Справа № 351/410/14-ц
Номер провадження №2-о/351/50/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
АДРЕСА_2

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді -
Бородовського С.О.

з участю секретаря -
Маланчук С.Г.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа
Управління соціального захисту
населення Снятинської районної
державної адміністрації про
встановлення факту проживання на
території, що забруднена внаслідок
аварії на ЧАЕС,-

ВСТАНОВИВ:

До Снятинського районного суду
Івано-Франківської області звернувся
ОСОБА_1, зацікавлена особа Управління
соціального захисту населення
Снятинської районної державної
адміністрації з заявою про
встановлення факту проживання на
території, що забруднена внаслідок
аварії на ЧАЕС. В заяві вказано, що в 1987
році заявник знявся з реєстрації в
АДРЕСА_1 та зареєструвався в АДРЕСА_2
для отримання житла в АДРЕСА_2. При
цьому заявник вказав, що він проживав в
АДРЕСА_1 і проживає там на даний час.
Встановлення факту необхідно заявнику
для отримання посвідчення особи, яка
постраждала від наслідків аварії на
ЧАЕС.

В судовому засіданні заявник підтримав
свою заяву та просив її задовольнити.

Представник заявник підтримав заяву та
надав суду пояснення про те, що
встановлення вказаного факту
необхідно заявнику для доведення
обставини про те, що він має право на
соціальні виплати, оскільки АДРЕСА_1
відноситься до території, забрудненої
внаслідок аварії на ЧАЕС.

Представник зацікавленої особи не
з`явилась в судове засідання, просила
здійснювати розгляд справи без її
участі.

Судом встановлено, що відповідно до
відмітки в паспорті НОМЕР_1 з 08/04/1987 року
до 21/07/2010 р. заявник був зареєстрований
в АДРЕСА_2, а 27/07/2010 р. заявник
зареєструвався в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Потічківської
сільської ради № 122 заявник був
зареєстрований в АДРЕСА_1 з 29/03/1959 р. по
03/11/1978 р., з 14/11/1980 р. по 28/03/1987 р., з 27/07/2010 р.
по даний час.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, які не
вказані в ч. 1 ст. 256 ЦПК України, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до п. 1 ст. 258 ЦПК України у
заяві повинно бути зазначено який факт
заявник просить встановити та з якою
метою; причини неможливості одержання
або відновлення документів, що
посвідчують цей факт.

Таким чином в окремому провадженні
може бути встановлено факт тільки для
мети ,яка вказана в заяві. Крім цього
заявник повинен довести суду
неможливість отримання документів, що
встановлюють відповідний факт.

Також необхідно відзначити, що
відповідно до постанови «Про
організацію виконання постанов
Верховної Ради Української РСР про
порядок введення в дію законів
Української РСР «Про правовий режим
території, що зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок чорнобильської
катастрофи» АДРЕСА_1 віднесено до
переліку території що зазнала
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Таким чином
законодавством встановлено особливий
порядок підтвердження проживання на
територіях, які мають правовий статус
територій забруднених наслідками
аварії на ЧАЕС.

Так, перелік осіб, які належать до
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи встановлено в с. 11 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підставою
для визначення статусу потерпілих від
Чорнобильської катастрофи, які
проживають або працюють на забруднених
територіях, є довідка про період
проживання, роботи на цих територіях.

Порядок видачі посвідчень особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи передбачено в постанові
Кабінету Міністрів України від 20 січня
1997 р. № 51.

Отже рішення суду не може бути
підставою для визначення статусу
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи. Іншого порядку
встановлення належності до осіб, які
постраждали від наслідків аварії на
ЧАЕС законодавством України не
встановлено.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 р.
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» не можуть розглядатися
судами заяви про встановлення фактів
належності до осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином судам вказано на
неможливість встановлення факту
проживання в зоні радіоактивного
забруднення, пов`язаного з наслідками
аварії на ЧАЕС. Крім цього на час
розгляду цього спору оскарження рішень
органів, яким надано відповідну
компетенції може бути здійснено в
порядку, передбаченому КАС України.

27/02/2014 р. судом було відмовлено у
відкритті провадження в даній справі,
однак ухвалою апеляційного суду від
16/04/2014 р. ухвалу. У зв`язку із вказаною
ухвалою апеляційного суду спір
підлягав розглядові по суті.

Чинне законодавство пов`язує
виникнення у фізичних осіб
різноманітних прав і обов`язків,
залежно від місця їх проживання в
Україні. Заявник та його представник
просили встановити суд місце
проживання заявника на території
АДРЕСА_1, яке забруднено внаслідок
аварії на ЧАЕС для «оформлення
заявнику посвідчення особи, яка
постраждала від Чорнобильської
катастрофи».

Підтвердження проживання на території,
яка забруднена внаслідок аварії на
ЧАЕС відповідно до ст. 15 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи є виключно
довідка про період проживання на цих
територіях.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦК УРСР місцем
проживання визнається те місце, де
громадянин постійно або переважно
проживає.

Так, допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надали суду
показання про те, що заявник раніше
проживав в АДРЕСА_1, однак свідки не
вказали, що заявник постійно або
переважно і саме в періодах між з 29/03/1959
р. по 03/11/1978 р., з 14/11/1980 р. по 28/03/1987 р., з
27/07/2010 р. проживав в АДРЕСА_1, а також
свідки не надали суду показання про те,
що заявник проживав в АДРЕСА_1 саме з
28/03/1987 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 1 ст. 259 ЦПК України у
рішенні суду повинно бути зазначено
відомості про факт, встановлений судом,
мету його встановлення, а також докази,
на підставі яких суд установив цей
факт.

Таким чином факт проживання заявника в
зоні, забрудненій внаслідок аварії на
ЧАЕС з метою отримання посвідчення
особи, яка постраждала від на слідків
вказаної аварії не може бути
встановлено судом.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства.

Не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах (п. 3 ст. 3 ЦК України).

В п. 3 ст. 16 ЦК України вказано, що суд
може відмовити у захисті цивільного
права та інтересу особи в разі
порушення нею положень частин другої -
п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Тому заява не обґрунтована належними
правовими підставами і не підлягає
задоволенню.

Відповідно до зазначеного та на
підставі ст.ст. 13, 16 ЦК України, ст. 256 ЦПК
України суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання з 28/03/1987
року по даний час за адресою АДРЕСА_1
для оформлення посвідчення особи, яка
постраждала від Чорнобильської
катастрофи, відмовити.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Снятинський районний суд. У разі
відсутності сторін, під час
проголошення судового рішення
подається апеляційна скарга протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського райсуду
Бородовський С.О.