Номер провадження: 22-ц/785/5935/14
Головуючий у першій інстанції Грубіян
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Таварткіладзе О.М.,
Троїцької Л.Л.,

секретаря Швець В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Ізмаїльський
морський торговельний порт" на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 29 травня 2013 року, в
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства "Ізмаїльський
морський торговельний порт" про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, -

встановила;

22.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовними вимогами, в яких просив
стягнути з відповідача на його користь
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені та судові
витрати, посилаючись на те, що наказом
№1023 від 16.10.2012 року з 05.10.2012 року він був
звільнений з роботи у зв'язку з виходом
на пенсію по інвалідності, але повний
розрахунок при звільненні не отримав.
Позивачу не була виплачена матеріальна
допомога в зв'язку з виходом на пенсію у
розмірі 57485 грн. 88 коп., яка рішенням
Ізмаїльського міськрайсуду від 15.01.2013
року була стягнута на його користь.
Позивач просив задовольнити його
вимоги в порядку ст.116,117 КЗпП України.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав вказуючи, що наказом
№1023 від 16.10.2012 року позивачу належало
виплатити одноразову грошову допомогу
у розмірі 57485 грн. 88 коп. за умови, що в
наявності будуть грошові кошти та буде
виплачена заборгованість на
підприємстві з виплати заробітної
плати.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 29 травня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені
у повному обсязі. Суд стягнув з ДП
«Ізмаїльський морський торгівельний
порт» на користь позивача середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні у розмірі 28705 грн. 86 коп.,
та судовий збір на користь Держави у
розмірі 287 грн. 05 коп..

В апеляційній скарзі ДП «Ізмаїльський
морський торгівельний порт» просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову посилаючись на те,
що виплата одноразової допомоги
повинна бути проведена лише після
повного погашення заборгованості на
підприємстві з виплати заробітної
плати. Оскільки така заборгованість не
погашена, правових підстав для виплати
позивачу матеріальної допомоги у
апелянта не було. Крім того,
матеріальна допомога не є заробітною
платою, а тому вимоги закону про
виплату належних працівникові сум при
звільненні з роботи в такому випадку не
застосовуються.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав;

За правилами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з того, що
нарахована одноразова допомога при
виході на пенсію позивачу не виплачена
підприємством без поважних причин.
Тому підлягають стягненню з ДП "ІЗМТП"»
на користь позивача середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні, оскільки така затримка
виникла з вини відповідача.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають нормам
матеріального і процесуального права.

За положеннями ст.44 КЗпП України,
вихідна допомога виплачується при
припиненні трудового договору з
підстав, зазначених у п.6ст.36 та пп.1,2 і
6ст.40 цього Кодексу; у разі звільнення
або вступу на військову службу,
направлення на альтернативну
(невійськову) службу (п.3ст.36); при
розірванні трудового договору
внаслідок порушення власником або
уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору

За змістом ст.ст.116,117 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. В разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Середній заробіток працівника
визначається відповідно до ст. 27 ЗУ "Про
оплату праці" за правилами,
передбаченими Порядком обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995року №
100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз.3п.2
Порядку, середньомісячна заробітна
плата за час вимушеного прогулу
працівника обчислюється виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці роботи, що передують події, з
якою пов'язана виплата, тобто, що
передують дню звільнення працівника з
роботи.

Тобто підставою для відповідальності
власника за затримку розрахунку при
звільненні є, по-перше, факт порушення
власником строків розрахунку при
звільненні ( ст. 116 КЗпП України) та,
по-друге, вина власника.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач був звільнений з роботи 05.10.2012
року. При звільненні йому не була
виплачена матеріальна допомога в
зв'язку з виходом на пенсію у розмірі
57485 грн. 88 коп., яка рішенням
Ізмаїльського міськрайсуду від 15.01.2013
року була стягнута на його користь.

За період затримки розрахунку при
звільненні позивача з роботи, а саме за
період 05.10.2012 року по 29.05.2013 року
підлягає сплаті грошова сума у розмірі
28705 грн. 86 коп..

Відповідач не заперечує проти
визначеного позивачем розміру
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при його звільненні з
роботи за період часу з 05.10.2012 року по
29.05.2013 року, але посилається на те, що
вини підприємства у виплаті
матеріальної допомоги немає, оскільки
у зв'язку зі зменшенням
вантажопереробки на підприємстві
впали доходи, з яких виплачувалася
заробітна плата. У зв'язку з цим
підприємство скорочувало чисельність
працівників, та встановлювало неповний
робочий тиждень, що підтверджується
наданими наказами від 12.06.2012 року, 12.07.2012
року, від 21.09.2012 року, від 22.01.2013 року.
Крім того, умовою нарахування та
виплати позивачу матеріальної
допомоги в зв'язку з виходом на пенсію
була відсутність заборгованості з
виплати заробітної плати. Оскільки
така заборгованість існує,
підприємство не має можливості
виплатити ОСОБА_2 нараховану грошову
допомогу.

Колегія суддів визнає, що зазначені
відповідачем причини, з яких позивачу
не була виплачена матеріальна допомога
та умова нарахування та виплата цієї
допомоги, яка вказана у наказі №1023 від
16.10.2012 року не є поважною причиною
затримки розрахунку при звільненні
позивача з роботи.

З огляду на те, що у суді апеляційної
інстанції були досліджені питання про
наявність вини відповідача у невиплаті
ОСОБА_2 розрахунку при звільненні, і
колегією суддів встановлена вина ДП
"Ізмаїльський морський торговельний
порт" у затримці розрахунку при
звільненні, рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
оскільки відповідає нормам
матеріального і процесуального права.

З відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заробітна плата за
затримку розрахунку при звільненні у
розмірі, визначеному судом першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
висновків суду першої інстанції не
спростовують, та не містять правових
підстав, передбачених ст.309 ЦПК України,
для скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про відмову позивачу в задоволенні
позову. У відповідності до ст.3 Закону
України «Про працю», одноразова
матеріальна допомога у зв'язку з
виходом на пенсію за віком, призначена
позивачу ДП «ІМТП» згідно з
положеннями колективного договору між
адміністрацією та профспілковим
комітетом порту на 2010-2014 роки є
додатковою заробітною платою, виплата
якої здійснюється у строки,
встановлені ст.116 КЗпП України.

Посилання апелянта на те, що одноразова
допомога у зв'язку з виходом на пенсію
за віком згідно з п.5.1.41 Колективного
договору на 2010-2014 роки не повинна
виплачуватися позивачу у зв'язку з
наявністю заборгованості з виплати
заробітної плати працівникам
підприємства не відповідають нормам
матеріального права, якими
врегульовані питання виплати
заробітної плати та грошових сум при
звільненні працівника з роботи при
виході на пенсію.

Відповідно до ст.16 КЗпП України, умови
колективного договору, що погіршують
порівняно з чинним законодавством і
угодами становище працівників є
недійсними. Тому наявність
заборгованості з виплати заробітної
плати працівникам підприємства не може
служити підставою для звільнення
відповідача від своєчасної сплати
належної працівникові заробітної
плати.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Ізмаїльський морський
торговельний порт» - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 29 травня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення, та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе