Провадження № 2/521/5473/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 липня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Гуревського
В.К.

за секретаря - Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 з вимогою про
розірвання шлюбу на підставі того, що
сімейні відносини між сторонами не
склалися, сім'я носить формальний
характер. Як причину розпаду сім'ї
позивач вказує на той факт, що сторони є
різними за характером людьми, у них
різні погляди на подружнє життя, у
зв'язку з чим в родині склалися складні
відносини. Подружні відносини сторони
не підтримують, не ведуть спільне
господарство. Від шлюбу є двоє дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач надав до суду заяву про
слухання справи за його відсутністю,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Відповідач позовні вимоги позивача
визнала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені такі фактичні
обставини на підставі пояснень сторін,
представлених ними письмових доказів.

07 березня 1991 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено шлюб, про що
Привольненською сільською радою
Джалілабадського району
Азербайджанської РСР 07 березня 1991 року
був зроблений актовий запис № 05 та
видано свідоцтво про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1 від 07 березня 1991 року. Від
шлюбу є двоє дітей: повнолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейні відносини фактично припинені,
сторони спільно не проживають,
подружні відносини не підтримують,
спільне господарство між сторонами не
ведеться. Основною причиною припинення
сімейних відносин є те, що сторони
втратили взаєморозуміння, почуття
любові й поваги один до одного, а також
єдність цілей та мети створення та
існування спільної сім'ї. Сторони є
різними за характерами людьми, у них
різні погляди на подружнє життя, у
зв'язку з чим в родині склалися
відчужені відносини. Несумісність
характерів сторін призвела до
припинення шлюбних відносин.

На примирення сторони не згодні,
обґрунтовуючи це тим, що відновлення
сім'ї є неможливим, через що суд не
вважає за необхідне вживати заходів
щодо примирення сторін.

При дослідженні судом фактичних
взаємин між сторонами дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що
подальше спільне життя чоловіка й
дружини та збереження шлюбу буде
суперечити інтересам чоловіка та
дружини, а також інтересам дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання чоловіка й дружини та
збереження шлюбу суперечать інтересам
одного з них, інтересам дитини, що мають
істотне значення. Враховуючи, що
побудова сімейних відносин повинна
здійснюватись на паритетних засадах,
на почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК
України), суд задовольняє позовні
вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Видатки по оплаті державного мита при
оформленні реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАЦС суд вважає за
необхідне покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 11, 88, ч. 4 ст. 174,
ст. ст. 213, 215, 217 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований Привольненською
сільською радою Джалілабадського
району Азербайджанської РСР 07 березня
1991 року, актовий запис № 05 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАЦС витрати по сплаті
державного мита покласти на ОСОБА_1,
ОСОБА_2 від сплати звільнити.

Встановити порядок виконання рішення,
відповідно до якого воно, після
набрання ним законної сили є підставою
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ
Гуревський В.К.