Справа № 189/758/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Пустовар О.С.

при секретарі
Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
житлового будинку та ? частину
земельної ділянки,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
житлового будинку та ? частину
земельної ділянки, вказавши, що з 07
червня 2003 року вона перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають неповнолітню дочку -
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка
зазначила, що їхнє подружнє життя не
склалося, відповідач постійно без
будь-якої на те причини вчиняв сварки,
що по суті і призвело до виникнення
неприязних стосунків, які
перетворилися у психологічну
несумісність. 14 листопада 2012 року
рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська шлюб між сторонами
розірвано. Так, за час спільного
проживання сторонами по справі 27
березня 2007 року було придбано житловий
будинок з господарчими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1. Правовстановлюючі
документи на нерухоме майно були
оформлені на відповідача. Позивачка
вважає, що житловий будинок з
господарчими будівлями та присадибна
земельна ділянка загальною площею - 0,4927
га. за адресою: АДРЕСА_1 є об'єктом права
спільної сумісної власності сторін,
при цьому частка сумісно нажитого
майна позивачки складає ? частину
спірного майна, в зв'язку з чим, ОСОБА_1
просить суд позов задовольнити.

Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158
ЦПК України у відсутності представника
позивачки ОСОБА_3, який надіслав до
суду заяву з проханням справу
розглянути за його відсутності.
Позовні вимоги підтримав та просить
позов задовольнити. Проти винесення
заочного рішення не заперечує.

Справу розглянуто заочно
відповідно до ст. 224 ЦПК України у
відсутності відповідача, який вдруге
не з'явився в судове засідання не
повідомивши причин неявки. Про час
слухання справи в суді був
повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_1 від 07 червня
2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували
шлюб 07 червня 2003 року, який
зареєстрований відділом реєстрації
актів громадянського стану
Ленінського районного управління
юстиції м. Дніпропетровська, актовий
запис №331. Після реєстрації шлюбу
ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1
(а.с.3).

Відповідно до копії рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 листопада 2012
року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
зареєстрований 07 червня 2003 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Ленінського
районного управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис №331,
які мають одну неповнолітню дитину -
розірвано (а.с.5-6).

Згідно копії договору купівлі -
продажу будинку, посвідченого Кривошей
О.Г., державним нотаріусом Покровської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області від 27
березня 2007 року за реєстровим №970
видно, що ОСОБА_2 купив у ОСОБА_8
житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до ст. 60 Сімейного
кодексу України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини та самостійного заробітку.
Вважається, що кожна річ набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України,
майно набуте подружжям за час шлюбу
належить їм на праві сумісної
власності і у разі його поділу частки
дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного
кодексу України, майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення. Неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними.

Відповідно до п. 25 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
21.12.2007 року № 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" якщо неподільні речі не
можуть бути реально поділені між
подружжям відповідно до їх часток, суд
визнає ідеальні частки подружжя в
цьому майні без його реального поділу і
залишає майно у їх спільній частковій
власності.

Беручи до уваги, що житловий
будинок з господарчими будівлями, що
знаходиться за адресою: с. Цикове, вул.
Миру, 16 Покровського району
Дніпропетровської області придбано
сторонами саме у період шлюбу, що
випливає із матеріалів справи, суд
вважає, що дане майно є спільною
власністю сторін у справі, частки у
котрій є рівними, оскільки іншого судом
не встановлено.

Таким чином, позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ст.88 ЦПК з відповідача на
користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення
судовий збір в розмірі 243,60 грн.,
сплачений останньою при подачі
позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 69, 70, 71 СК України, п.22 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
21.12.2007 року № 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу визнання його
недійсним та поділити спільного майна
подружжя", п. 25 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21.12.2007 року
№ 11 "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", ст.ст. 88, 209, 218
ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
житлового будинку та ? частину
земельної ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину житлового будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину присадибної земельної
ділянки загальною площею - 0,4927 га., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
О.С. Пустовар