АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 761/6791/14
Головуючий у 1-ій інстанції -
Апеляційне провадження №
22-ц/796/8106/2014 Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого - судді
Музичко С.Г.,

суддів:
Кравець В.А., Семенюк Т.А.,

при секретарі
Круглику В.В.

за участі: представника позивача
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29.04.2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до Київської міської
ради, третя особа: Державне
підприємство - Український державний
інститут по проектуванню підприємств
рибного господарства і промисловості
«Укррибпроект» про визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна за
набувальною давністю

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 29.04.2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання
права власності на об'єкт нерухомого
майна за набувальною давністю,
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник позивача ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати і
ухвалити нове про визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна за
набувальною давністю. Зазначає, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 просив задовольнити
апеляційну скаргу в повному обсязі.
Відповідач КМР та третя особа ДП -
Український державний інститут по
проектуванню підприємств рибного
господарства і промисловості
«Укррибпроект», в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили, про
дату та час розгляду справи
повідомлені належним чином (а.с. 91,92), що
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи за їх
відсутності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених в суді першої інстанції
вимог, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
відсутності підстав для задоволення
вимог позивача щодо визнання права
власності на квартиру в порядку
набувальною давності, визначеному у
ст. 344 ЦК Українипорядку, оскільки
позивач обрала невірний спосіб захисту
своїх цивільних та інтересів.

Колегія суддів погоджується з
рішенням суду першої інстанції з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність), якщо
інше не встановлено цим Кодексом. Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Умовою набуття права власності на
житло за набувальною давністю є
добросовісне заволодіння майном на
законних підставах. Цій умові
відповідають випадки, коли володілець
не знав і не міг знати про те, що володіє
чужим житлом, не знав про обставини, у
зв'язку з якими виникло володіння чужим
майном і які не залишали сумніву в
правомірності набуття майна.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 з 17.07.2006 року по 31.03.2010 року
працювала в ДП Український державний
інститут по проектуванню підприємств
рибного господарства і промисловості
«Укрриббпроект» на посаді заступника
головного бухгалтера.

Відповідно до копій довідок форми № 3,
позивач зареєстрована у кімнаті
АДРЕСА_1 з 26.01.2001 року(а.с.9).

Громадяни, на яких поширюється дія
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» мають
право на приватизацію житлових
приміщень у гуртожитках, які
перебувають у власності
територіальних громад і можуть бути
приватизовані.

На письмове звернення позивача до
відповідача від 11.05.2011 р. щодо
приватизації кімнати в гуртожитку,
остання не отримала відповіді (а.с. 23-24).

При вирішені спору, суд першої
інстанції вірно застосував до спірних
правовідносин Закон України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» як спеціальний.

Приватизація житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється відповідно
до цього Закону з урахуванням
особливостей, визначених Законом.

Таким чином, обраний позивачем спосіб
захисту цивільного, шляхом визнання
права власності за набувальною
давністю є помилковим, тому суд дійшов
цілком обґрунтованого та законного
висновку про відмову у позові.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає вимогам закону, суд повно і
об'єктивно з'ясував дійсні обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін зібраними у справі доказами,
яким дав належну правову оцінку і
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі, не
вбачається.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 29.04.2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді