У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду
Тернопільської області від 22 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє
у власних інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на спадкове майно та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання
права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до Кременецького
районного суду Тернопільської області
з позовом, в якому просила визнати за
нею та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_4
та ОСОБА_5 по 1/8 частині кожному
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_2 звернулася до суду із
зустрічним позовом, у якому просила
визнати за нею право на 6/7 житлового
зазначеного будинку, як на спадкове
майно.

Рішенням Кременецького районного суду
від 14 квітня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено. Позов ОСОБА_2
задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку
спадкування за заповітом право
власності на 6/7 спірного житлового
будинку, що належав колгоспному двору,
головою якого була ОСОБА_10 згідно
свідоцтва про право особистої
власності на жилий будинок, виданого
згідно рішення виконкому Кременецької
районної Ради народних депутатів № 190
від 24 липня 1990 року.

Рішенням Апеляційного суду
Тернопільської області від 22 травня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким Позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано
за ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах
та в інтересах неповнолітніх дітей
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у порядку спадкування
за законом право власності на 3/8
частини житлового будинку з
побутово-господарськими будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 у порядку
спадкування за заповітом право
власності на 5/8 вищезазначеного
житлового будинку.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування рішення
Апеляційного суду Тернопільської
області від 22 травня 2014 року, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права і неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та залишення в силі рішення
Кременецького районного суду від 14
квітня 2014 року.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у позові ОСОБА_3 та
задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив з того, що сім'я
ОСОБА_2 не втратила частку в майні
колгоспного двору, а ОСОБА_2 є
спадкоємцем за заповітом померлої
ОСОБА_10

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог, апеляційний суд посилався на
положення ст. 120 ЦК УРСР, виходив з того,
що на 15 квітня 1991 року членами
колгоспного двору були ОСОБА_13 та
ОСОБА_10 Спадкодавцю ОСОБА_13 належала Ѕ
частина спірного домоволодіння, а тому
спадкоємцям належить по 1/8 частині
будинковолодіння. Оскільки ОСОБА_10 на
момент смерті належало 5/8 частин
будинковолодіння і вона заповіла все
своє майно ОСОБА_2, тому позовні вимоги
ОСОБА_3 підлягають задоволенню, а позов
ОСОБА_2 - частковому задоволенню.

Доводи касаційної скарги та зміст
доданих до неї судових рішень не дають
підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3, яка діє у власних
інтересах та в інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про визнання права власності на
спадкове майно.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова