Дата документу 02.06.2014
ЄУ № 420/434/14-ц
Провадження №2/420/214/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Тарасова Д.С.

при секретарі Свистуновій Я.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт.Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13.06.1997 року Донцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 5. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу стало те, що в психологічному плані вони не сумісні, між ними часто виникали сварки, в звязку із чим подальше подружнє життя стало неможливим та суперечить інтересам позивача. Сторони не проживають разом близько чотирьох років. Спору про майно подружжя не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Каминіна».

У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.06.1997 року Донцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 5.

У позивача шюб повторний, у відповідача шлюб перший. Від спільного шлюбу є двоє неповнолітніх дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №064477, виданим 08.12.1997 року Донцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 9 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №132316, виданим 30.08.2000 року Донцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 5.

Згідно позову, неповнолітні діти проживають разом з позивачем, спору про місце проживання дітей не має. Спір про майно подружжя відсутній.

Позивач ОСОБА_2 (до шлюбу Нарожна) ОСОБА_5 після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «Каминіна».

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного й керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130,174, 212-215,223, ч.8 ст.235 ЦПК України, ст.105,112,115 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (до шлюбу Нарожною) ОСОБА_5 дта ОСОБА_2, зареєстрований 13.06.1997 року Донцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 5.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_2 (до шлюбу Нарожною) ОСОБА_5 прізвище отримане після реєстрації шлюбу Каминіна.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :