Провадження № 2/235/1291/14
Єдиний унікальний № 235/2992/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 липня 2014р. Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді
Стоілової Т.В.,

при секретарі
Ковальовій В.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Красноармійська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В
И Л А:

20.05.2014р. до суду надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування
майна з незаконного володіння.

В обґрунтування зазначених вимог
позивачка зазначила, що з 27 вересня 1997
року знаходилась в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. Від даного
шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Фактичні шлюбні відносини з
відповідачем припинені з грудня 2013
року. Вони мешкають разом, але спільне
господарство не ведеться.

31.07.2008 року було придбано автомобіль LIFAN
520 LX, 2007р. випуску сірого кольору,
держномер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, який
зареєстрований в РЕВ м.
Красноармійська на її ім»я. Автомобіль
було придбано за її власні кошти, на
підставі кредитного договору DN81АR18990329
від 29.02.2008 року. Відповідач з її дозволу
користується зазначеним автомобілем,
він неодноразово порушував правила
дорожнього руху при користуванні
автомобілем, його було притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Після розірвання шлюбу між ними з
відповідачем, склалися неприязні
відносини. В квітні 2014 року вона
звернулася до відповідача, з проханням
повернути її майно - автомобіль, але
відповідач відмовився від цього. Вона
неодноразово на протязі місяця
зверталася до відповідача та просила
повернути їй автомобіль, але
відповідач відмовляється повернути їй
її майно, не пояснюючи причину.

Позивач вважає, що відповідач,
самовільно користуючись її майном,
порушує її права як власника, вона
позбавлена права на свій розсуд
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним їй майном.

Враховуючи викладене, позивачка
просить суд зобов'язати ОСОБА_3
повернути їй майно - автомобіль LIFAN 520 LX,
2007р. випуску сірого кольору, держномер
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її адвокат ОСОБА_2 повністю
підтримали позовні вимоги та просили
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
від 24.06.2014р. фактично не визнав позовні
вимоги та пояснив, що автомобіль LIFAN 520 LX
був придбаний ними в шлюбі, за кошти
родини і є спільною власністю подружжя.
Він дійсно, з дозволу позивачки,
користується автомобілем та ремонтує
його. Не заперечує передати у особисту
власність позивачки зазначений
автомобіль, але за умови виплати йому
вартості половини автомобіля.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи дійшов до
висновку, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
та ОСОБА_3 знаходились в
зареєстрованому шлюбі з 27.09.1997р.
Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду від 23.06.2014р. шлюб
розірвано.(а.с.4, 39). Як вбачається з
позовної заяви, фактично сімейно-
шлюбні відносини сторони припинили в
грудні 2013 року.

Як вбачається з довідки, наданої
Родинським КБПКГ від 24.04.2014р.(а.с.5),
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкають разом за
адресою АДРЕСА_1.

31.07.2008 року, під час знаходження в шлюбі,
сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
придбано автомобіль LIFAN 520 LX, 2007р.
випуску, сірого кольору, державний
номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, який
зареєстрований в РЕВ м.
Красноармійська на ОСОБА_1(а.с.6).

Даний автомобіль було придбано за
кредитні кошти на підставі
кредитно-заставного договору DN81АR18990329
від 29.02.2008 року, оформленого на
позивачку ОСОБА_1(а.с.22-26).

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними(ст.63 СК України).

Отже, судом встановлено, що автомобіль
LIFAN 520 LX, 2007р. випуску, сірого кольору,
державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу на який видане на
ім'я ОСОБА_1, є спільним майном подружжя,
яким сторони мають право користуватись
та розпоряджатись за домовленістю між
собою, а тому вимоги позивачки про
витребування автомобіля з незаконного
володіння відповідача суперечать
вимогам закону та в їх задоволенні
слід відмовити.

Суд не може погодитись з позицією
позивачки, що автомобіль є її особистою
власністю, так як був придбаний нею за
кредитні кошти та для її користування,
оскільки автомобіль було придбано в
той час коли сторони знаходились в
юридичному шлюбі і мали спільний
бюджет. Крім того, автомобіль не є
предметом індивідуального
користування і позивачкою не надано
доказів того, що він був придбаний за
кошти, які належали їй особисто і
посилання позивачки на ст. 387 ЦК
України про витребування майна від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним, в
даному випадку неправомірне.

Згідно ст. 66 Сімейного Кодексу України
подружжя має право домовитися між
собою про порядок користування майном,
що йому належить на праві спільної
сумісної власності.

За ст.68 Сімейного Кодексу України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу. Розпоряджання
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності, після розірвання
шлюбу здійснюється співвласниками
виключно за взаємною згодою,
відповідно до Цивільного кодексу
України.

Статтею 69 СК України передбачено, що
дружина та чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу, але такі вимоги
позивачкою не заявлені, а суд не може
вийти за межі заявлених вимог.

З врахуванням викладеного суд вважає,
що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про витребування майна з
чужого незаконного володіння, слід
відмовити як необґрунтованого.

Керуючись ст.60, 63, 66, 68 СК України, ст.ст.
10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, а саме
автомобіля LIFAN 520 LX 2007р. випуску сірого
кольору, держномер НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2, що є спільним майном подружжя,
правовстановлюючий документ на який -
Свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу . зареєстрований
на ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя.