Справа № 588/1996/13-ц
23.01.2014 року Тростянецький районний суд
Сумської області в складі: головуючого
судді Линник О.С., при секретарі Доля
Н.В., з участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідачки ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тростянець цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні житловим будинком та
визнання фізичної особи такою, яка
втратила право на користування житлом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні житловим будинком та
визнання такою, що втратила право на
користування житлом, в якій зазначає,
що він з 15.10.1993 року перебував з
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі
та проживав однією сім'єю у будинку по
АДРЕСА_1 в м.Тростянець, Сумської
області, який належить позивачу на
підставі договору дарування від 18.02.2005
року. З травня 2010 р. сторони припинили
шлюбні відносини та відповідачка
переїхала проживати на нове місце
проживання. Рішенням суду від 24.01.2013
року їх шлюб було розірвано.
Відповідачка більш ніж три роки
проживає в іншому місці, зареєстрована
за даною адресою, хоча вказаним житлом
не користується. Реєстрація
відповідачки у вказаному будинку
чинить позивачу перешкоди у його
володінні та користуванні. У лютому 2013
року позивач двічі надсилав
відповідачці листа з проханням знятися
з реєстрації у вказаному будинку, але
відповідачка надала йому письмову
відповідь, де повідомила, що не бажає
подавати заяву про зняття її з
реєстрації. Тому позивач звернувся до
суду з позовом та, посилаючись на норми
ст. 72 ЖК УРСР та ч.2 ст.405 ЦК України,
просить визнати відповідачку такою, що
втратила право користування житлом по
АДРЕСА_1 в м.Тростянець, Сумської
В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та показав, що із
ОСОБА_3 він проживав у шлюбі з 1993 року,
шлюб був розірваний у січні 2013 року,
однак ще у травні 2010 року відповідач
залишила їх спільне місце проживання
АДРЕСА_1, забрала своє майно та з того
часу проживає окремо. Крім того,
відповідач створила іншу сім'ю, мешкає
з іншим чоловіком, але через її відмову
добровільно знятися з реєстрації з
його власного будинку, належного йому
на праві власності на підставі
договору дарування, вона створює йому
перешкоди у користуванні його житлом.
Зокрема, він не може скористатися своїм
правом на отримання субсидії. На
протязі останніх трьох років
відповідач жодного разу не приходила у
будинок за її місцем реєстрації, та не
виявляла бажання проживати у будинку.
Крім того, не приходила, щоб забрати
свої речі, що залишилися у будинку, і
лише після подачі позову - 23.12.2013 року
відповідач забрала своє майно, але
добровільно знятися з реєстрації все
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
підтримав, попросив їх задовольнити у
Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнала частково та
пояснила, що у червні 2010 року через
сварку із позивачем, який був її
чоловіком, вона була вимушена покинути
місце проживання у будинку по АДРЕСА_1 в
м.Тростянець, так як, чоловік силою
вигнав її з помешкання, повикидав її
речі. З цього приводу у міліцію вона не
зверталась, так як мала намір
примиритися з чоловіком та вживала
відповідних заходів щодо примирення -
приходила декілька разів до
помешкання, розмовляла з чоловіком по
телефону, доглядала за їх домашніми
тваринами. Однак, у 2011 році вона
втратила інтерес до відновлення
шлюбних стосунків із ОСОБА_1, не бажала
примирятися, згодом у неї з'явилися
стосунки з іншим чоловіком, з яким вона
на даний час проживає, але шлюб не
укладений. Вона має матеріальні
претензії щодо поділу спільного майна
подружжя, так як частину її власних
речей позивач не повертає добровільно,
але до суду із таким позовом наразі не
звернулася. Відповідач підтверджує, що
у 2013 році вона отримувала листи від
позивача, у яких він пропонував їй
знятися з реєстрації, але вона
надсилала йому також листи із
пропозицією повернути їй майно, після
чого вона згодна знятися з реєстрації.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм обставини.
Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_4, сусідка позивача, показала, що
ОСОБА_1 проживали однією родиною, були
одружені, але згодом розлучилися.
Точної дати, коли відповідач покинула
місце проживання у будинку по АДРЕСА_1 у
м.Тростянець, свідок вказати не могла,
при тому пояснювала, що вже років зо три
відповідач не живе із позивачем. В
подальшому у своїх поясненнях свідок
вказувала, що ОСОБА_3 пішла від ОСОБА_1
влітку 2012 року і після того жодного
разу відповідачку біля будинку ОСОБА_1
свідок не бачила. У грудні 2013 року
свідок бачила, як відповідачка
приїздила у будинок АДРЕСА_1 по речі та
влаштувала там сварку.
Свідок ОСОБА_5, який є сусідом позивача
ОСОБА_1, у судовому засіданні також
показував, що вже років зо три як ОСОБА_3
не проживає у будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1
в м.Тростянець, точної дати переїзду в
інше місце проживання відповідача
свідок вказати не міг.
Письмовими доказами в суді також
встановлено, що ОСОБА_1 є власником
жилого будинку АДРЕСА_1 в м.Тростянець
Сумської області, що підтверджується
договором дарування від 23.12.2004 року та
реєстраційним надписом про право
власності в органах БТІ, а також
витягами з державного реєстру
правочинів, про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, технічним
паспортом на житловий будинок (а.с.12-16).
У вказаному будинку зареєстрований
позивач ОСОБА_1 з 21.10.1986 року та
відповідачка ОСОБА_3 з 20.07.1999 року, що
підтверджено будинковою книгою
Також згідно довідки Тростянецької
міської ради (а.с.7) та за відомостями
Тростянецького РС УДМС України в
Сумській області відповідачка
зареєстрована у АДРЕСА_1 (а.с.20).
Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 24.01.2013 року
шлюб між сторонами було розірвано та
рішення набрало законної сили 05.02.2013
року (а.с.41).

Як вбачається, позивач 13.02.2013 року
звертався до відповідачки з письмовим
проханням знятися з реєстрації у
будинку АДРЕСА_1 в м.Тростянець
Сумської області (а.с.4), на що
відповідачка 19.02.2013 року висунула йому
зустрічну вимогу про поділ спільно
нажитого майна подружжя (а.с.5). На лист
відповідача позивач 22.02.2013 року
надсилав листа, у якому пропонував
колишній дружині ОСОБА_3 укласти
договір оренди житлової кімнати у
будинку по АДРЕСА_1 в м.Тростянець, у
разі її відмови такий лист просив
вважати попередженням про розірвання
безстрокового договору найму
житлового приміщення і виклав свої
пропозиції щодо поділу спільного майна
подружжя (а.с.6).

Судом вживалися заходи щодо можливості
врегулювання спору мирним шляхом - а
саме відкладався розгляд справи для
отримання відповідачем її речей, що
залишилися у будинку АДРЕСА_1 в
м.Тростянець, після чого відповідач
обіцяла добровільно знятися з
реєстрації, та сторони зустрічалися за
місцем проживання позивача 23.12.2013 року,
де ОСОБА_3 забрала частину свого
рухомого майна, про що склала розписку
(а.с.42).

Однак, як встановлено поясненнями
сторін, деякі речі, належних
відповідачці - позивач не повернув,
тому вона відмовилася добровільно
звернутися до міграційної служби з
метою зняття її з реєстрації у
вказаному будинку.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1 ст.156 Житлового Кодексу УРСР
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Згідно до ч.4 ст.156 Житлового Кодексу
УРСР до членів сім'ї власника будинку
належать особи, зазначені в ч.2 ст.64
цього Кодексу. Припинення сімейних
відносин з власником будинку не
позбавляє їх права користування жилим
приміщенням.

До членів сім'ї наймача належать
дружина, їх діти, батьки ( ч.2 ст.64 ЖК
УРСР).

У судовому засіданні з пояснень сторін
встановлено, що дійсно відповідач не
проживає у будинку, належному на праві
власності позивачеві, починаючи із
періоду травня - червня місяців 2010 року.

Суду не видалося можливим встановити
обставини, за яких відповідач покинула
місце своєї реєстрації у 2010 році та
припинила шлюбні стосунки із
позивачем, оскільки доказів з цього
приводу жодна зі сторін до суду не
надали, не заперечували сторони лише
те, що між ними виникла сімейна сварка.

У даному випадку посилання відповідача
на те, що вона була саме вимушено
позбавлена можливості користуватися
житлом, не підтверджено належними і
допустимими доказами. Показами свідків
дані обставини як не спростовані, так і
не підтверджені.

Крім того, на протязі всього часу
розгляду справи по суті в суді
відповідач погоджувалася добровільно
знятися з реєстрації у будинку
позивача, якщо позивач поверне їй
майно, яке має для неї особисту
цінність, при тому вказувала, що
останні два роки вона не мала будь-яких
намірів повертатися до позивача,
примирятися з ним з метою збереження їх
шлюбу, та не мала наміру проживати за
місцем своєї реєстрації у будинку
позивача.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач була відсутньою та не
проживала у житлі, належному на праві
власності позивачеві без поважних
причин понад один рік, тому необхідно
визнати відповідача такою, що втратила
право користування жилим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1 в м.Тростянець
Сумської області.

Понесені позивачем судові витрати у
виді сплаченого судового збору у
розмірі 229 грн. 40 коп. (а.с.1) необхідно
стягнути із відповідача, відповідно до
вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш
И В:

позов задоволено повністю

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що
втратила право на користування житлом
у будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 229
грн. 40 коп. у відшкодування судового
збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через
Тростянецький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
О.С. Линник