Комінтернівський районний суд
Справа № 1515/2623/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області в складі :

судді Доброва П.В.

при секретарі Ємельяненко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Комінтернівське справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, при участі
третьої особи - державного нотаріуса
Комінтернівської районної державної
нотаріальної контори Одеської області,
про визнання частково недійсними
свідоцтва про право на спадщину,
визнання права власності на майно в
порядку спадкування, встановлення
юридичного факту проживання однією
сім'єю за спадкодавцем, зміни
черговості у спадкуванні,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2012 року, ОСОБА_3,
звернулася до суду з вищеназваним
позовом, в якому просила суд,
встановити юридичний факт проживання
однією сім'єю позивачки зі
спадкодавицею ОСОБА_1, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з 1998 року до
дня смерті, визнати ОСОБА_3 спадкоємцем
4-ї черги після смерті ОСОБА_1, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити черговість ОСОБА_3
у спадкуванні майна ОСОБА_1, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши її спадкоємицею
першої черги, визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане держаним
нотаріусом Комінтернівської районної
державної нотаріальної контори 24.10.2008
р. на ім'я відповідача в частині 12
частини житлового будинку з надвірними
господарчими будівлями та спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачка та її
представник не з'явились про день та
час розгляду справи були сповіщені
належним чином причини неявки суду не
повідомили, тобто не з'явилися в суд без
поважних причин. Суд заслухавши думку
сторін вважає за можливе продовжити
слухання справи керуючись п.2 ст.77 ЦПК
України.

Представник відповідача - ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов повністю не
визнала, пояснивши, що позивач навмисно
не являється у судове засідання з метою
затягування розгляду справи та вважала
за можливе розглядати справу за
відсутності позивача та її
представника.

Крім того представник відповідача
зазначила, що позивач не є членом
однієї сім'ї з померлою ОСОБА_1 в
розумінні ст..256 ЦПК України разом з тим
незаконно бажає усунути ОСОБА_2 від
права на спадкування, яке відповідач в
законному порядку набув, посилаючись
на те, що відповідач не надавав
допомогу під час хвороби своєї матері,
але як стверджує адвокат, відповідач
утримував свою матір, що
підтверджується показаннями свідків -
сусідів, які підтверджують жорстоке
ставлення ОСОБА_3 до пристарілої ОСОБА_1
також відповідач пояснив, що спірний
будинок за адресою: АДРЕСА_1 був
придбаний не у період знаходження у
шлюбі позивачки та відповідача та не є
їх спільною сумісною власністю. Крім
того, позивачем було порушено строк
прийняття спадщини без зазначення
поважних причин, і як наслідок
свідоцтво про право на спадщину від
24.10.2008 р. видано особі яке мало право на
спадкування про що адвокатом було
надано пояснення посилаючись на
безпідставність та необґрунтованість
позовної заяви.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
додаткові письмові докази по справі,
суд вважає, що в задоволенні позову
ОСОБА_3 слід відмовити повністю з
наступних підстав.

За загальним правилом - кожна особа
має право на захист свого цивільного
права лише в разі його порушення,
невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15, ч.1
ст.3 ЦПК України).

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси, у
спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 3 ст.10 ЦПК України - кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставини, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Виходячи з приписів статті 59 ЦПК
України, суд не бере до уваги докази,
які одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України -
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводить мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Пунктом 6 Постанови Пленуму ВСУ №7
від 30.05.2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування» передбачено,
правило абзацу 2 ч.3 ст.1224 ЦК стосується
особи, яка зобов'язана була утримувати
спадкодавця згідно з нормами Сімейного
кодексу України. Факт ухилення особи
від виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом за
заявою заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем,
який мав право на утримання, позову про
стягнення аліментів до особи, яка
претендує на спадщину, не є достатньою
підставою для відмови в позові про
усунення від права на спадкування.

Пунктом 19 Постанови Пленуму ВСУ №7
від 30.05.2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування» передбачений
перелік осіб які мають право на
обов'язкову частку, що визначений ст. 1241
ЦК України, є вичерпним та розширеного
тлумаченню не підлягає. При визначенні
розміру обов'язкової частки в спадщині
враховуються всі спадкоємці за
законом першої черги.

Відповідно до статті 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом.

Пунктом 19 Постанови Пленуму ВСУ №7
від 30.05.2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування», той зі
спадкоємців, який має право на
обов'язкову частку у спадщині та
проживав разом із спадкодавцем на день
його смерті, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо у визначеному
законом порядку не відмовився від неї.

Пунктом 19 Постанови Пленуму ВСУ №7
від 30.05.2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування» передбачено,
що справи про спадкування за законом
мають вирішуватись на основі правил
глави 86 ЦК України. Спадкування за
законом здійснюється почергово.
Зокрема, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Статтею 1272 ЦК України визначено
наслідки пропущення строку для
прийняття спадщини, зокрема, якщо
спадкоємець протягом строку
встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву
про прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

Особа, яка оскаржує свідоцтво про
право на спадщину та стверджує про
наявність факту ухилення спадкоємця
від виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця має довести, що особі, якій
воно видане, не мала права на
спадкування.

Згідно ст. 1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 -
спадкодавець, якій належав на праві
власності спірний житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності 16.09.1976 року видане
Комінтернівською районною державною
нотаріальною конторою Одеської
області, реєстр. № 1274.

Після її смерті спадкоємцем першої
черги був її син - ОСОБА_2, який 31.10.2008 р.
зареєстрував право власності на
спадкове майно в КП Комінтернівське
районне БТІ - реєстр. №25066946, а саме,
житловий будинок у АДРЕСА_1 за законом.
На момент оформлення спадщини за
законом відповідачем - ОСОБА_2 шлюб з
позивачем було розірвано 07.11.2003 р
(актовий запис №162).

Як пояснила позивачка та її
представник в судовому засіданні 13.02.2014
р., спірний будинок будували колишнє
подружжя разом тому воно є об'єктом
спільної сумісної власності та те, що
вона утримувала спадкодавця на момент
смерті та просить встановити факт
проживання однією сім'єю.

В судовому засіданні, представник
відповідача - адвокат ОСОБА_4
заперечувала проти позову та пояснила
суду, надавши відповідні заперечення
на позовну заяву від 20.05.2013 р. та
письмовий доказ - витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
згідно якого чітко визначено підстави
виникнення права власності як
спадкодавця - померлої ОСОБА_1 так і
спадкоємця - ОСОБА_2 та пояснила, що факт
проживання однією сім'єю в розумінні п.1
ч.5 ст..256 ЦПК України означає проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки. Крім
того, зазначила, що позивачкою
пропущено строк на прийняття спадщину
чим порушено вимоги ст.1272 ЦК України.

Таким чином, на думку суду, позивачка
ОСОБА_3 не є членом сім'ї померлої
ОСОБА_1, адвокатом відповідача надано
до матеріалів справи позовну заяву
згідно якої, померла ОСОБА_3 при житті
подавала позов та особисто його
підписувала відповідно до якого вона
просила виселити ОСОБА_3 з будинку за
адресою: АДРЕСА_1, що в свою чергу
підтверджує факт того, що Позивач
жорстоко поводилася з померлою.

Проте, Позивач не надала суду доказів,
що підтверджує факт ухиляння сина
померлої - ОСОБА_2 від виконання
обов'язків по утриманню спадкодавця -
ОСОБА_1

Крім того, підтвердженням утримання
сином ОСОБА_2 своєї мати є довідка
Фонтанської сільської лікарні, згідно
якої лікар підтверджує, що ОСОБА_2
утримував свою матір. Показаннями
свідків - сусідів підтверджено
жорстоке ставлення ОСОБА_3 до
пристарілої ОСОБА_1

Судом не приймаються до уваги -
посилання позивача на те, що спірний
будинок за адресою: АДРЕСА_1 був
придбаний у період шлюбу та те, що
відповідач ухилявся від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця -
померлої мати ОСОБА_1

Позивачка, в обґрунтування
заявленого позову подавала заяву про
виклик свідків 25.10.2012 р., однак на
протязі 2013 року та 2014 р. вони не
з'являлася до суду.

Також з вищевказаних підстав, суд
вважає безпідставними твердження
позивача, що саме вона має бути
спадкоємцем за законом четвертої
черги.

Відповідно до ст..1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово, кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги.

Отже, в силу вищенаведених норм
Закону, суд вважає, що позивачкою не
доведений факт проживання однією
сім'єю зі спадкодавцем, не надано суду
доказів, що підтверджує факт ухиляння
ОСОБА_2 від виконання обов'язків по
утримання спадкодавця - ОСОБА_1, не
надано жодних доказів, що спірний
будинок за адресою:АДРЕСА_1 був
придбаний у період знаходження у шлюбі
Позивача та Відповідача, порушено
строк прийняття спадщини, не
спростовано, що свідоцтво про право на
спадщину від 24.10.2008 року ВКТ№877944 видане
особі, яке не мало права на спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.
71, 74 СК України, 365, 368, 371, 1216, 1218, 1258, 1259, 1261,
1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 209, 212, 213, 215
ЦПК України, Постанови Пленуму ВСУ №7
від 30.05.2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, при участі третьої особи -
державного нотаріуса Комінтернівської
районної державної нотаріальної
контори Одеської області, про визнання
частково недійсними свідоцтва про
право на спадщину, визнання права
власності на майно в порядку
спадкування, встановлення юридичного
факту проживання однією сім'єю за
спадкодавцем, зміни черговості у
спадкуванні - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: