Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/5801/14-ц
Провадження № 2/644/1736/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Орджонікідзевський
районний суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді Бабенко Ю.П., за
участю секретаря - Колобнєва Р.С., за
участю сторін, представника позивача
ОСОБА_1, представника 3-ї особи -
Серікової М.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Харкові справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, 3-я особа - Орджонікідзевський
ВДВС ХМУЮ, про визначення розміру
аліментів на утримання дитини, про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, -

встановив:

В своїй позовній заяві позивач
просить суд визначити розмір аліментів
на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі в розмірі 500 грн. на
місяць. Також просить суд звільнити
його від сплати заборгованості за
аліментами, визначеної державним
виконавцем, в сумі 24837 грн. 75 коп. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що на підставі
рішення Харківського райсуду
Харківської області від 16.07.2001 року, з
нього на користь ОСОБА_4 стягнуто
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від
всіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 06.07.2001 року і до повноліття
дитини. 30.10.2003 року ОСОБА_4
запропонувала йому відмовитися від
батьківських прав щодо дочки і надати
згоду на удочеріння дочки іншим
чоловіком, на що він дав їй згоду. Після
отримання цієї згоди ОСОБА_4 написала і
нотаріально посвідчила заяву про те, що
відмовляється від отримання аліментів
на дитину та не має до нього жодних
матеріальних претензій. Після
написання цих заяв і обміну ними, вони
не спілкувалися між собою 11 років.
Тобто, за ці роки відповідачка не
пред'являла виконавчий лист про
стягнення аліментів до виконання, так
як між ними була досягнута згода на це.
В березні 2014 року від державного
виконавця він дізнався про те, що за
заявою ОСОБА_4 16.01.2014 року було відкрито
виконавче провадження державним
виконавцем про стягнення з нього
аліментів на утримання дочки і була
нарахована йому заборгованість по
сплаті аліментів за три останні роки в
сумі 24837 грн. 75 коп. Позивач вважає, що
вказані вище обставини, щодо його угоди
з ОСОБА_4, є підставою для звільнення
його від сплати заборгованості по
аліментам. Також позивач посилається
на те, що він ніде не працює, є
безробітним, не отримує дохід як
фізична особа-підприємець, уклав новий
шлюб з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, що свідчить
про зміну його сімейного і
матеріального стану. На цих підставах
також просить звільнити його від
сплати заборгованості по аліментам, та
змінити розмір аліментів, в подальшому
стягувати з нього аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 500 грн.
щомісяця. Представник позивача позовні
вимоги підтримує і обґрунтовує тими ж
обставинами і доказами, що і позивач.

Відповідачка ОСОБА_4 проти позову
заперечує посилаючись на те, що після
розірвання шлюбу з ОСОБА_8 в 2010 році і
звільненню її з роботи, вона вирішила
звернутися до виконавчої служби і
поновити стягнення аліментів з ОСОБА_3
15.01.2014 року вона подала заяву до
виконавчої служби про примусове
виконання, в якій не просила стягнути
аліменти за три роки до дня її
звернення в виконавчу службу. 31.03.2014
року вона звернулася до нотаріуса, який
посвідчив її заяву про скасування
відмови від стягнення аліментів з
ОСОБА_3

Представник 3-ї особи покладається на
рішення суду, підтвердила розмір
заборгованості за аліментами.
Пояснила, що в своїй заяві від 15.01.2014
року ОСОБА_4 не просила стягувати
аліменти за три останні роки до
звернення до виконавчої служби, таку
заборгованість за три роки вона
нарахувала за власним бажанням.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходилися у
зареєстрованому шлюбі, який розірвали
18.03.2003 року (а.с.5), мають неповнолітню
доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка
проживає з ОСОБА_4 З позивача ОСОБА_3
згідно рішення Харківського райсуду
Харківської області від 16.07.2001 року
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частини від всіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 06.07.2001
року і до повноліття дитини (а.с.7).

30.10.2003 року ОСОБА_4 запропонувала
ОСОБА_3 відмовитися від батьківських
прав щодо дочки і надати згоду на
удочеріння дочки іншим чоловіком, на що
він 30.10.2003 року дав їй згоду (а.с.6, 8, 10).
Після отримання цієї згоди ОСОБА_4
написала і нотаріально посвідчила
заяву про те, що відмовляється від
отримання аліментів на дитину та не має
до нього жодних матеріальних
претензій. Після написання цих заяв
сторони не спілкувалися між собою
більше 10 років. Тобто, за ці роки до
15.01.2014 року ОСОБА_4 не пред'являла
виконавчий лист про стягнення
аліментів до виконання, так як між ними
була досягнута згода на це. Викладене
підтверджується поясненнями сторін і
матеріалами справ. Посилання ОСОБА_4 на
те, що в останні роки вона спілкувалася
з позивачем і просила його надавати
матеріальну допомогу на утримання
доньки, оспорюється позивачем і не
підтверджено ніякими доказами.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 15.01.2014
року про примусове виконання рішення
суду про стягнення аліментів,
постановою державного виконавця
Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ
Серікової М.І. від 16.01.2014 року було
відкрито виконавче провадження за
вказаним вище рішенням суду про
стягнення аліментів і державним
виконавцем розпочато дії по його
виконанню (а.с.13-20, 21, 22-26).

Вказаним державним виконавцем з
посиланням на ч.1 ст.194 Сімейного
кодексу України були нараховані
аліменти ОСОБА_3 за останні три роки до
звернення ОСОБА_4, тобто починаючи з
01.01.2011 року і по 01.02.2014 року в загальній
сумі 24837 грн.75 коп. Разом з тим,
державний виконавець, не отримував від
ОСОБА_4 згоди і письмової заяви про
стягнення аліментів за минулі роки, а
саме за період з 01.01.2011 року по 01.02.2014
року (а.с.22-23).

Із наданих суду письмових документів
видно, що ОСОБА_3 з 28.09.2007 року вступив в
шлюб з ОСОБА_7 (а.с.9), з якою створили
сім'ю. ОСОБА_3 ніде не працює. Із довідки
(а.с.11) видно, що ОСОБА_3 у центрі
зайнятості на обліку не перебуває.
Згідно довідки податкових органів
(а.с.12) ОСОБА_3 доходів від
підприємницької діяльності не має. Із
пояснень ОСОБА_3, які не спростовані
відповідачкою по даній справі, видно,
що він має мінливий дохід. Таким чином,
на підставі даних сторонами пояснень і
наданих сторонами доказів судом
встановлено, що сімейний стан ОСОБА_3
змінився і що він має нерегулярний,
мінливий дохід.

Згідно ч.2 і 3 ст.197 Сімейного кодексу
України за позовом платника аліментів
суд може повністю або частково
звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв'язку з його тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення. Суд може звільнити
платника аліментів від сплати
заборгованості, якщо буде встановлено,
що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

З'ясовуючи питання щодо причин, з
яких ОСОБА_4 лише 15.01.2014 року звернулася
до виконавчої служби з заявою про
примусове виконання рішення суду,
остання пояснила, що дійсно 30.10.2003 року
вона запропонувала ОСОБА_3 відмовитися
від батьківських прав щодо дочки і
надати згоду на удочеріння дочки іншим
чоловіком, на що він дав їй згоду. Після
отримання цієї згоди ОСОБА_4 написала і
нотаріально посвідчила заяву про те, що
відмовляється від отримання аліментів
на дитину та не має до нього жодних
матеріальних претензій. Після
написання цих заяв і обміну ними, вони
тривалий час не спілкувалися. Тобто, за
ці роки вона не пред'являла виконавчий
лист про стягнення аліментів до
виконання, так як між ними була
досягнута згода на це. Вказані
обставини підтвердив в судовому
засіданні і позивач ОСОБА_3
Відповідачка ОСОБА_4 також пояснила, що
змінила свою думку щодо аліментів
після того, як у 2010 році було розірвано
шлюб з ОСОБА_8, а також після того, як її
було звільнено з роботи, її
матеріальний стан змінився. Також
вказала на те, що не знає, де подівся
виконавчий лист і вона отримувала його
дублікат.

Відповідачка ОСОБА_4 не надала суду
доказів, які б свідчили про поважність
причин непред'явлення нею виконавчого
листа до виконання в період до 15.01.2014
року, хоча відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Також суд враховує, що
пояснення ОСОБА_4 щодо причин
непред'явлення нею виконавчого листа
до виконання, не заслуговують на увагу
з точки зору поважності цих причин.

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що ОСОБА_4 без поважної причини
не пред'явила виконавчий лист до
виконання, а тому згідно ч.3 ст.197 СК
України це є підставою для звільнення
ОСОБА_3 від сплати заборгованості по
аліментам з 01.01.2011 року до 14.01.2014 року.

Крім того, заборгованість по
аліментам в зазначений період виникла
у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не знав про
бажання ОСОБА_4 отримувати аліменти з
01.01.2011 року. ОСОБА_4 не зверталася до
нього з вимогами про виплату аліментів.
ОСОБА_3 вважав, що їх угода, укладена в
2003 році щодо відмови стягувачки від
стягнення аліментів, є чинною. Сторони
по справі після 2003 року не спілкувалися
між собою, ОСОБА_3 вважав, що дитина
усиновлена іншою особою. Вказані вище
обставини мають істотне значення, а
тому враховуються судом. Крім того, за
цей час змінився сімейний стан ОСОБА_3,
його матеріальний стан, що також є
обставиною, що має істотне значення. Ці
обставини є підставою для звільнення
ОСОБА_3 згідно ч.2 ст.197 СК України від
сплати заборгованості за аліментами з
01.01.2011 року до 14.01.2014 року.

З урахуванням викладеного суд
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_3 в
частині звільнення його від сплати
заборгованості за аліментами,
визначеної державним виконавцем, за
період з 01.01.2011 року до 14.01.2014 року.

В частині звільнення ОСОБА_3 від
сплати заборгованості за аліментами на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за період з 15.01.2014 року по 31.01.2014 року
включно суд відмовляє, бо 15.01.2014 року
ОСОБА_4 звернулася до виконавчої служби
з заявою про примусове виконання
рішення суду про стягнення аліментів.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим кодексом.

З ОСОБА_3 аліменти були стягнуті в
розмірі ? частини від всіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 06.07.2001
року. За цей час змінився сімейний і
матеріальний стан ОСОБА_3 Він створив
нову сім'ю, офіційно ніде не працює, має
незначні і нерегулярні заробітки, його
дохід є мінливим.

З урахуванням викладеного, вимог
ст.184 Сімейного кодексу України, суд
визначає розмір аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі, а не в частці до заробітку
(доходу), як це було визначено раніше.

Визначаючи розмір аліментів, які
будуть стягуватися з ОСОБА_3 на
утримання дочки, суд враховує вимоги
ст..182 Сімейного кодексу України,
враховує прожитковий мінімум на дитину
відповідного віку, і визначає розмір
аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в
розмірі 660 грн. щомісячно до досягнення
дочкою повноліття. При цьому суд
враховує, що прожитковий мінімум для
дитини від 6 до 18 років з 01.07.2014 року
складає 1320 грн. Батьки зобов'язані
забезпечити дитині такий прожитковий
мінімум. З урахуванням того, що
половину такого мінімуму дитині
повинна забезпечити мати, суд і
визначає розмір аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_3 в сумі 660
грн.

Відповідно до ст..191 Сімейного
кодексу України аліменти у розмірі 660
грн. щомісячно ОСОБА_3 повинен
сплачувати позивачці з дня звернення
до суду з даним позовом, тобто з 13.06.2014
року.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 215,
367 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 194, 197
Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати
заборгованості за аліментами на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
період з 01.01.2011 року до 14.01.2014 року
включно.

В частині звільнення ОСОБА_3 від
сплати заборгованості за аліментами на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за період з 15.01.2014 року по 31.01.2014 року
включно, - ВІДМОВИТИ.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Харкова, на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 660 гривень
щомісяця, починаючи з 13.06.2014 року й до
досягнення дитиною повноліття.

Припинити з 13.06.2014 року стягнення
аліментів з ОСОБА_3 на підставі рішення
Харківського райсуду Харківської
області від 16.07.2001 року.

Рішення в частині стягнення
аліментів за 1 місяць підлягає
негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана в апеляційний суд
Харківської області через
Орджонікідзевський районний суд
м.Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ: