АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3619/2014 Головуючий у
1-й інстанції: Ярошенко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 13 січня 2014
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 рокупредставник
позивача звернувся в суд із зазначеним
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача на користь позивача за
кредитним договором заборгованість у
розмірі 25080,21 грн. та судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконує, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 13 січня 2014 року - у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник Банку подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати його
та ухвалити нове про задоволення
позову в повному обсязі, посилаючись на
те, що суд ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки не відповідають
обставинам справи та наявним в
матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що відповідно до п. 9.12 Умов
та правил надання банківських послуг
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору він
автоматично лонгується на такий же
термін.

Крім того, сторони у письмовій формі
домовились про збільшення строку
позовної давності стосовно виконання
умов договору, встановивши строк дії
договору, що рівний строку дії
картрахунку що не заборонено статтею 259
ЦК України.

В судовому засіданні апелянт скаргу
підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивач пропустив
встановлений законом строк позовної
давності для звернення до суду за
захистом своїх прав.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватись належним чином та у
встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що 05.03.08 року між
сторонами було укладено споживчий
кредитний договір, відповідно якого
відповідач отримав 3 000 грн. строком на
12 місяців зі сплатою відсотків за його
користування у розмірі 2 % в місяць на
придбання побутової техніки та меблів.

Відповідно до п. 4.8 розділу банк
зобов'язується продовжити строк дії
Картки і всіх інших карток, виданих для
уповноважених осіб, з новою датою
закінчення строку дії, при наявності
коштів на Картрахунку для оплати
послуг по виконанню розрахункових
операцій по Картрахунку.

Згідно п. 3.1.3 Правил користування
платіжною карткою по закінченню строку
дії відповідна карта продовжується
банком на новий строк (шляхом надання
клієнту карти з новим строком дії).

Проте, позивачем не надано доказів про
продовження строку дії карти.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про захист
прав споживачів» договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.

Згідно п. 31 постанови № 5 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року, враховуючи
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Відповідно до рішенням
Конституційного Суду України від 10.11.11
року (справа про захист прав споживачів
кредитних послуг) одним із
фундаментальних принципів
приватноправових відносин є принцип
свободи договору, закріплений у пункті
3 статті 3 Кодексу ( 435-15 ) . Разом з тим
зазначена свобода є обмеженою - межі
дії цього принципу визначаються
критеріями справедливості,
добросовісності, пропорційності,
розумності.

В аспекті конституційного звернення
положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» від 112 травня 1991 року N
1023-ХІІ ( 1023-12 ) з наступними змінами у
взаємозв'язку з положеннями частини
четвертої статті 42 Конституції України
( 254к/9б-ВР ) треба розуміти так, що їх дія
поширюється на правовідносини між
кредитодавцем та позичальником
(споживачем) за договором про надання
споживчого кредиту, що виникають як під
час укладення, так і виконання такого
договору.

Згідно зі ст. 256 ЦК України особа може
звернутись до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу в
межах строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Згідно ст.266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла іі до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Як вбачається з кредитного договору,
строк повернення кредитних коштів
становить 12 місяців, тобто до 05.03.09 року.
Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом лише 04.11.13 року (про що свідчить
запис на конверті а.с.19).

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що спеціальний строк
і загальний строк позовної давності
для звернення до суду за захистом свого
цивільного права та інтересу сплив,
доказів поважності його пропуску
стороною позивача не надано.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 13 січня 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді