Справа № 511/1389/14-ц
Номер провадження : 2/511/568/14
Роздільнянський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року Роздільнянський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж.
В.,

при секретарі Ніколас
С.О.,

за участю представника третьої особи
Герасимчук І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Роздільна
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ "Приват Банк",
ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк",
третя особа Відділ ДВС
Роздільнянського РУЮ Одеської області
про визнання права власності та
виключення з акту опису майна,
звільнення з- під арешту,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до
ПАТ КБ "ПриватБанк", ПАТ "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" про визнання права
власності та звільнення з під арешту
належної їй на праві власності
земельної ділянки площею 0,1000 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованої по АДРЕСА_1.

Відповідач ПАТ КБ "ПриватБанк" позов не
визнали, про що надали письмові
заперечення, в судове засідання згідно
поданої заяви представник не з'явився
та просив слухання по справі провести
без їх участі.

Відповідач ПАТ "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" в судове засідання не
з'явились, заперечень на позовну заяву
не надали.

Представник третьої особи державний
виконавець Відділу ДВС
Роздільнянського РУЮ Одеської області
Герасимчук І.Є. просила справу
розглянути відповідно до вимог
законодавства.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву в якій
просила справу розглянути у її
відсутність, в позовній заяві
зазначила, що їй на праві власності на
підставі нотаріально посвідченого
договору дарування, укладеного між нею
та сином ОСОБА_4 належить земельна
ділянка площею 0,1000 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованої по АДРЕСА_1. Після
укладення договору вона, будучи
людиною похилого віку, не мала
матеріальної можливості виготовити
технічну документацію на землю та
зареєструвати своє право власності на
землю в органах земельних ресурсів
своєчасно. В 2014 році вона звернулась в
реєстраційну службу з заявою про
реєстрацію вказаного договору та прав
на земельну ділянку. Однак їй було
відмовлено в реєстрації її права
власності на належну їй земельну
ділянку, так як до цього часу земля
зареєстрована за сином і на теперішній
час за борги на земельну ділянку
накладено арешт. Тому просила
захистити її право власності на землю,
так як земельна ділянка є її особистою
приватною власністю, виключити ділянку
з акту опису майна та звільнити з
під-арешту.

Відповідач ПАТ КБ "ПриватБанк" в своїх
письмових запереченнях просили
відмовити в задоволенні позову,
мотивуючи свою позицію тим, що вибрано
незаконний спосіб захисту цивільних
прав позивачем по справі, а тому в
задоволенні позову належить відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, давши
оцінку обґрунтованості та законності
заявлених вимог, прийшов до висновку
про часткове задоволення позову
виходячи з наступного.

Згідно з ст.60 ч.1 Закону України "Про
виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Відповідно до п.24 Пленуму ВССУ від
07.02.2014 року "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах"
вимоги інших осіб щодо належності їм, а
не боржникові майна, на яке накладено
арешт, вирішуються шляхом пред'явлення
ними відповідно до правил судової
юрисдикції позову до боржника, та
особи, в інтересах якої накладено
арешт, про визнання права власності на
це майно і зняття з нього арешту. У
такому ж порядку розглядаються вимоги
осіб, які не є власниками майна, але
володіють ним на законних підставах.

Судом встановлено, що 05.09.2012 року
відділом Державної виконавчої служби
Роздільнянського районного управління
юстиції Одеської області на підставі
виконавчого листа №2-943/2011 року,
виданого 05.04.2012 року Роздільнянським
районним судом Одеської області про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
"ПриватБанк" заборгованості в сумі
46229,61 грн, було відкрито виконавче
провадження №34194992.

30.05.2013 року відділом ДВС
Роздільнянського РУЮ Одеської області
на підставі виконавчого листа №2-1168/2012,
виданого 16.05.2013 року цим же судом про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
боргу у сумі 36310,92 грн, було відкрито
виконавче провадження №38221644.

Дані провадження були об'єднані в одне
і по зведеному виконавчому провадженню
31.03.2014 року державним виконавцем
відділу Герасимчук І.Є. було проведено
опис та арешт майна, а саме земельної
ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,1000 га.

Належність майна боржнику була
встановлена на підставі довідки
Роздільнянського відділу Держкомзему
в Одеській області, відповідно до якої
вказана земельна ділянка
зареєстрована за ОСОБА_4.

Однак із матеріалів справи судом
встановлено, що вказана земельна
ділянка на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування
земельної ділянки від 07.08.2009 року, була
подарована ОСОБА_4 на користь своєї
матері - ОСОБА_2, що підтверджується
копією договору, посвідченого
нотаріусом та зареєстрованого в
Державному реєстрі правочинів за
№3565252, а також відміткою на Державному
акті про право приватної власності на
землю, виданому на ім"я ОСОБА_4, який є
додатком до договору дарування з
відповідною відміткою нотаріуса про
перехід права власності на визначену
вище земельну ділянку на користь
ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.722 ЦК України право
власності обдарованого на дарунок
виникає з моменту його прийняття.

Тому ОСОБА_2 прийняла в дар земельну
ділянку, що підтверджується наявними в
неї правовстановлюючими документами,
однак не зареєструвала своє право
власності на земельну ділянку.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму
ВССУ від 07.02.2014 року "Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав" право
власності за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання рішенням суду
законної сили про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним. Про
те якщо права на нерухоме майно
підлягають державній реєстрації, то
право власності у набувача виникає з
дня реєстрації відповідно до ст.334 ЦК
України з урахуванням положення про
дію закону в часі на момент виникнення
спірних відносин.

До державної реєстрації прав власності
за новим набувачем покупець за
договором про відчуження майна,
виконаним сторонами, не має права
розпорядитися цим майном, оскільки
право власності на нього зберігається
за продавцем, проте має право на захист
свого володіння на підставі ст.396 ЦК
України, оскільки це майно є предметом
виконаного зобов"язання, яке виникло з
договору відчуження майна.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа,
яка має речове право на чуже майно, має
право на захист цього права, у тому
числі і від власника майна, відповідно
до положень Глави 29 цього кодексу.
Зокрема відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Тому суд вважає, що земельна ділянка
площею 0,1000 га з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд (присадибна ділянка), яка
розташована по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :02:019:0039 є предметом
виконаного зобов'язання, яке виникло з
нотаріально посвідченого договору
дарування земельної ділянки, а ОСОБА_2 в
законному порядку придбала вказане
майно і є його законним володільцем.

Тому правомірні вимоги позивачки щодо
визнання вказаної земельної ділянки її
особистою приватною власністю,
виключення її з акту опису майна та
зняття з ділянки арешту.

Вибрані позивачем способи захисту
відповідають діючому
цивільно-процесуальному
законодавству, зокрема ч.1 ст.60 Закону
України "Про виконавче провадження", а
тому підстав для відмови в задоволення
позову щодо неналежного способу
захисту порушених прав судом не
встановлено.

Відповідно до п.24 Пленуму ВССУ від
07.02.2014 року "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах" по
спорам про визнання права власності на
майно та зняття з нього арешту органи
державної виконавчої служби
залучаються до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору.

Оскільки відповідно до вимог
цивільно-процесуального законодавства
відділ ДВС Роздільнянського РУЮ
залучений до участі у справі в якості
третьої особи, підстав для задоволення
вимог щодо зобов'язання їх вчинити
певні дії не встановлено, а тому в
задоволенні частини вимог щодо
зобов'язання третьої особи вчинити
певні дії належить відмовити.

На підставі викладеного та згідно ст. 60
Закону України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 41, 47 Конституції
України, ст.ст.316, 319, 321, 328, 334, 391, 346, 722 ЦК
України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання
права власності, виключення з акту
опису майна та звільнення майна з-
під арешту, - задовольнити частково .

Визнати за ОСОБА_2 право особистої
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка), яка розташована
по АДРЕСА_1, кадастровий номер
:02:019:0039.

Виключити з акту опису і арешту майна
від 31.03.2014 року земельну ділянку площею
0,1000 га з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд (присадибна ділянка), що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер :02:019:0039, яка
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування
земельної ділянки від 07.08.2009 року із
зняттям арешту з вказаної земельної
ділянки

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ж. В. Теренчук