Справа № 247/2576/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області в складі :

Головуючої-судді

Чапланової О.М.

При секретарі

Семенцовій І.В.

За участю: прокурорів:
Полозюк
І.Л.

Філонова О.О.

представника позивача

Найдьонової Н.Г.

третьої особи
ОСОБА_4

представника відповідача
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Торез
цивільну справу за позовом
Виконавчого комітету Будьоннівської
районної у місті Донецьку ради, який
виконує функції органу опіки та
піклування, в інтересах неповнолітньої
дитини ОСОБА_6, до ОСОБА_7, треті особи:
прокурор міста Тореза, ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав,
встановлення піклування -

В С Т А Н О В И В :

Виконавчий комітет Будьоннівської
районної у місті Донецьку ради, який
виконує функції органу опіки та
піклування, в інтересах неповнолітньої
дитини ОСОБА_6 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_7, треті особи:
прокурор міста Тореза, ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав,
встановлення піклування. Свої вимоги
обгрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_7
має неповнолітню дочку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати дитини - ОСОБА_8,
померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Батько дитини
самоусунувся від виховання дочки з 2002
року, коли батьки дівчинки припинили
проживати сумісно, а в 2005 році
розірвали шлюб. Протягом багатьох
років ОСОБА_7 не приймає участі в
утриманні, вихованні дочки, не дбає про
її здоров'я, ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків.
Фактично дитина залишилася без
батьківського піклування. Аліменти на
утримання дитини не виплачуються, з
дочкою відповідач не спілкується, між
батьком і дитиною немає емоційного
зв'язку, що підтверджує інформація
психолога ДПГ №122, де навчається
дівчинка. ОСОБА_7 не відвідує
батьківські збори, не спілкується з
класним керівником, дій, спрямованих на
встановлення контакту з дочкою не
вживає, не цікавиться успіхами,
проблемами дочки. Адміністрація ДПГ №
122 клопоче про доцільність позбавлення
ОСОБА_7 батьківських прав щодо його
неповнолітньої дочки ОСОБА_6
Відповідач у 2011 та у 2014 роках
притягувався до адміністративної
відповідальності за ухилення від
виховання дочки. Батько не прагне
зустрітися з дочкою, відновити
стосунки, з його боку не було звернень
ні до адміністрації навчального
закладу, ні в органи опіки та
піклування з питань захисту прав
дитини за місцем її проживання у
зв'язку з усуненням перешкод у
спілкуванні з дитиною, він не прагне
забрати дочку в свою сім'ю, не надає їй
батьківської допомоги та участі, не
вирішує жодних юридичних та інших
питань, що виникають у житті дочки,
пов'язаних з оформленням спадщини,
медичних, шкільних документів,
отриманням паспорту. ОСОБА_6 у 2013 році
виповнилося 16 років, але до
теперішнього часу вона не має
можливості отримати паспорт, що в
подальшому потягне за собою
неможливість отримати атестат про
освіту.

Відповідач переклав турботи про дочку
після смерті матері на тітку дівчинки
ОСОБА_9, бабусю ОСОБА_4 Не проживаючи
сумісно з дочкою, він оформив пенсію по
втраті годувальника, використав данні
кошти не за призначенням. За даним
фактом СВ Торезького МВ ГУМВС України
проводиться досудове розслідування у
кримінальному провадженні. ОСОБА_7
своїми діями підтверджує своє байдуже
ставлення до неповнолітньої дочки, не
дбає про неї, її потреби не викликають
занепокоєння у батька, чим висловлює
неповагу до особистості дочки, її
почуттів. Зазначене свідчить про
ухилення відповідача від виконання
своїх батьківських обов'язків,
передбачених чинним законодавством
України, та про негативне ставлення до
виконання батьківського обов'язку.
Однак, тричі позови про позбавлення
відповідача батьківських прав не були
задоволені. Судами враховувалося
висловлене батьком бажання не бути
позбавленим батьківських прав.
Фактичних кроків, направлених на
встановлення контакту з дочкою, її
утримання, вирішення питання про
сумісне проживання батьком не
вживаються протягом трьох років після
смерті матері.

Органом опіки та піклування Торезької
міської ради прийнято висновок про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_7 Рішенням виконкому
Будьоннівської районної у місті
Донецьку ради затверджено подання про
можливість ОСОБА_4 бути піклувальником
ОСОБА_6.

Просить суд позбавити батьківських
прав відповідача щодо його
неповнолітньої дочки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити піклування над
неповнолітньою ОСОБА_6, піклувальником
призначити ОСОБА_4 (а.с.1-4).

Представник позивача - Найдьонова Н.Г.,
в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, просила їх задовольнити,
дала пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві.

На запитання прокурора - Полозюк І.Л.,
Найдьонова Н.Г. пояснила, що відповідач
викликався до органу опіки та
піклування на бесіду, але не з'явився,
ні з якими проханнями до органу опіки
та піклування не звертався. На бесіду
приходила мати відповідача, яка
сказала, що відповідач майже налагодив
відносини з дитиною.

Відповідач, який про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, в судове засідання не з'явився,
надав через представника письмову
заяву, в якій просив розглянути справу
за його відсутності, просив суд
звернути увагу на те, що ОСОБА_4 не дає
йому можливості спокійно спілкуватись
з дочкою. Зазначив, що фінансово, по
можливості, він допомагає, що ОСОБА_4
треба зрозуміти, що краще знайти
спільну мову, чим бігати по судам
(а.с.61).

Представник відповідача - ОСОБА_5, в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, пояснила суду, що її син -
ОСОБА_7, дуже переживає і хвилюється за
дочку, бажав би зустрітися з нею.
Декілька разів він намагався
зустрітися з дочкою, дзвонив їй, але
вона відмовилась від зустрічі з
батьком і бажає проживати з бабусею. В
теперішній час відповідач не працює, не
має можливості надавати дитині
матеріальну допомогу, але по мірі
можливості висилає їй щомісяця по 300-400
грн., які він заробляє випадковими
підробітками. У зв'язку із
захворюваннями син не може працювати,
інвалідність йому не встановлена.
Бабуся дитини - ОСОБА_4 та тітка - ОСОБА_9,
не давали батькові зустрічатися з
дочкою. Дитина не бажає бачити батька
та спілкуватись з ним.

На запитання головуючої ОСОБА_5
пояснила, що у 2013 та у 2014 роках
відповідач не відвідував школу, де
навчається дочка. Зі слів сина їй
відомо, що останній раз він дзвонив
своєї дочці чотири місяці тому. У
ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на день народження
дитини, ОСОБА_7 послав телеграму та
гроші.

На запитання прокурора - Полозюк І.Л.,
ОСОБА_5 пояснила, що їй відомо, що дитина
категорично не бажає спілкуватись з
батьком та бачити його. Останні два
роки син проживає з нею. У нього була
нова сім'я, є дочка, яка навчається у
третьому класі і на утримання якої він
надає матеріальну допомогу у
добровільному порядку. Офіційно син не
працює, біля двох років живе на
випадкові заробітки. У травні 2011 року
син оформив на дочку пенсію по втраті
годувальника, яка протягом 6-7 місяців
перераховувалася на картку, чи знімав
будь-хто ці гроші їй невідомо. Потім син
сказав їй, що картку заблоковано і він
вирішив питання про перерахування
пенсії через пошту. Куди поділись гроші
з картки невідомо. Чому син не знімав
протягом 6-7 місяців ці гроші з картки і
не перераховував їх дитині їй невідомо.
Після переводу пенсії на пошту, син
кожний місяць пересилає їх дочці.
Останній раз син заходив до дитини
влітку 2013 року, коли їздив у м. Донецьк
на підприємство, де працював, за
грошима. Але йому не відкрили двері.
Після цього у м. Донецьк він не їздив, з
дочкою зустрітись не намагався.
Приблизно наприкінці 2012 року, або 2013
року син намагався дзвонити бабусі та
тітці дитини, але вони сварилися з ним,
тому більше він не дзвонив. Син не може
кожен день зустрічатися зі своєю
дочкою, оскільки вони проживають у
різних містах, він не виконує
батьківських обов'язків, оскільки йому
перешкоджають це робити ОСОБА_4 та
ОСОБА_9 Відповідачу невідомо про те, що
його дочка не може отримати паспорт.
Місяць тому вона і син змінили адресу,
дитині, бабусі та тітці нову адресу не
повідомляли.

Третя особа - ОСОБА_4, в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
пояснила суду, що ОСОБА_7 пішов із сім'ї
ще у 2002 році, залишивши двох
неповнолітніх дітей. В іншій сім'ї у
відповідача народилася дитина. Він не
проявляв турботи про свою першу сім'ю,
їй довелося допомагати своїй доньці та
онукам. У 2010 році її донька - ОСОБА_8,
померла, відповідач, навіть, не прийшов
на похорони. Діти залишились проживати
з нею, вона займалась їх вихованням та
матеріальним утриманням, батько не
цікавився життям і здоров'ям дітей, не
відвідував їх. Перешкод у спілкуванні
відповідача з дітьми вона не чинила.
Відповідач був зареєстрований у
м.Торезі, вона приїжджала до нього і
через УПФУ м.Тореза оформила пенсію на
його ім'я у зв'язку з втратою
годувальника. Він отримав пенсію і
присвоїв собі гроші. На момент смерті
доньки заборгованість відповідача за
аліментами складала приблизно 14 000 грн.
В теперішній час відповідач
зобов'язаний рішенням суду до сплати
аліментів, але отримувач аліментів не
визначений. У ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_6
досягла 16 років, але до теперішнього
часу не може отримати паспорт, оскільки
до органів МВС з цього питання повинен
звернутись батько, з яким дитина не має
зв'язку. Батько не повідомив дитині
свою адресу, не дав номер свого
телефону, сказав, що у них буде
односторонній зв'язок, він сам буде їй
дзвонити.

На запитання прокурора - Полозюк І.Л.,
ОСОБА_4 пояснила, що батько не дзвонить
дитині вже чотири роки, номер свого
телефону дитині не повідомляє.
Дівчинка проживає з нею з 2008 року, з
того часу, коли захворіла мати. Адресу
вони ніколи не змінювали, відповідач
знає, де вони проживають, перешкод у
спілкуванні батька з дочкою вона
ніколи не чинила, вона навіть сама
шукала відповідача, але він на зв'язок
не виходить. Після її звернення до
органів прокуратури відповідач почав
перераховувати дитині пенсію у зв'язку
з втратою годувальника. Приблизно з 2013
року відповідач надає добровільно
допомогу на утримання дитини у розмірі
приблизно: 150,200,300 грн. щомісяця.

Допитана в якості свідка - ОСОБА_10, суду
пояснила, що вона живе у АДРЕСА_1, сім'ю
ОСОБА_4 та її дочки ОСОБА_8 знає дуже
давно. Відповідач з 2002 року не проживає
разом з дітьми, не приїхав на похорони
дружини ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_8
відповідач ніякої участі у вихованні
дочки, її житті не приймає, навіть не
відвідує дитину, не цікавиться її
здоров'ям та навчанням.

На запитання прокурора - Полозюк І.Л.,
ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_4 ніколи не
перешкоджала зустрічам батька з
дочкою. ОСОБА_6 вихована, завжди чисто
одягнута, з повагою ставиться до бабусі
і сусідів. Бабуся піклується про дитину
як мати, докладає всіх зусиль, щоб
дитина почувала себе як у повноцінній
сім'ї, між ними дуже сильний емоційний
зв'язок.

Допитана в якості свідка - ОСОБА_9, суду
пояснила, що її сестра - ОСОБА_8,
перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, ОСОБА_6
являється другою дитиною в сім'ї. У
грудні 2002 року відповідач пішов із
сім'ї до іншої жінки, залишивши двох
дітей: сина, якому на той час було 11
років, та дочку, якій було 5 років.
Аліменти, стягнуті на утримання дітей,
відповідач не сплачував, сестрі
приходилось його розшукувати, щоб він
прийняв участь у житті дітей. Коли
сестра тяжко захворіла і по декілька
тижнів знаходилась у реанімації,
відповідач не відвідував ні її, ні
дітей. Після смерті матері дітей
відповідач не звертався до відповідних
органів з питання визначення місця
проживання дітей, не намагався
вирішити питання, щоб діти проживали з
ним. З 2010 року батько не приїздив до
дочки, не дзвонив, не надавав
матеріальної допомоги, не приймав
ніяких заходів до оформлення дитині
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника. Тільки після настійних
прохань бабусі дитини - ОСОБА_4,
відповідач оформив зазначену пенсію і
отримані гроші привласнив собі. Без
заяви батька, який не виходить на
зв'язок, дівчинка не може отримати
паспорт.

На запитання прокурора - Полозюк І.Л.,
ОСОБА_9 пояснила, що після смерті матері
ОСОБА_6 проживала в її сім'ї, а потім з
бабусею - ОСОБА_4, яка займається
вихованням та матеріальним утриманням
дитини і ніколи не перешкоджала
зустрічам батька з дочкою.

Допитана в якості свідка - ОСОБА_13, суду
пояснила, що з 1998 року знає сім'ю ОСОБА_7,
ОСОБА_6 - її хрещениця. Наприкінці
грудня 2002 року відповідач пішов із
сім'ї і більше вона його не бачила.
ОСОБА_8 не отримувала від відповідача
матеріальної допомоги, сама виховувала
дітей, утримувала їх матеріально, у
цьому їй допомогала мати - ОСОБА_4 Під
час хвороби ОСОБА_8 відповідач не
відвідував дітей, не допомогав дітям
матеріально.

На запитання прокурора - Полозюк І.Л.,
ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_6 була
прив'язана до батька і дуже важко
перенесла те, що він пішов з сім'ї, і те,
що він забув про існування сім'ї, не
цікавився дітьми. Дитина проживає з
бабусею - ОСОБА_4, яка займається її
вихованням та матеріальним утриманням,
відвідує школу. ОСОБА_4 ніколи не
перешкоджала спілкуванню батьки з
дочкою.

Допитана в якості свідка вчитель
Донецької профільної гімназії -
ОСОБА_14, суду пояснила, що з 2010 року до
2013 року вона була класним керівником
класу, в якому навчається ОСОБА_6.
Дівчинка скромна, старанна, дуже добре
ставиться до навчання. Вихованням
дитини займається бабуся, яка відвідує
шкільні збори, цікавиться життям та
здоров'ям дівчинки.

На запитання представника позивача
ОСОБА_14 пояснила, що батько ОСОБА_6 один
раз, приблизно у 2011 році, перед судовим
засіданням за позовом бабусі,
відвідував школу, бажав показати, що
цікавиться дитиною.

Допитаний в якості свідка начальник
сектору кримінальної міліції у справах
дітей Торезького МВ ГУМВС України в
Донецькій області - ОСОБА_15, суду
пояснив, що 17 березня 2011 року до
Торезького МВ ГУМВС України в
Донецькій області надійшла копія
відмовного матеріалу щодо притягнення
ОСОБА_7 до кримінальної
відповідальності за ст. 166 КК України
для вирішення питання про притягнення
останнього до адміністративної
відповідальності за ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_7 неодноразово викликався до
міського відділу, але його мати
пояснила, що він працює у м. Донецьку. 27
березня 2011 року ОСОБА_7 з'явився за
викликом, дав свої пояснення, було
складено адміністративний протокол,
який він підписав. Протокол було
направлено до суду, але
адміністративну справу було закрито за
спливом строків притягнення до
адміністративної відповідальності. У
березні 2014 року до Торезького МВ
надійшло подання служби у справах
дітей Будьоннівської районної у місті
Донецьку ради про притягнення ОСОБА_7
до адміністративної відповідальності
за ст. 184 КУпАП. Співробітники МВ три
рази відвідували ОСОБА_7 за місцем
проживання, але мати сказала, що він
працює у м. Макіївка і не може з'явитися
до міського відділу. Коли в черговий
раз співробітники МВ відвідали ОСОБА_7,
вони застали його вдома, пред'явили
матеріали подання, роз'яснили його
зміст, але ОСОБА_7 відмовився давати
будь-яки пояснення, що було зафіксовано
актом за підписом двох понятих. Щодо
ОСОБА_7 було складено протокол про
адміністративне правопорушення за ст.
184 КУпАП на підставі якого постановою
суду він був притягнутий до
адміністративної відповідальності.

Вислухавши представника позивача,
представника відповідача, третю особу,
думку прокурора, який вважає, що
позбавлення відповідача батьківських
прав щодо неповнолітньої дитини -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, доцільно і буде
відповідати інтересам дитини,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про
народження (а.с.5) матір'ю дитини -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_8, батьком -
ОСОБА_7. Згідно із свідоцтвом про
розірвання шлюбу (а.с.7) шлюб між ОСОБА_7
та ОСОБА_8 розірвано, про що в Книзі
реєстрації розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за №351 від 24
жовтня 2005 року. Згідно із свідоцтвом
про смерть ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6
(а.с.6).

Згідно із актами обстеження умов
проживання від 23 грудня 2013 року (а.с.11)
та від 06 травня 2014 року (а.с.9)
спеціалістами служби у справах дітей
Будьоннівської районної у місті
Донецьку ради проведено обстеження
умов проживання ОСОБА_6 за адресою:
АДРЕСА_2, та встановлено, що
житлово-побутові умови проживання
задовільні, у квартирі чисто, затишно, в
наявності необхідні предмети побуту,
меблі. У ОСОБА_6 є місце для відпочинку,
сну, приготування уроків, в наявності
сезонний одяг, комп'ютер, художня та
навчальна література, продукти
харчування. За цією адресою проживає та
зареєстрована - ОСОБА_4, бабуся ОСОБА_6,
проживає ОСОБА_6, 1997 року народження,
яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.
Стосунки в сім'ї доброзичливі,
засновані на взаємній повазі та довірі.
ОСОБА_6 забезпечена всім необхідним
завдяки бабусі - ОСОБА_4, яка постійно
піклується про онуку.

Відповідно до інформації за
результатами співбесіди з ученицею 10-Б
класу ОСОБА_6 від 23 травня 2014 року (а.с.14)
ОСОБА_6 навчається у 10-Б класі Донецької
профільної гімназії №122. Психологом
було проведено спостереження за
дівчинкою у навчальний час, з якого
видно, що вона добре адаптована у класі,
має достатньо високі показники за
навчальними предметами.
Комунікабельна, легко встановлює
контакт. За результатами діагностики
спостерігається емоційна
стабільність, що може вказувати на
сприятливі життєво-побутові умови, в
яких знаходиться дівчинка. У ході
співбесіди, зі слів ОСОБА_6, було
визначено, що батько в її житті участі
не брав, тому, вочевидь, емоційний
зв'язок втрачено. ОСОБА_6 не бажає
бачити батька, обумовлюючи це
неприємними спогадами, про які
відмовилася пояснювати.

23 травня 2014 року Донецька профільна
гімназія №122 звернулась із поданням, в
якому зазначено, що ОСОБА_6 навчається у
10-Б класі Донецької профільної
гімназії №122 з першого класу. Батько
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, не відвідував
навчальний заклад до теперішнього
часу. До суду, ніколи не брав ніякої
участі у вихованні і утриманні дочки,
не цікавився навчанням і життям дитини,
її фізичним і духовним розвитком, з
класним керівником не був знайомий,
батьківські збори не відвідував. Через
те, що батько не підтримує жодних
контактів з дитиною та невідоме його
місце знаходження, ОСОБА_6 протягом
півріччя не має змоги отримати паспорт.
ОСОБА_6 живе з бабусею - ОСОБА_4 Бабуся і
тітка підтримують зв'язок з класним
керівником, опікуються дівчиною,
цікавляться її життям, навчанням,
матеріально утримують. В поданні
ставиться питання про необхідність
позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав у
відношенні його неповнолітньої дочки
(а.с.13).

Згідно із п.2 ч.1 статті 164 Сімейного
кодексу України, мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона, він ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Згідно із ст. 12 ЗУ „Про охорону
дитинства" виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці. Батьки
несуть відповідальність за порушення
прав і обмеження законних інтересів
дитини на охорону здоров'я, фізичний і
духовний розвиток, навчання,
невиконання та ухилення від виконання
батьківських обов'язків відповідно до
закону.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" від 30.03.2007 р. №3 факт
ухилення батька (матері) від
виховання та утримання дітей може
бути підтверджений письмовими
доказами (актами, листами тощо), а також
показаннями свідків. Ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено,
підтверджено письмовими доказами та
поясненнями свідків, що батько
неповнолітньої дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 свідомого нехтує
своїми батьківськими обов'язками: не
забезпечує дитині достатній життєвий
рівень, не піклується про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечує необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини; не спілкується з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не надає
дитині доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяє
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу; не створює умов для
отримання нею освіти, не забезпечує
всебічний розвиток дитини як
особистості.

Неповнолітня ОСОБА_6, думка якої
відповідно до ст. 171 СК України була
вислухана судом, пояснила, що мати дуже
переживала коли батько залишив сім'ю,
захворіла і у 2010 році померла. Батько,
навіть не був на похоронах. Після
смерті матері вона з братом - ОСОБА_16,
проживали у бабусі - ОСОБА_4, яка
займалась їх вихованням, утримувала
матеріально. Приблизно через рік і два
місяці батько привіз картку, на яку
перераховувалась пенсія на її
утримання у зв'язку із смертю матері,
але грошей на картці не було, хоча
батько сказав, що гроші на цю картку
перераховувались. Після смерті матері
вона бачила батька лише в суді. Батько
не цікавиться її долею, гроші, які
виплачуються на її утримання у зв'язку
із смертю матері, тратив на свої
потреби. Вона не може отримати паспорт,
оскільки необхідна заява батька, не
може виїхати на оздоровлення за межі
України, оскільки немає згоди батька,
немає паспорту. Зв'язку з батьком у неї
немає, він не сказав їй номер свого
телефону, сказав, що подзвонить їй сам.
Вона бажає, щоб батька позбавили
батьківських прав, а бабусю призначили
піклувальником, оскільки після смерті
матері про неї піклуються тільки
бабуся - ОСОБА_4, та тітка - ОСОБА_9 Батько
не намагався забрати її у свою сім'ю,
допомогти матеріально. Перешкод у її
спілкуванні з батьком бабуся ніколи не
чинила. Після позбавлення батька
батьківських прав, вона зможе отримати
паспорт, зможе отримувати пенсію у
зв'язку із смертю матері, зможе
поступити в учбовий заклад.

З висновку органу опіки та піклування
Будьоннівської районної у місті
Донецьку ради слідує, що позбавлення
ОСОБА_7 батьківських прав відносно
дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
доцільним і буде відповідати інтересам
дитини, оскільки ОСОБА_7 ухиляється від
виконання батьківських обов'язків,
вихованням дитини не займається,
матеріально її не забезпечує, не
цікавиться її життям, здоров'ям та
розвитком (а.с.36).

З постанови про закриття кримінального
провадження від 30 січня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_7 знаходиться на
обліку в УПФУ в м.Торезі та отримує
пенсію у разі втрати годувальника на
неповнолітню доньку - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Пенсія призначена з 11.06.2011
року, виплачувалася з червня 2011 року на
пенсійний рахунок ПАТ КБ «Приватбанк»,
відкритий на ім'я ОСОБА_7, з березня 2013
року виплата відбувається через
поштове відділення 86603. Згідно виписки
по пенсійному рахунку ОСОБА_7,
відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк», на
даний рахунок з УПФУ в м.Торезі
надійшли грошові кошти на загальну
суму 24416,01 грн., з яких не встановлений
адресат отримання грошових коштів у
розмірі 7300,62 грн. за червень-липень 2011
року, а також ОСОБА_4 недоотримано
грошові кошти у сумі 1555,58 грн., які
стягувалися банком у рахунок
відшкодування кредиту. Після
переведення виплати пенсії ОСОБА_7
через поштове відділення 86603 ним
отримано 8062 грн. На теперішній час
ОСОБА_7 отримано пенсію у разі втрати
годувальника на неповнолітню дочку -
ОСОБА_6, в сумі 37448,01 грн., з яких ОСОБА_4
недоотримано грошові кошти у сумі 13826,20
грн. Зазначене кримінальне провадження
закрито у зв'язку з відсутністю в
діянні складу кримінального
правопорушення, оскільки встановлено,
що ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої
ОСОБА_6 і, як слід є її законним
представником до досягнення
повноліття та має право у зв'язку із цим
розпоряджатися коштами ОСОБА_6 до
досягнення нею повноліття, в той час,
коли склад правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
передбачає привласнення чужого майна,
яке було ввірене особі або перебувало в
її віданні (а.с.91-92).

Таким чином, судом встановлено, що
отримуючи пенсію у разі втрати
годувальника на неповнолітню доньку -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач
витрачав частину цієї пенсії на свої
потреби.

Постановою Торезького міського суду
від 10 квітня 2014 року ОСОБА_7 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, та
накладено стягнення у вигляді
попередження. Зазначеною постановою
встановлено, що ОСОБА_7 має
неповнолітню доньку - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, вихованням якої
займається не в повному обсязі, що
виразилося у тому, що ОСОБА_6 мешкає
разом із бабусею, ОСОБА_7 не утримує
доньку, не мешкає з донькою впродовж
тривалого часу, не спілкується з
дитиною, не приймає участь у її
вихованні, оздоровленні, чим порушив
ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (а.с.34).

Суд критично ставиться до посилання
представника відповідача, наведені у
спростування позовних вимог, на те, що
відповідач не може виконувати свої
батьківські обов'язки за станом
здоров'я. З наданого суду повідомлення
Центру первинної медико-санітарної
допомоги від 01 грудня 2012 року
вбачається, що відповідач має
захворювання у зв'язку із якими йому
протипоказана тяжка фізична праця та
праця, пов'язана з переохолодженням. З
даного повідомлення не вбачається, що
відповідач постійно перебуває на
стаціонарному лікуванні, не
вбачається, що він має захворювання,
які перешкоджають йому виконувати свої
батьківські обов'язки.

Суд також критично ставиться до
посилання представника відповідача на
те, що відповідач не виконує свої
батьківські обов'язки у зв'язку із тим,
що йому перешкоджають бабуся дитини -
ОСОБА_4, та тітка - ОСОБА_9

Згідно із повідомленням Торезького МВ
ГУМВС України в Донецькій області від 11
березня 2011 року (а.с.94) ОСОБА_7 із заявою
про незаконне утримання його
неповнолітньої дочки - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 01 січня 2010 року
по 11 березня 2011 року не звертався.

З листів служби у справах дітей
Будьоннівської районної у місті
Донецьку ради від 31 січня 2011 року та від
14 березня 2011 року (а.с.105-106) вбачається,
що відповідач звернувся до цієї служби
з питання щодо участі у вихованні
неповнолітньої дочки - ОСОБА_6, лише
після того, як до нього були пред'явлені
позови про позбавлення батьківських
прав. До цього часу звернень про
перешкоди у спілкуванні з дочкою від
відповідача не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне позбавити відповідача
батьківських прав відносно дитини -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 60 ЦК України суд за
поданням органу опіки та піклування
встановлює опіку над малолітньою
особою та піклування над
неповнолітньою особою, якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
вони позбавлені батьківського
піклування.

В судовому засіданні встановлено, що
неповнолітня - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
позбавлена батьківського піклування.

З висновку органу опіки та піклування
Будьоннівської районної у місті
Донецьку ради про доцільність
встановлення піклування та доданих до
позовної заяви документів слідує, що
до органу опіки та піклування
звернулась ОСОБА_4 із заявою та
необхідними документами щодо надання
висновку про можливість бути
піклувальником неповнолітньої онуки -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 має житло,
постійний дохід, за місцем проживання
характеризується позитивно, стан її
здоров'я дозволяє виконувати обов'язки
піклувальника. За даними Управління
інформаційно-аналітичного
забезпечення ОСОБА_4 на території
України станом на 13 лютого 2014 року до
кримінальної відповідальності не
притягується, засудженою не значиться
та у розшуку не перебуває (а.с.37-52).

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що маються усі підстави для
призначення ОСОБА_4 піклувальником
неповнолітньої онуки - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, пп. 1 п.1.
ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011
р. № 3674-VІ з відповідача необхідно
стягнути в дохід Торезького УК (м.
Торез) 22030001 судовий збір у сумі 243грн.
60коп.

Керуючись: ст.ст. 164-167, 171
Сімейного кодексу України, ст. 60 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214, 215,
223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позбавити батьківських прав ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити піклування над
неповнолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Піклувальником призначити ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний НОМЕР_1, у дохід
Торезького УК (м. Торез) 22030001 судовий
збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

Рішення постановлено в нарадчій
кімнаті та проголошено вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 11 липня 2014 року.

Рішення буде виготовлено в повному
обсязі 11 липня 2014 року.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга у Апеляційний суд
Донецької області через Торезький
міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. М. Чапланова