Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/9142/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Худякова
А.М.,

суддів: Кочетова
Л.Г.,

Снітка С.О.,

при секретарі судового
засідання Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Корольовського районного суду
м.Житомира від 24 квітня 2014 року та
додаткове рішення цього ж суду від 06
травня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, який діє в
і нтересах неповнолітнього ОСОБА_4
про визнання особи такою, що втратила
право на користування жилим
приміщенням, відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о
в и л а:

Рішенням Корольовського
районного суду м.Житомира від 24
квітня 2014 року в задоволенні позову
про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням відмовлено за
необґрунтованістю.

Додатковим рішенням Корольовського
районного суду м.Житомира від 06
травня 2014 року в задоволенні позову
про відшкодування моральної шкоди
відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішень суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в
квартирі АДРЕСА_1, яка є спірною по
справі, зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_2
та її неповнолітній син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків
встановлених законом.

За змістом позовних вимог,
ОСОБА_2 фактично просила визнати
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право
на користування жилим приміщенням,
посилаючись як на підставу позову:
ст.ст.71,72 ЖК України (а.с.3-5).

Відповідно до ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи, не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно
до цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

В ході розгляду справи
позивач не подав належних та
допустимих доказів на підтвердження
позовних вимог.

Крім того, спірна квартира є
приватизованою, а тому посилання
позивача на ст.ст.71,72 ЖК України, як на
підставу, є необґрунтованим.

За вказаних обставин, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
навівши відповідні мотиви.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують та на правильність
судових рішень не впливають. Судом
першої інстанції при розгляді справи
вірно застосовані норми
матеріального права. Порушень судом
норм процесуального права не
встановлено.

Висновки суду відповідають
обставинам справи.

На підставі викладеного,
колегія суддів приходить до
висновку, що підстав для скасування
рішень, з мотивів, наведених в
скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Корольовського
районного суду м.Житомира від 24 квітня
2014 року та додаткове рішення цього ж
суду від 06 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж дня на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді