановлені з
пояснень сторін, письмових доказів -
свідоцтва про смерть ОСОБА_5, свідоцтва
про одруження, державного акта про
право власності на земельну частку
(пай) ОСОБА_5, постановою нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
Книги державної реєстрації державних
актів на право власності на земельну
ділянку фізичних осіб.

Досліджені в суді докази сторони не
спростовують, визнають їх
достовірність.

Відповідно до ст. 125 Земельного
кодексу України в редакції, що була
чинною станом на 19 липня 2010 року, право
власності на земельну ділянку виникає
з моменту державної реєстрації цих
прав.

Відповідно до ч.ч.1 та 4 ст.25 ЦК
України здатність мати цивільні права
та обов'язки (цивільну правоздатність)
мають усі фізичні особи. Цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті.

З огляду на встановлені обставини та
правові положення суд вважає, що
цивільна правоздатність ОСОБА_5
припинилася в день її смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1. Державна реєстрація права
власності ОСОБА_5 на земельну ділянку
була здійснена 19 липня 2010 року, тому
ОСОБА_5 не могла набути права власності
на земельну ділянку (пай) після її
смерті. Відмова нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину
правомірна, а тому позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК
України суд,

вирішив :

Позов ОСОБА_4 про визнання
незаконною та скасування постанови
державного нотаріуса Полонської
державної нотаріальної контори
Мельник Лесі Петрівни від 06 грудня 2013
року про відмову у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 2,5362 га після смерті дружини
ОСОБА_5 і зобов'язати видати свідоцтво
про право на спадщину залишити без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подання апеляційної
скарги до Полонського районного суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Б.Боб"як