Номер провадження № 22-ц/785/108/14
Головуючий у першій інстанції Жигулін
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ізмаїльського районного суду Одеської
області від 26 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів,-

встановила:

У жовтні 2013 року позивачка звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у сумі по 750 грн. на кожну
дитину.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що відповідач є батьком дітей, але
матеріальної допомоги не надає, діти
знаходяться на її утриманні, а оскільки
у відповідача постійної роботи не має,
то просила стягнути аліменти у твердій
грошовій сумі.

Рішенням Ізмаїльського районного суду
Одеської області від 26 листопада 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3 подала до суду апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу задовольнити, з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачка не надала
суду доказів, які б визначали розмір
доходу відповідача, а оскільки
матеріали справи не містять відомості
щодо матеріального становища
відповідача, то суд дійшов висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позову.

Однак колегія суддів не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції, оскільки висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи, суд неправильно застосував
норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі», рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства відповідно до
статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Рішенням Ізмаїльського районного суду
Одеської області від 26 листопада 2013
року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи та не
спростовується сторонами, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 знаходяться у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_2, що було видане
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Ізмаїлу Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 692
(а.с.3).

Сторони мають двох неповнолітніх дітей
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвами про народження (а.с.4-5).

Позивачка зазначила, що діти
знаходяться на її утриманні,
відповідач матеріально не допомагає.

З довідки Матросівської сільської ради
вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їх діти
проживають в АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд
при визначенні розміру аліментів
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Основним доводом відмови у задоволенні
позову, суд першої інстанції зазначив
ненадання позивачкою доказів, які б
визначали розмір доходу відповідача,
але такий висновок суду є
необґрунтованим та таким, що не
заслуговує на увагу, оскільки це не
може бути підставою для відмови у
задоволенні позову.

Посилання відповідача на те, що він не
працює та у нього не має можливості
сплачувати аліменти (а.с.13), колегія
суддів також до уваги не приймає,
оскільки в матеріалах справи відсутні
будь-які докази неможливості
працевлаштування відповідача.

Крім того, в суді апеляційної інстанції
відповідач пояснив, що він є
працездатною особою та на даний час має
мінливий заробіток, але не може
сплачувати аліменти на дітей у розмірі
1500 грн..

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Колегія суддів дійшла висновку, що
зазначені обставини судом першої
інстанції при ухвалені рішення не були
враховані.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
оскільки відповідачем не було надано
довідку про доходи, то з нього
необхідно стягнути аліменти на
утримання дітей по 500 грн. на кожного.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції є незаконним,
необґрунтованим та підлягає
скасуванню з ухваленням по справі
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_4 на користь держави підлягає
стягненню судовий збір за розгляд
справи у суді першої та апеляційної
інстанціях у сумі 344,10 грн.(229,4 + 114,7).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1
п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Ізмаїльського районного суду Одеської
області від 26 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів задовольнити
частково.

Рішення Ізмаїльського районного суду
Одеської області від 26 листопада 2013
року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн.
щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2013 року,
тобто з дня звернення з позовом до суду,
і до ІНФОРМАЦІЯ_5 року, тобто до
досягнення дитиною повноліття, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 500 грн.
щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2013 року,
тобто з дня звернення з позовом до суду,
і до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, тобто до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у сумі 344,10 грн..

Рішення колегії судів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути
оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко