Справа № 347/1272/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2014 року
м. Косів

Косівський районний суд,
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Мусорук
Л.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Косів цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Яворівської
сільської ради про визнання права
власності на спадкове
будинковолодіння,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду із
позовною заявою до Яворівської
сільської ради про визнання права
власності на спадкове
будинковолодіння, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід
ОСОБА_3, який при житті залишила
заповітне розпорядження стосовно
свого майна, де б воно не було і з чого б
воно не складалося дід заповів онучці
ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на все належне йому майно і у
фактичне володіння цим майном вступила
його онука ОСОБА_2, яка доглядає за
будинком та обробляє земельну ділянку
та проживає в спадковому будинку в
с.Яворів, прис.Потік, Косівського
району, Івано-Франківської області.
Оскільки вона проживає в с.Яворів,
прис.Потік, Косівського району, то
виникла необхідність оформити право
власності на спадкове майно. Однак
відсутність відомостей про власність
на дане будинковолодіння позбавляють
її такої можливості. Просить позов
задоволити.

Позивачка подала до суду заяву в
якій просить справу розглянути у її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просить їх
задоволити.

Представник відповідача подала
до суду заяву в якій просить справу
розглядати без представника
Яворівської сільської ради, позовні
вимоги визнає та незаперечує щодо їх
задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов слід задоволити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_3 петро Дмитрович все
своє майно де б воно не було і з чого б
воно не складалося заповів ОСОБА_2,
що стверджується копією заповіту від
17.02.1987., зареєстрованого в реєстрі за №5.

Згідно копій свідоцтв про смерть
вбачається, що ОСОБА_3, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до довідки виданої
виконкомом Яворівської сільської ради
від 12.12.2013р. видно, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала з 1904
року в будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Із представленої довідки
Хімчинської сільської ради видно що
господарство яке належало померлому
відноситься до суспільної групи -
колгоспники. В цьому будинку на день
смерті з спадкоємців ніхто не проживав,
померлий був зареєстрований один.

А відповідно до п.4
Перехідних положень ЦК України ( в ред.
2003 р) Цивільний Кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним Кодексом
України , положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов»язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Як встановлено ст. 17 ЗУ «Про
власність», чинного на момент
виникнення спірних правовідносин,
майно, придбане внаслідок спільної
праці членів сім'ї, є їх спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.
Майно, придбане внаслідок спільної
праці громадян, що об'єдналися для
спільної діяльності, є їх спільною
частковою власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.
Розмір частки кожного визначається
ступенем його трудової участі.

Відповідно до вимог п.6
Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995
року «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», положення статтей 17, 18
Закону «Про власність» щодо спільної
сумісної власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року). До правовідносин, що виникли
раніше, застосовується діюче на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, ще
регулювали власність цього двору, а
саме: а) право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних. Згідно зі ст.4
Постанови Верховної Ради України «Про
введення в дію Закону «Про власність»
загальні правила спадкування щодо
частки члена колгоспного двору в майні
двору застосовуються з 1 липня 1990 року.
При спадкуванні після смерті
останнього члена колгоспного двору, що
мала місце до цієї дати, частка в майні
двору, належна особі, яка вибула з
членів двору, але не втратила на неї
права на час смерті останнього члена
двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ст. 316 ЦК
України, правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст.1241 ЦК
України малолітні, неповнолітні,
повнолітні непрацездатні діти
спадкодавця, непрацездатна вдова
(вдівець) та непрцездатні батьки
спадкують незалежно від змісту
заповіту, половину частки, яка належала
б кожному з них у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка). Розмір
обов'язкової частки у спадщині може
бути зменшений судом з урахуванням
відносин між цими спадкоємцями та
спадкодавцем, а також інших обставин,
які мають істотне значення. До
обов'язкової частки у спадщинні
зараховується вартість речей
звичайної домашньої обстановки та
вжитку, вартість заповідального
відказу

Згідно роз'яснення про
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину вбачається, що ОСОБА_2
звернулася з заявою в нотаріальну
контору про прийняття спадщини, однак
оскільки відсутній документ, який би
підтверджував право власності
померлого на вищевказаний житловий
будинок то нотаріус не має можливості
оформити свідоцтво про право на
спадщину .

З довідки Коломийського МБТІ від
28.04.2014р. вбачається, що приватної
власності на будинок, що розташований в
АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Висновком про вартість об'єкта
оцінки від 09.04.2014р. стверджується, що
загальна вартість будинковолодіння в
АДРЕСА_1 становить 19180,00 грн.

Таким чином, враховуючи вище
наведене, оскільки вищевказана
спадщина являється колгоспним двором
та останній член цього двору був
померлий ОСОБА_3 який слав заповітне
розпорядження то за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2. слід визнати право
власності на спадкове
будинковолодіння, що складається з
житлового будинку загальною площею 31,8
кв.м., господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1, Івано-Франківської області.

На підставі наведеного ст.
328 ЦК України та керуючись ст.ст. 213-215,
ЦПК України, суд,-

в и р і ш и
в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
право власності на спадкове
будинковолодіння, що складається з
житлового будинку загальною площею 31,8
кв.м., господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1, Івано-Франківської області.

Рішення суду вступає в
законну силу після закінчення строку
для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до
Івано-Франківського Апеляційного суду
через Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
М.І. Крилюк