Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
с.м.т. Новотроїцьке

Новотроїцький районний суд
Херсонської області в складі:

Головуючого судді -
Бугрименка В.В.

при секретарі -
Голумбієвській С.Ф.

позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача -
Гірич Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства

"Теплоогарьовське", відділ
Держземагенства у Новотроїцькому
районі Херсонської

області про визнання додаткового
договору оренди землі недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом посилаючись на те, що
являється власником земельної ділянки
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 4,73 га., яка розташована на
території Сергіївської сільської ради
Новотроїцького району. 1 жовтня 2007 року
між нею та відповідачем було укладено
договір оренди вказаної земельної
ділянки, який 10 січня 2008 року
зареєстровано у Новотроїцькому
відділені Херсонської регіональної
філії центру ДЗК. Перед закінченням
строку оренди, вона повідомила
відповідача про небажання
переукладати чи продовжувати дію
договору. 17 листопада 2012 року
відповідач повідомив її що 1 лютого 2011
року між агрофірмою "Теплоогорьовське"
та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про
продовження строку договору на 10 років,
а саме до 10 січня 2023 року. Вказала, що
зазначений додатковий договір вона не
підписувала, відповідач шляхом обману
схилив її підписати чисті аркуші
паперу, буцім то для укладення договору
на отримання 2 га. землі на 10 років для
вирощування баштанних культур, після
чого, у вказані підписані нею аркуші
вніс текст додаткової угоди.
Посилаючись на ст. 230 ЦК України просила
визнати додаткову угоду до договору
оренди від 1 лютого 2011 року укладену між
нею та відповідачем недійсною.
Зобов'язати відділ Держземагенства у
Новотроїцькому районі скасувати
державну реєстрацію вказаної
додаткової угоди.

В судовому засіданні позивачка
заявлені позовні вимоги підтримала з
підстав викладених у позовній заяві,
просила позов задовольнити.

Представник відповідача - ПОСП "
Теплоогорьовське" позов не визнала з
підстав його необґрунтованості та
недоведеності, просила в задоволенні
позову відмовити.

Представник відділу
Держземагенства у Новотроїцькому
районі в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, подав
заяву в якій просить розглянути справу
без їх участі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому
засіданні дав показання, що був
присутнім на зборах під час укладення
додаткових угод між ПОСП "
Теплоогорьовське" та громадянами.
Особисто він ніяких договорів не
підписував, оскільки не має власної
землі. Чи підписувала позивачка
договір або чисті аркуші паперу не
знає, оскільки не бачив вказаних дій.

Свідок ОСОБА_4 дала показання, що
працює бухгалтером у відповідача, під
час зборів вона бачила, як позивачка
особисто підписала додаткову угоду про
продовження строку оренди.

Свідок ОСОБА_5 дав аналогічні
показання.

Заслухавши пояснення позивачки
представника відповідача, показання
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши
матеріали цивільної справи, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.93 Земельного
кодексу України право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

Зі змісту ч.1 ст. 14
Закону України "Про оренду землі"
вбачається, що договір оренди землі
укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.207
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
стороною (сторонами).

Частиною 3, 5 статті 203 ЦК
України передбачено, що волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
являється власником земельної ділянки
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 4,73 га., яка розташована на
території Сергіївської сільської ради
Новотроїцького району, вказана
обставина підтверджується державним
актом на право власності на землю серії
ХС №031352. 1 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та
приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
"Теплоогарьовське" укладено договір
оренди вказаної земельної ділянки
строком на п'ять років. 10 січня 2008 року
зазначений договір зареєстровано у
Новотроїцькому відділені Херсонської
регіональної філії центру ДЗК. 1 лютого
2011 року між ОСОБА_1 та ПОСП "
Теплоогорьовське" на підставі
додаткової угоди внесено зміни до вище
вказаного договору оренди від 1 жовтня
2007 року укладеного між зазначеними
особами. Додаткову угоду зареєстровано
у Новотроїцькому відділені
Херсонської регіональної філії центру
ДЗК 20 липня 2012 року.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

За таких обставин, правочин може
бути визнаний вчиненим під впливом
обману у випадку навмисного
цілеспрямованого введення іншої
сторони в оману щодо фактів, які
впливають на укладення правочину.
Ознакою обману, є умисел: особа знає про
наявність чи відсутність певних
обставин і про те, що друга сторона,
якби вона володіла цією інформацією, не
вступила б у правовідносини, невигідні
для неї. Обман також має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Ні у позовній заяві, ні у
поясненнях наданих суду, позивачка не
зазначила, які саме обставини могли
перешкодити укладанню додаткової
угоди до договору оренди і які
відповідач замовчував при його
укладенні. Вказані обставини судом
також не встановлені.

Підписання чистих аркушів паперу, як
стверджує позивачка, не є правочином
вчиненим під впливом обману в
розумінні положень ст.230 ЦК України.

Оскільки згідно вимог ч.1 ст.11, ч.1
ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб
які беруть участь у справі і кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд, з врахуванням вище викладеного,
приходить до висновку, що в задоволенні
позову має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 15, 59, 60, 61, 88, 209,
213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.203, 204,
207, 215, 230, 638 ЦК України, ст.14 Закону "Про
оренду землі" від 6 жовтня 1998 року, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Новотроїцький районний суд
Херсонської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
В.В. Бугрименко