Ухвала

іменем україни

01 липня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 січня 2013 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Друга
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із
зазначеним вище позовом який просила
задовольнити.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 січня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 лютого
2014 року, у задоволені позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення
яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
керуючись положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК
України, роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30 травня 2008 року, дійшов
обґрунтованого висновку, що причини, з
яких позивачем пропущений
встановлений для прийняття спадщини
строк (не знання вимог закону), не є
поважними, оскільки не пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій, а залежали виключно від
суб'єктивного внутрішнього
переконання позивача по справі.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ