У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька
Б.І., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про
захист прав споживача, розірвання
договору купівлі-продажу та стягнення
вартості товару за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 20 липня 2012 року в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якому
відповідач ОСОБА_4 здійснює свою
підприємницьку діяльність, він придбав
зварювальний інвертор MOS 170 GEN вартістю 4
768 грн. Ознайомившись в цей же день з
технічними характеристиками товару,
виявив, що він не підходить йому для
користування, тому повідомив
відповідача про намір повернути
інвертор. Відповідач, в свою чергу,
запропонував до повернення сплатити 300
грн, після чого забере товар, на що він
не погодився та написав письмову
претензію про розірвання договору
купівлі-продажу, яку ОСОБА_4 відмовився
прийняти.

Ураховуючи викладене, позивач на
підставі Закону України «Про захист
прав споживачів» просив суд розірвати
договір купівлі-продажу від 20 липня 2012
року стягнути з відповідача 4 768 грн на
відшкодування майнової шкоди та 5 тис.
грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 21 травня
2013 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Розірвано договір
купівлі-продажу, укладений 20 липня 2012
року між ОСОБА_3 та суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_4, та стягнуто з останнього
на користь позивача вартість
зварювального інвертора 4 768 грн, 2 тис.
грн на відшкодування моральної шкоди.
У решті позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Справа в апеляційному порядку
розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 квітня
2014 року рішення суду першої інстанції
змінено та зменшено розмір стягнутої
на відшкодування моральної шкоди до 1 500
грн. Доповнено резолютивну частину
рішення абзацом наступного змісту:

«Зобов'язати ОСОБА_3 після
відшкодування шкоди відповідачем у
повному обсязі повернути суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній
особі ОСОБА_4 зварювальний інвертор MOS
170 GEN, заводський номер S.N. 11/074679».

У решті - рішення суду залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачем порушено права позивача,
як споживача, передбачені ст. 9 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
тому споживач має право розірвати
договір зі стягненням на його користь
сплачених ним коштів. Крім того,
внаслідок порушення законних прав
ОСОБА_3, діями відповідача йому завдано
моральних страждань, які виразились в
нервовому навантаженні та внесенні
змін до його звичного укладу життя.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції, виходив із того, що
звернення позивача з вимогою про
розірвання договору купівлі-продажу та
стягнення вартості товару, відповідає
вимогам Закону України «Про захист
прав споживачів», зменшивши розмір
стягнутої моральної шкоди та
доповнивши резолютивну частину
рішення абзацом про повернення товару.

Проте повністю погодитись із таким
висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 20 липня 2012 року в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_3 придбав зварювальний інвертор
MOS 170 GEN вартістю 4 786 грн (а.с. 8).
Ознайомившись вдома з інструкцією
даного виробу, позивач дійшов висновку,
що даний інвертор за технічними
характеристиками йому не підходить для
використання, про що того ж дня
повідомив відповідача й зазначив, що
бажає повернути товар в магазин. 23
липня 2012 року ОСОБА_3 відправив поштою
рекомендованим листом на адресу ОСОБА_4
претензію щодо розірвання договору
купівлі-продажу, яку адресат
відмовився прийняти (а.с. 13-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач
має право обміняти непродовольчий
товар належної якості на аналогічний у
продавця, в якого він був придбаний,
якщо товар не задовольнив його за
формою, габаритами, фасоном, кольором,
розміром або з інших причин не може
бути ним використаний за призначенням.
Споживач має право на обмін товару
належної якості протягом чотирнадцяти
днів, не рахуючи дня купівлі, якщо
триваліший строк не оголошений
продавцем. Обмін товару належної
якості провадиться, якщо він не
використовувався і якщо збережено його
товарний вигляд, споживчі властивості,
пломби, ярлики, а також розрахунковий
документ, виданий споживачеві разом з
проданим товаром.

З матеріалів справи вбачається, що
основною причиною повернення товару
належної якості є посилання позивача
на неможливість працювати придбаним
зварювальним апаратом від
електростанції.

При цьому під час купівлі
зварювального апарату, жодних побажань
про наміри використовувати даний товар
від електростанції не заявлялось
взагалі.

Разом з тим позивачем не заперечується
той факт, що проданий зварювальний
апарат є належної якості та працює від
звичайної напруги в 220 V, яка існує в
побуті.

Проте згідно з протоколом вимірювання
споживчої потужності
електрообладнання державного
підприємства
«Кривбастандартметрологія»
зварювальний інвертор MOS 170 GEN може
працювати як від електростанції
потужністю в 2.5 кВт, на яку посилається
ОСОБА_3, так і від звичайної домашньої
розетки.

Також на протязі розгляду справи
позивач зазначав, що при купівлі товару
належної якості йому не надано
інформацію про такий товар.

Однак він ознайомився з технічними
характеристиками та правилами
експлуатації товару, а також перевірив
технічно справний стан виробу та його
комплектацію, про що особисто
розписався в гарантійному талоні.

Відповідно до поданої ОСОБА_3 скарги до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області, останнім проведено
позапланову перевірку суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_4 на предмет дотримання
вимог Закону України «Про захист прав
споживачів» при продажу зварювального
апарату інверторного типу фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_3, за
результатами якої порушень з боку
ОСОБА_4 не встановлено.

При цьому позивачу неодноразово
пропонувалось здійснити обмін товару
належної якості, однак він відмовився
скористатись наданим законодавством
правом, мотивуючи тим, що він знайшов
такий самий апарат в іншому місці, але
дешевше.

Проте апеляційний суд на викладене
уваги не звернув та не виконав вимоги
Закону України «Про захист прав
споживачів» в частині перевірки
збереження позивачем товарного
вигляду та споживчих властивостей
зварювального апарату, а також
наявність пломб, ярликів та іншого, про
що заявляв відповідач, внаслідок чого
позивач може вільно користуватися
придбаним зварювальним апаратом.

Разом з тим, задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_3 в частині відшкодування
моральної шкоди, суди виходили з того,
що діями відповідача позивачу завдано
моральну шкоду, яка підлягає
відшкодуванню на підставі
ст. 22 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Однак, на підставі Закону України «Про
захист прав споживачів» моральна
шкода, яка заподіяна споживачу,
виплачується лише у разі, якщо така
шкода заподіяна продукцією, яка є
небезпечною для життя і здоров'я людей.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі» судам роз'яснено, що
резолютивна частина повинна мати
вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що
випливають зі встановлених фактичних
обставин, висновки по суті розглянутих
вимог і залежно від характеру справи
давати відповіді на інші питання,
зазначені у ст. ст. 215 - 217 ЦПК України.

Отже, апеляційний суд, доповнивши
резолютивну частину рішення та
зобов'язавши ОСОБА_3 повернути
відповідачу зварювальний інвертор
після відшкодування йому шкоди,
ухвалив рішення під умовою, що ст. ст. 214,
316 ЦПК України не передбачено.

Крім того, відповідно до положень
Закону України «Про захист прав
споживачів» зварювальний інвертор має
бути повернутий належної якості, що
повинно досліджуватись під час
судового розгляду й ухвалення судового
рішення, а за висновком апеляційного
суду він після ухвалення рішення суду
буде знаходитись у споживача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК
України на зазначені вище положення
закону уваги та на доводи відповідача
уваги не звернув, не встановив
фактичних обставин і не застосував до
спірних правовідносин закон, який
підлягав застосуванню.

Зокрема, апеляційний суд не врахував,
що згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

За таких обставин рішення апеляційного
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування з передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 квітня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:

Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська

В.А.
Черненко