У Х В А Л А

7 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» про
визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що він перебував у трудових
відносинах з публічним акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» (далі - ПАТ «Державний ощадний
банк України») та займав посаду
начальника філії - Рівненського
обласного управління ПАТ «Ощадбанк».
Наказами від 2 вересня 2013 року № 226-к та
від 29 жовтня 2013 року № 287-к йому було
оголошено догани за неналежне
виконання своїх функціональних
обов'язків. Наказом від 11 листопада 2013
року № 300-к його було звільнено з роботи
на підстав п. 3 ст. 40 КЗпП України, тобто
за систематичне невиконання без
поважних причин покладених на нього
обов'язків. Вважав своє звільнення
незаконним, оскільки він, як керівник,
здійснює лише загальний контроль за
роботою юридичного відділу, який не
полягає у детальному аналізі та
перевірці роботи кожного працівника
цього відділу. Також посилався на
упереджене ставлення до себе у зв'язку
з тим, що наказом відповідача від 27
серпня 2013 року № 304 йому скасовано з
28 серпня 2013 року
нотаріально посвідчену довіреність.
Зазначав, що незаконними діями
відповідача йому завдано моральну
шкоду, яку він оцінив у 20 тис. грн.
Позивач просив поновити його на посаді
начальника філії - Рівненського
обласного управління ПАТ «Ощадбанк»,
стягнути на його користь з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу та завдану моральну шкоду.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 7 лютого 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 8 квітня 2014
року рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 7 лютого
2014 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким позов задоволено
частково. Визнано незаконним наказ від
11 листопада 2013 року № 300-к про
звільнення ОСОБА_3 та поновлено його на
посаді начальника філії - Рівненського
обласного управління ПАТ «Державний
ощадний банк України». Стягнуто з ПАТ
«Державний ощадний банк України» на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 93 568 грн 29
коп. та 2 тис. грн у рахунок
відшкодування моральної шкоди. У іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 квітня 2014 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ПАТ
«Державний ощадний банк України» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 квітня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме п. 3 ст.
40, ст. ст. 147-149 КЗпП України що потягло,
на думку заявника, ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 травня 2014
року, від 23 квітня 2014 року та від 15
січня 2014 року.

Зі змісту наданих ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року, від
23 квітня 2014 року та від 15 січня 2014
року вбачається неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, ніж у судовому
рішенні, щодо якого ставиться питання
про його перегляд.

Так, суд касаційної інстанції у
рішенні, щодо якого ставиться питання
про його перегляд, погодився з правовою
позицією суду апеляційної інстанцій
про те, що за порушення трудової
дисципліни своїх підлеглих їх керівник
не несе відповідальності у вигляді
звільнення, а, крім того, порушення є
незначним.

При цьому в судових рішеннях суду
касаційної інстанції, на які робляться
посилання щодо неоднакового
застосування норм матеріального права,
суди дійшли висновку, що неналежне
виконання підлеглим персоналом своїх
обов'язків свідчить про порушення і з
боку їх керівника щодо забезпечення
належного виконання трудових
обов'язків.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Оскільки зі змісту заяви та доданих до
неї судових рішень вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, справу слід
допустити до провадження Верховного
Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» про
визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди до провадження
Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С. Ф. Хопта

В.А. Черненко