Справа № 127/7229/14-ц Провадження №
22-ц/772/2089/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Король О. П.Категорія:
40Доповідач: Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.

суддів Стеблюк Л.П., Копаничук С.Г.

при секретарі Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Вінницького національного
технічного університету про видачу
документа про освіту, за апеляційною
скаргою Вінницького національного
технічного університету на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 03.06.2014 року, постановлене по
даній справі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з вказаним позовом до Вінницького
національного технічного університету
(далі ВНТУ).

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно з наказом ВНТУ позивачу в 2013
році присвоєно кваліфікацію бакалавр з
інженерної механіки з подальшою
видачею диплома бакалавра без відзнак,
як такому, що навчався за
освітньо-професійною програмою
підготовки бакалавра за напрямком
підготовки «Інженерна механіка».
ОСОБА_2 зазначав, що виконав всі вимоги
навчального плану та захистив дипломну
роботу, однак університетом йому не
видано диплом бакалавра через його
відмову надати письмову згоду на
обробку персональних даних. Численні
звернення позивача про видачу йому
копій наказів про зарахування та
відрахування з університету, копії
рішення Державної екзаменаційної
комісії ВНТУ залишені без задоволення.

За наведених підстав ОСОБА_2 звернувся
в суд з вимогами про витребування у
ВНТУ витягів з наказів про його
зарахування та відрахування, також
витребування копії рішення Державної
екзаменаційної комісії про здачу
дипломної роботи та зобов'язати ВНТУ
видати йому документ про освіту
встановленого зразка без обов'язкового
оформлення згоди на збір та обробку
персональних даних. Просив судові
витрати покласти на відповідача.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 03.06.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

З таким рішенням суду не погодився ВНТУ
і оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ВНТУ просить
рішення скасувати у зв'язку з
неправильним застосуванням норм
матеріального права і порушенням судом
норм процесуального права, постановити
нове рішення, яким закрити провадження
по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
перевіривши обґрунтованість вимог
апеляційної скарги, а також законність
та обґрунтованість оскаржуваного
рішення, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 наказом №156-с від 30.06.2013 року
Державної екзаменаційної комісії
ВНТУ присвоєно кваліфікацію бакалавр з
інженерної механіки з подальшою
видачею диплома бакалавра без відзнак,
як такому, що навчався за
освітньо-професійною програмою
підготовки бакалавра за напрямком
підготовки «Інженерна механіка»,
виконав всі вимоги навчального плану
та захистив дипломну роботу (а. с. 63).

В порушення рішення Державної
екзаменаційної комісії ОСОБА_2 не
видано університетом диплом бакалавра,
через те, що він не надав письмової
згоди на обробку своїх персональних
даних. Копії наказів про зарахування та
відрахування позивача та копії рішення
Державної екзаменаційної комісії не
були надані вузом на чисельні
звернення позивача.

20.05.2013 р. позивач заявив про відмову
надавати згоду на збір та обробку його
даних у Єдиній електронній державній
базі з питань освіти.

У зв'язку з цим відповідач в листі від
05.06.2013 року №11/42 повідомив ОСОБА_2 про
те, що він втрачає право на отримання
документу про освіту встановленого
зразка, тобто ВНТУ не матиме
можливості замовити та видати позивачу
диплом про освіту.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги ВНТУ
ґрунтуються на тому, що у відповідності
до положень чинного Закону України
«Про захист персональних даних», без
письмової згоди позивача на обробку
своїх персональних даних університет
не може оформити заявку на
виготовлення його диплому державним
підприємством «Інфоресурс», яке є
уповноваженим органом Міністерства
освіти і науки, молоді та спорту
України на виконання функцій з питань
замовлення, обліку та видачі
документів про освіту, відповідно до
вимог постанови Кабінету Міністрів
України від 13 липня 2011 року.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про
захист персональних даних» в редакції
від 22 листопада 2012 року згода суб'єкта
персональних даних - добровільне
волевиявлення фізичної особи (за умови
її поінформованості) щодо надання
дозволу на обробку її персональних
даних відповідно до сформульованої
мети їх обробки, висловлене у письмовій
формі або у формі, що дає змогу зробити
висновок про її надання.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
інформацію» та ст. 302 ЦК України не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини.

Стаття 32 Конституції України
передбачає, що ніхто не може зазнавати
втручання в його особисте і сімейне
життя, крім випадків, передбачених
Конституцією України. Не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

У відповідності до статті 11 Закону
України «Про захист персональних
даних» підставами для обробки
персональних даних є: дозвіл на обробку
персональних даних, наданий володільцю
персональних даних відповідно до
закону виключно для здійснення його
повноважень.

Університет та будь-які інші треті
особи, що мають безпосереднє
відношення до оформлення, виготовлення
та видачі ОСОБА_2 диплома про вищу
освіту, в якості підстави для обробки
його персональних даних мають не його
окрему згоду, що надається виключно за
добровільним волевиявленням фізичної
особи, а дозвіл на обробку персональних
даних, наданий володільцю персональних
даних відповідно до закону виключно
для здійснення його повноважень - в
даному випадку, для оформлення,
виготовлення та видачі позивачу
диплома про вищу освіту.

Як свідчать матеріали даної справи, всі
зобов'язання з боку позивача були ним
виконані належним чином, однак
відповідач не виконав покладенні на
нього зобов'язання, що є порушенням не
тільки діючого законодавства України,
а й досягнутих між сторонами
домовленостей.

Згідно ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду зa захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути примусове
виконання обов'язку в натурі.

Положенням ст. 53 Конституції надано
офіційне роз'яснення Рішенням
Конституційного Суду України про
офіційне тлумачення положень частини
третьої статті 53 Конституції України
"держава забезпечує доступність і
безоплатність дошкільної, повної
загальної середньої,
професійно-технічної, вищої освіти в
державних і комунальних навчальних
закладах" (справа про доступність і
безоплатність освіти) м. Київ 4 березня
2004 року, N 5-рп/2004, Справа N 1-4/2004: в аспекті
конституційного подання положення ч. 3
ст. 53 Конституції України "держава
забезпечує доступність і
безоплатність дошкільної, повної
загальної середньої,
професійно-технічної, вищої освіти в
державних і комунальних навчальних
закладах" у контексті частин першої,
другої, четвертої зазначеної статті
необхідно розуміти так: доступність
освіти як конституційна гарантія
реалізації права на освіту на
принципах рівності, визначених статтею
24 Конституції України, означає, що
нікому не може бути відмовлено у праві
на освіту, і держава має створити
можливості для реалізації цього права.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

В силу ст. 8 Конституції України в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Конституція
України має найвищу юридичну силу.
Закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй. Норми
Конституції України є нормами прямої
дії. Звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України «Правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 5 ст. 6
Закону України «Про захист
персональних даних» обробка
персональних даних здійснюється для
конкретних і законних цілей,
визначених саме за згодою суб'єкта
персональних даних, або у випадках,
передбачених законами України, під
якими розуміються всі інші Закони, які
надають право на обробку персональних
даних із зазначенням чіткого переліку
таких даних, не надає права ВНТУ на
відмову у видачі позивачу диплому і
Положення про Єдину державну
електронну базу з питань освіти,
затверджене постановою Кабінету
Міністрів України від 13 липня 2011 року №
752, на яке посилається університет, але
яке за своїм статутом являється,
по-перше: підзаконним актом, а по-друге:
передбачає, у разі збирання
персональних даних про фізичних осіб -
учасників освітнього процесу лише
отримання їх згоди на обробку
відповідних даних в Єдиній базі.
Ніякого права на відмову у видачі
документа про освіту державного зразка
зазначене Положення не передбачає.

Зокрема, доводи апеляційної скарги в їх
сукупності не спростовують рішення
суду першої інстанції, що стосується
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, на які вказує
скаржник, то такі порушення не тягнуть
за своєю суттю скасування
оскаржуваного рішення суду.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів палати в
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Вінницького
національного технічного університету
відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 03.06.2014 року,
постановлене по справі за позовом
ОСОБА_2 до Вінницького національного
технічного університету про видачу
документа про освіту, залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя:(підпис)В.П.
НікушинСудді:(підпис)Л.П. Стеблюк
(підпис)С.Г. КопаничукЗ оригіналом
вірно: Суддя апеляційного суду
Вінницької області ________
В.П. Нікушин