Справа 206/1884/14-ц
Провадження 2/206/634/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Кушнірчук Р.О.,

при секретарі
Шаповал Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Дніпропетровської
міської ради, треті особи - Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання права
власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2014 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом, який з
урахуванням уточнених позовних вимог
обґрунтувала тим, що домоволодіння
АДРЕСА_1, згідно договору купівлі -
продажу від 1 квітня 2004 року, було
придбане на неї,її матір - ОСОБА_2 та
бабусю - ОСОБА_3 в рівних частках, а саме
по 1/3 частин кожному. Її бабуся ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті
єдиною спадкоємицею була її матір
ОСОБА_2, яка на той час разом з нею та
бабусею проживала та була
зареєстрована у цьому будинку. Чоловік
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її мати ОСОБА_2.
Вона проживала разом з матір"ю і була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, а
тому є такою, що прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_2 . На час смерті її
матері, їй виповнилось тільки 15 років, а
тому у зв'язку з тим, що вона залишилась
одна, 20 листопада 2009 року рішенням
Самарської районної у м.
Дніпропетровську ради їй було надано
статус дитини - сироти. Під час її
перебування в інтернаті, були
викрадені всі документи на
домоволодіння, а тому після звернення
до Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини їй було
відмовлено у зв"язку з відсутністю
зареєстрованого договору купівлі -
продажу, який було вкрадено, що стало
причиною звернення з позовом до суду, в
якому позивач просить суд визнати за
нею право власності на 2/3 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, яке в цілому
складається : з житлового будинку А - 1
житловою площею 23,7 кв. м. , прибудови а-1,
під а-1 погріба, літніх кухонь - Б,б,
сараїв - Д,Е,К,М, убиральні - В,Н, душа - З,
навісу-1, споруд 1-6, замощення - І, в
порядку спадкування за законом після
смерті її матері ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача заперечувала
проти позовних вимог.

Від Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
надійшла заява про розгляд справи без
їх участі, а також матеріали спадкової
справи.

Від Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції надійшла
інформаційна довідка з реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав,
встановлених в судовому засіданні.

Суд встановив, що позивачу, її матері -
ОСОБА_2 та її бабусі - ОСОБА_3, на
підставі договору купівлі - продажу від
1 квітня 2004 року посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
(зареєстрованого в реєстрі № 1078)
належить по 1/3 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно інформаційної довідки з реєстру
прав власності на нерухоме майно від
23.05.2014 р. № 22052161, виданою реєстраційною
службою Дніпропетровського міського
управління юстиції, державна
реєстрація їх права власності на 1/3
частин цього будинку за кожним,
відбулася 23 липня 2004 року (а.с.72-74).

За даними технічного паспорту на
домоволодіння АДРЕСА_1, останнє
складається з житлового будинку А - 1
житловою площею 23,7 кв. м., прибудови а-1,
під а-1 погріба, літніх кухонь - Б,б,
сараїв - Д,Е,К,М, убиральні - В,Н, душа - З,
навісу - 1, споруд 1- 6, замощення - І
(а.с.15-19).

Бабуся позивачки - ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на 1/3 частину спірного
домоволодіння АДРЕСА_1, а єдиною
спадкоємицею була мати позивача -
ОСОБА_2, яка на той час разом з
позивачкою та померлою проживала та
була зареєстрована в спірному
домоволодінні, що підтверджується
довідками виданими Головним
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області (а.с.51).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного
кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав разом зі
спадкодавцем на момент відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

З огляду на те, що мати позивача ОСОБА_2
прийняла спадщину після померлої
ОСОБА_3, їй на час смерті фактично
належало 2/3 частини домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Однак до закінчення шестимісячного
строку необхідного для одержання
спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_5 раптово померла
мати позивача - ОСОБА_2, що
стверджується свідоцтвом про її смерть
(а.с.8).

На день смерті матері, позивача
проживала разом з нею і була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, тому
є такою, що прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_2.

Оскільки на день смерті матері
позивачці виповнилось тільки 15 років і
в зв'язку з тим , що вона залишилася
одна, 20 листопада 2009 року рішенням
Самарської районної у м.
Дніпропетровську ради позивачу було
надано статус дитини-сироти (а.с.21).

Після смерті її матері відкрилася
спадщина на 2/3 частину спірного
домоволодіння АДРЕСА_1.

Постановою нотаріуса від 23 листопада
2013 року позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на частину житлового
будинку з господарсько - побутовими
будівлями, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 її
матері - ОСОБА_2 через відсутність на
руках зареєстрованих належним чином
правовстановлюючих документах на
частину житлового будинку з
господарсько - побутовими будівлями на
ім'я спадкодавця (а.с.58).

Позивач зазначає, що вона не може
надати нотаріусу оригінал
правовстановлюючого документу, так як
під час перебування її в інтернаті,
документи на вищезазначене
домоволодіння були викрадені, але в неї
є лише дублікат.

Виниклі між сторонами спірні
правовідносини регулюються нормами
Цивільного Кодексу України в редакції
2003 року.

За правилами ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України
передбачено, що для прийняття спадщини
встановлюється термін в шість місяців,
який починається з моменту відкриття
спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до положень ст. 1269 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Та обставина, що у позивача відсутні на
руках правоустановлюючі документи на
житловий будинок, не може бути
підставою для відмови у позові, з
огляду на те, право власності на 2/3
частину будинку було зареєстроване ще
23.07.2004 року за померлою бабусею
позивачки - ОСОБА_3 та її матір'ю ОСОБА_2
на підставі договору купівлі - продажу
від 1 квітня 2004 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
(зареєстрованого в реєстрі №1078), що
підтверджується копією договору та
інформаційною довідкою з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 23.05.2014
р. № 22052161, виданою реєстраційною
службою Дніпропетровського міського
управління юстиції (а.с.6, а.с. 72-74).

У пункті 3.1 інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», звертається
увага на те, що відповідно до ч. 3. ст. 3
Закону України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Аналізуючи наведені вище норми права
та співвідношуючи їх з встановленими в
судовому засіданні фактичними
обставинами справи, а також те, що право
власності по 1/3 частин будинку було
зареєстроване за померлою бабусею
позивачки - ОСОБА_3 та її матір'ю ОСОБА_2,
суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог у заявлений позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 130, 205, 208,
209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на 2/3
частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке в
цілому складається : з житлового
будинку А - 1 житловою площею 23,7 кв. м. ,
прибудови а-1, під а-1 погріба, літніх
кухонь - Б,б, сараїв - Д,Е,К,М, убиральні -
В,Н, душа - З, навісу-1, споруд 1-6,
замощення - І, в порядку спадкування за
законом після смерті її матері ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Самарський
районний суд м. Дніпропетровська.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя:
Р.О. Кушнірчук