Справа № 509/264/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В., за участю
позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2
та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Овідіополь, Одеської
області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
третя особа: Публічне Акціонерне
Товариство « Марфін Банк»

про встановлення факту проживання
однією сім'єю та поділ спільного
сумісного майна подружжя, суд,-

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2014 року до
Овідіопольського районного суду
Одеської області надійшла вищевказана
позовна заява, яка була уточнена
відповідно до ст. 31 ЦПК України, в якій
позивачка вказала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
будучі поза шлюбом в період з 2002 року
фактично спільно проживали за однією
адресою, мали пов'язаний спільний побут
та взаємні права та обов'язки, як
відносно себе та спільної дитини. Під
час сумісного проживання вони придбали
садовий будинок з господарчими
будівлями та спорудами та земельну
ділянку, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

В зв'язку з чим просить суд,
встановити факт перебування у
фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з 2002 року. Поділити спільне
майно набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час
спільного проживання однією сім'єю.
Виділити у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2
у приватну власність в рівних частках
садового будинку та земельної ділянки,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свою позовну заяву та
просила її задовольнити в повному
обсязі

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник позовну заяву позивачки
визнали та не заперечували проти її
задоволення.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовну заяву позивачки
визнала та не заперечувала проти її
задоволення, але в подальшому до суду
не з'явилася.

Третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору в
судове засідання не з'явилася, хоча
була повідомлена своєчасно належним
чином, причини не явки суду не відомі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі
суд вважає можливим задовольнити позов
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ч.1 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку.

Відповідно до ст. 69 ч.1 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ст. 74 ч.1 СК України
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім»єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
будучі поза шлюбом в період з 01.01.2004
року по 30.12.2011 р. фактично спільно
проживали за однією адресою, мали
пов'язаний спільний побут та взаємні
права та обов'язки, як відносно себе та
спільної дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження дитини серією НОМЕР_1 видане
Другим відділом реєстрації актів
цивільного стану Приморського
районного управління юстиції м. Одеси
видане 29 січня 2004 року, актовий запис №
82, фотознімками, особистою карткою
працівника видану на ім'я ОСОБА_1,
довідкою СОГ « Автомобіліст», за вих. №
52 від 12.05.2014 року, поясненнями сторін та
свідка ОСОБА_4, з яких видно, що сторони
проживали як сім»я та займались
утриманням та вихованням дитини.

Виходячи з вищевказаного, суд
приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відповідно до ст. 3 СК України
склалась сім»я, яка в період з 01.01.2004
року по 30.12.2011 рік спільно проживали,
але не перебуваючи у шлюбі між собою.

Позивачка просить установити
факт проживання однією сім»єю з 2002 року
по час постановлення рішення.

Сімейний Кодекс України набрав
чинності з 01.01.2004 року до набрання
чинності Сімейного кодексу України
дані правовідносини діючим
законодавством не передбачались. 30
грудня 2011 року відповідач ОСОБА_2 уклав
шлюб з іншою особою, відповідно до ст. 25
СК України, жінка та чоловік можуть
одночасно перебувати лише в одному
шлюбі. Виходячи з цього суд вважає, що
позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
проживали однією сім»єю без укладання
шлюбу в період з 01 січня 2004 року по 30
грудня 2011 року, проживання в інший
період є безпідставним.

04 червня 2008 року відповідно до
договору дарування ОСОБА_2 набув у
власність садовий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, даний
договір дарування був посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 04
червня 2008 року та зареєстровано в
реєстрі за № 1830.

04 червня 2008 року відповідно до
договору дарування ОСОБА_2 набув у
власність земельну ділянку, загальною
площею 0,0622 га., цільове призначення для
ведення садівництва, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1, даний договір
дарування був посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 04 червня
2008 року та зареєстровано в реєстрі за №
1833.

Під час шлюбу відповідач ОСОБА_2
отримав у власність вищевказане
нерухоме майно. Позивачка ОСОБА_1 та
відповідачка ОСОБА_4 стверджують, що
дане майно було набуте під час шлюбу та
його вартість істотно була збільшена
внаслідок трудових та грошових затрат
подружжя, а тому суд приходить до
висновку, що вищевказане нерухоме
майно відносно до ст. 60 та ст. 62 СК
України є спільною сумісною власністю
подружжя.

Вартість вищевказаного садового
будинку складає 226 097 гривень, вартість
земельної ділянки складає 181 189
гривень 94 коп., що сторонами не
оскаржується та підтверджується
документально.

У разі поділу нерухомого майна, що
є об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
сторін є рівними, а тому відповідно до
ст. 70 та 74 СК України вимоги позивачки
про виділення ? частки права приватної
власності на вищевказане нерухоме
майно є обґрунтованим.

Під час спільного проживання
відповідач ОСОБА_2 уклав договір
іпотеки на вищевказане нерухоме майно
з Публічним Акціонерним Товариством «
Марфін Банк», але укладання договору
іпотеки та накладення обтяження під
час укладання не можуть бути
перешкодою у розгляді та захисту
правовідносин, які виникли з сімейних
правовідносин між сторонами.

При поданні позову позивачка
сплатила судовий збір у розмірі 3514 грн.
70 коп., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивачки ОСОБА_1 підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 1700
гривень. Відповідачку ОСОБА_4 звільнити
від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,121,214 ЦПК
України, ст. 60,69,70, 74 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов про встановлення факту
проживання однією сім'єю та поділ
спільного сумісного майна подружжя -
задовольнити.

Встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.01.2004 року
по 30 грудня 2011 рік.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право приватної власності на ? частину
садового будинку з господарчими
будівлями та спорудами загальною
площею 117,6 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, розташований на
земельній ділянці розміром 0,0622 га., яка
є приватною власністю, вартістю 226 097
гривень.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
право приватної власності на ? частину
садового будинку з господарчими
будівлями та спорудами загальною
площею 117,6 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, розташований на
земельній ділянці розміром 0,0622 га., яка
є приватною власність, вартістю 226 0 97
гривень.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
право приватної власності на ? частину
земельної ділянки площею 0,622 га цільове
призначення для ведення садівництва,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 181 189 гривень 94 коп.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
право приватної власності на ? частину
земельної ділянки площею 0,622 га.,
цільове призначення для ведення
садівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, вартістю 181 189 гривень 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1700 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Овідіопольського райсуду Одеської
області протягом 10 днів з оголошення
рішення.

Суддя: П. Л. Кириченко