Справа № 316/3346/13-ц
Провадження № 2/316/122/14
Енергодарський міський суд
у складі: головуючого судді:
розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
ОСОБА_1, від імені яких на підставі
договору діє адвокат ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовною заявою, у якій
просить: стягнути з ОСОБА_2 ? частину
сплачених грошових коштів за надані
комунальні послуги, комунальним
підприємством «Підприємство
комунальної власності» Енергодарської
міської ради в сумі 3 283,18 грн. та
Комунальним підприємством «Виробничий
комбінат тепло-водоканал» в сумі 2 818,38
У зв'язку з вищевикладеним просить
задовольнити позов в повному обсязі.
судове засідання представник
позивача ОСОБА_3 не з'явився надавши
суду заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись доводи та
обґрунтування викладені в позовній
заяві, а також на докази, що містяться в
матеріалах справи просить позов
задовольнити. Проти винесення заочного
рішення не заперечував.

В судове засідання відповідач не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно у належній формі (а.с. 25, 26).

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України
в даному випадку суд ухвалює заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, оскільки позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. Згідно
ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має
відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним,
чином, або причину неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на
підставі наявних й даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Дослідивши наявні у справі
докази, з'ясувавши обставини, на які
посилався позивач, як на підставу
вимог, допустимість, достовірність
кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок наявних
у справі доказів у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, між
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено шлюб,
про що ВРАЦС Енергодарського МУЮ
Запорізької області в книзі реєстрації
шлюбів було зроблено відповідний запис
та видано свідоцтво про шлюб. Рішенням
Енергодарського міського суду
Запорізької області шлюб було
розірвано, про що 29.01.2009р. ВРАЦС
Енергодарського МУЮ Запорізької
області в Книзі реєстрації розірвань
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за №12 та 09.04.2009 видано свідоцтво
про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 (а.с.
6).

За час перебування у шлюбі, 12.06.2003р.
сторони придбали (за договором міни)
квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира
знаходиться в спільній частковій
власності сторін по ? частки що
підтверджується витягом про
реєстрацію прав власності за №189 (а.с. 9).

30.09.2010р. ОСОБА_1. було укладено договір
про надання послуг з комунальним
підприємством Комунальним
підприємством «Виробничий комбінат
тепло-водоканал» та «Підприємство
комунальної власності» Енергодарської
міської ради (а.с.7,8).

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 протягом
трьох років а саме з 01.11.2010р. по 01.04.2013р.
не сплачувала за комунальні послуги,
хоча фактично їх отримувала,
утворилась заборгованість перед КП
«ПКВ» ЕМР в сумі 3 283,18 грн. та перед КП
«ВК «ТВК» в сумі 2 818,38 грн.

В наслідок чого, 16.09.2013р. Енергодарським
міським судом Запорізької області
видано судовий наказ №316/2418/13-ц про
стягнення солідарно з позивача та
відповідача на користь КП «ПКВ» ЕМР
заборгованості за надані послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій в сумі 3 283,18
грн., та судовий збір в розмірі 114,70 грн
(а.с. 12).

22.10.2013р. ОСОБА_1 погашено суму
заборгованості за судовим наказом
(а.с.13).

Крім того, з метою уникнення подальших
судових позовів від КП «ВК «ТВК» ОСОБА_1
сплатив заборгованість в сумі 3784,27 та
01.11.2013р. в сумі 299,68 грн (а.с. 14).

Відповідно до вимог ст.322 ЦК України,
«власник зобов'язаний утримувати
майно, що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом».

Частиною першою ст.1 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлено, що «комунальні послуги -
результат господарської діяльності,
спрямованої на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведення, газо- та
електропостачання, опалення, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому
законодавством».

Відповідно до вимог ст.179 ЖК України,
«Користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України».

Відповідно до вимог ст.64 ЖК Української
РСР, «Члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Згідно зі ст.156 ЖК України, «Повнолiтнi
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) i прибудинкової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються в
судовому порядку».

Відповідно до ст.360 ЦК України,
«Співвласник відповідно до своєї
частки у праві спільної часткової
власності зобов'язаний брати участь у
витратах на управління, утримання та
збереження спільного майна, у сплаті
податків, зборів (обов'язкових
платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном».

Відповідно до положень ст.526 ЦК України,
«Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та інших актів цивільного
законодавства».

Також, в ст.614 ЦК України закріплено, що
«Особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом».

Згідно з ч.2 ст.615 ЦК України,
«Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання».

Таким чином, приймаючи до уваги те, що
ОСОБА_1 були виконані зобов'язання по
сплаті комунальних послуг самостійно
та в повному обсязі, позивач має право
вимагати компенсацію за понесені ним
витрати в розмірі ? від сплачених ним
коштів.

Виходячи з вищезазначеного, суд
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11, 88, 174, 212,
214-215,224-227,294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3
683,56 грн. - в рахунок компенсації частини
витрат понесених ним з оплати вартості
комунальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
229,40 грн.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів після отримання ним копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О. О. Наумов