У Х В А Л А

09 липня 2014 року
Справа № 595/1121/14-ц

Номер провадження2/608/525/2014

Суддя Чортківського районного
суду Тернопільської області Парфенюк
В. І. , ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1,--

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди у
зв'язку із перевищенням службових
обов'язків.

Позовна заява ОСОБА_1 не в повній
мірі відповідає вимогам ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України, а тому її слід залишити без
руху з наступних мотивів.

Відповідно до вимог п.2 ч. 2 ст. 119
вказаного Кодексу позовна заява
повинна містити, зокрема, ім'я
(найменування) відповідача, його місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

В позовній заяві позивач вказав
відповідачем лише ОСОБА_2, хоча в тексті
позовної заяви просить стягнути кошти
на лікування та моральну шкоду з ОСОБА_2
та ОСОБА_3. Однак в порушення вимог п. 2 ч.
2 ст. 119 Кодексу позивач в позовній заяві
ОСОБА_3 відповідачем не вказав, а також
не вказав і його місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 119
Кодексу та п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" в позовній заяві не
зазначено в чому полягає заподіяна
моральна (немайнова) шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

Щодо стягнення витрат на
лікування, слід зазначити, що згідно п. 2
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року № 6 "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" (з наступними змінами та
доповненнями) суди повинні мати на
увазі, що шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Однак, в позовній заяві позивача
такі умови відшкодування витрат на
його лікування не зазначені.

Також в позовній заяві позивач не
зазначив нормативно правові акти, на
підставі яких він просить стягнути
витрати на лікування та моральну шкоду.

Крім цього, в порушення вимог п. 6
ч. 2 ст. 119 Кодексу в позовній заяві не
зазначено докази, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Згідно ч. 1 ст. 121 зазначеного
Кодексу суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у ст. 119 і 120 цього Кодексу,
або не сплачено судовий збір чи не
оплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ч. 1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків терміном не більше п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку
виконання вимог ухвали у встановлений
судом строк, позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного її
подання до суду. Інакше заява буде
вважатися неподаною і повернута
позивачу.

Ухвала оскарженню в апеляційному
порядку не підлягає.

Суддя:
В І Парфенюк