Провадження №2/761/1298/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

23 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
Фролової І.В.,

при секретарі -
Вітріщаку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" про
розірвання кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до ПАТ «КБ «Надра» про
розірвання кредитного договору, у
якому просив припинити з 11 вересня 2008
року зобов'язання ОСОБА_1, яке
встановлено умовами п. 3.3 Кредитного
договору № 206/П/56/2008-840, у зв'язку із
невиконанням Публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
зобов'язання, передбаченого п. п. 1.1, 3.1
вказаного Кредитного договору,
внаслідок прострочки кредитора і
розірвати зазначений кредитний
договір.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує
тим, що 11 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та
ПАТ «КБ «Надра» було підписано
Кредитний договір № 206/П/56/2008-840, згідно
з умовами якого Банк надає
Позичальнику у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у сумі 204 092 доларів США в порядку та на
умовах, визначених цим Договором за
програмою іпотечний конструктор.
Фактично, після підписання Договору
позивачем не було підписано жодних
додаткових документів, не отримано
грошові кошти у сумі 204 092 доларів США.
Однак, рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 05 листопада
2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ
«Надра» стягнуто заборгованість за
Кредитним договором № 206/П/56/2008-840 від 11
вересня 2008 року у розмірі 2 135 378,89 грн. у
зв'язку з невиконанням нею взятих на
себе за договором зобов'язань. Так,
позивач вважає, що кредитором було
істотно порушено умови договору, у
зв'язку з чим правочин підлягає
розірванню. На підставі викладеного
позивачка звернулась до суду за
захистом свого порушеного права.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та позов просив
задовольнити. Проти заочного розгляду
справи не заперечував.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, через канцелярію
суду подав заяву, у якій проти позову
заперечував та просив відмовити у його
задоволенні повністю.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК
України, вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача на
підставі наявних в справі доказів,
ухваливши заочне рішення, отримавши на
це згоду позивача.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази,
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 11 вересня 2008 року
між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра»
(правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра») підписано Кредитний договір
№206/П/56/2008-840.

П. 1.1 Договору визначено його предмет, а
саме: Банк надає Позичальнику у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у сумі 204 092 доларів США в порядку та на
умовах, визначених цим Договором за
програмою іпотечний конструктор.

Так, позивачем не заперечується факт
підписання Кредитного договору
№206/П/56/2008-840, однак ОСОБА_1 у позовній
заяві вказує, що не підписувала
анкету-заяву клієнта Банк на
оформлення кредитного пакету «Житлові
рішення», заяву №952 від 11 вересня 2008
року на видачу готівкових коштів та акт
від 15 вересня 2009 року перевірки
місцезнаходження, наявності і стану
нерухомого майна, яке знаходиться в
заставі Банку. Грошові кошти у розмірі
204 092 доларів США згідно умов Кредитного
договору №206/П/56/2008-840 позивачем не
отримувались.

Рішенням Шевченківського районного
суду від 05 листопада 2012 року з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «КБ «Надра» стягнуто
заборгованість за Кредитним договором
№ 206/П/56/2008-840 від 11 вересня 2008 року у
розмірі 2 135 378,89 грн. у зв'язку з
невиконанням нею взятих на себе за
договором зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

За ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

За загальним правилом договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Моментом укладання договору є
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640
ЦК України).

Договір позики є реальним договором,
тобто є укладеним, якщо буде вчинено
фактичну дію, спрямовану на виконання
стороною свого договірного обов'язку, а
саме передання позичальнику грошових
коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії.

У реальних договорах передання речі
або вчинення іншої дії як додаткової
умови (до згоди сторін) для визнання
договору укладеним означає одночасно і
виконання однією із сторін свого
обов'язку за договором, що має істотне
значення для контрагента.

В матеріалах кредитної справи
міститься заява на видачу готівки №952
від 11 вересня 2008 року, анкета-заява
клієнта на оформлення Кредитного
пакету «Житлові рішення» від 11 серпня
2008 року та акт перевірки
місцезнаходження, наявності та стану
нерухомого майна, що перебуває в
заставі ВАТ «КБ «Надра» від 15 вересня
2008 року, що містять підписи ОСОБА_1 та
начебто підтверджують отримання
позичальником грошових коштів.

Так, згідно висновку судової
почеркознавчої експертизи № 1/393 від 01
квітня 2014 року експерта
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при УМВС України в Житомирській
області підпис, розташований в графі
«Зазначену суму одержав» заяви № 952 від
11 вересня 2008 року на видачу готівки
виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.
Також вказаним експертним висновком
встановлено, що підпис, розташований в
графі «Позичальник (підпис)»
анкети-заяви на оформлення кредитного
пакету «Житлові рішення» від 11 серпня
2008 року виконаний не позивачем, так
само як і підписи, розташовані в графах
«Лицо, которое представило имущество
для проверки»,
«Ипотекодатель/представитель
Ипотекодателя» акту перевірки
місцезнаходження, наявності та стану
нерухомого майна, що перебуває в
заставі ВАТ «КБ «Надра» від 15 вересня
2008 року.

За п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

У відповідності до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Тобто, укладення договору є необхідною
умовою для виникнення цивільних прав
та обов'язків.

Таким чином, згідно Кредитного
договору № 206/П/56/2008-840 від 11 вересня 2008
року відповідач взяв на себе обов'язок
надати кредит, в порядку, визначеному
цим Договором (п. 4.1.1).

Враховуючи, що підписи на заяві на
видачу готівки №952 від 11 вересня 2008
року, анкеті-заяві клієнта на
оформлення Кредитного пакету «Житлові
рішення» від 11 серпня 2008 року та акті
перевірки місцезнаходження, наявності
та стану нерухомого майна, що перебуває
в заставі ВАТ «КБ «Надра» від 15 вересня
2008 року виконані не ОСОБА_1, а іншою
особою, суд приходить до висновку, що
грошові кошти позивачем отримані не
були.

Так, рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 03 вересня 2013
року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра», третя особа -
ОСОБА_2 про визнання кредитного
договору неукладеним, яке було
скасовано рішенням Апеляційного суду
м. Києва від 20 листопада 2013 року з
огляду на невірне обрання позивачем
способу захисту своїх прав.

Діючим законодавством України не
регламентовано порядок визнання
договорів неукладеними, адже договір
вважається неукладеним автоматично у
разі недотримання сторонами процедури
його укладання. Так, відповідно до ч. 1
ст. 640 ЦК України договір є укладеним з
моменту одержання особою, яка
направила пропозицію укласти договір,
відповіді про прийняття цієї
пропозиції, а відповідно до ч. 2 цієї ж
статті - якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання відповідного майна або
вчинення певної дії.

Отже, виходячи з протилежного, договір
є неукладеним у разі відмови
акцептувати пропозицію укласти
договір, а у реальних договорах - у разі
не передання певного майна або не
вчинення певної дії.

Виходячи з висновків проведеної
експертизи, підписи у заяві на видачу
готівки №952 від 11 вересня 2008 року,
анкеті-заяві клієнта на оформлення
Кредитного пакету «Житлові рішення»
від 11 серпня 2008 року та акті перевірки
місцезнаходження, наявності та стану
нерухомого майна, що перебуває в
заставі ВАТ «КБ «Надра» від 15 вересня
2008 року виконані не ОСОБА_1, тобто
договір не є укладеним, права та
обов'язки відповідно за договором не
виникли.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним вважається таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої ним шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору однією із сторін, яке тягне
для другої сторони неможливість
досягнення нею цілей договору.

Таким чином, суд у виключних випадках
втручається у договірні
правовідносини, однак, зважаючи, що
Апеляційним судом м. Києва встановлено,
що відсутній такий спосіб захисту
прав, як визнання договору неукладеним,
та виходячи з висновків експертизи,
Банком істотно порушено умови
договору, а саме не передано кошти
позивачеві.

Так, враховуючи, що ОСОБА_1 була
позбавлена можливості досягнення
цілей, визначених договором, а саме
отримання грошових коштів у зв'язку з
істотним порушенням Банком своїх
зобов'язань, суд приходить до висновку
про правомірність вимоги позивача з
приводу розірвання кредитного
договору.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Тобто, суд приходить до висновку, що
позовна вимога з приводу припинення
зобов'язання ОСОБА_1, яке встановлено
умовами п. 3.3 Кредитного договору №
206/П/56/2008-840, є зайвою, адже розірвання
договору тягне за собою автоматичний
наслідок у вигляді припинення
зобов'язання.

За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз (п. 4 ч. 3
ст. 79 ЦПК України).

Так, позивачем при подачі позову
сплачено судовий збір у розмірі 458,80
грн., що підтверджується відповідною
квитанцією №62 від 26 листопада 2013 року.

В матеріалах справи міститься рахунок
вартості проведення судової
почеркознавчої експертизи №1/393 від 01
квітня 2014 року, згідно якого усього до
оплати за проведення почеркознавчої
експертизи - 900,48 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність стягнення понесених
позивачем та документально
підтверджених судових витрат, а саме
сплаченого позивачем судового збору та
витрат, пов'язаних з проведенням
судової почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 213,
215, 224 - 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" про розірвання кредитного
договору - задовольнити частково.

Розірвати Кредитний договір №
206/П/56/2008-840, укладений 11 вересня 2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра» і ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра" на
користь ОСОБА_1 458,80 грн. судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра" на
користь ОСОБА_1 900,48 грн. вартості
проведення судової почеркознавчої
експертизи.

В задоволення решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: