Справа № 594/716/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року

Борщівський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого судді
Денисової Т.С.

з участю секретаря Козар Т.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борщеві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання утримання неповнолітньої
дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому
просить стягувати з відповідача в її
користь аліменти на утримання
неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн.
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття. Вказала, що з відповідачем
спільно не проживають з травня 2013 року.
Дитина знаходиться на її повному
утриманні. Відповідач ухиляється від
утримання дитини, ніякої допомоги
добровільно не надає. На даний час їй
невідомо де працює відповідач та який
заробіток отримує.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просить
задовольнити позов з підстав наведених
в позовній заяві, а також пояснила, що
відповідач не приймає будь-якої участі
у вихованні та утриманні дитини. Вона
не працює, отримує державну допомогу
при народженні дитини та по догляду з
дитиною. Проживає з донькою в
господарстві своїх батьків, останні
допомагають в утриманні дитини.
Щомісячні витрати на утримання дитини
складають в середньому 1000 грн., в
основному це витрати на харчування
дитини, одяг, засоби догляду за дитиною,
медикаменти при одноразових
захворюваннях дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнав частково та пояснив, що
має можливість сплачувати кошти на
утримання дитини в розмірі не більше 300
грн., і ті буде отримувати від батьків,
оскільки сам не працює, будь-яких інших
доходів не має. Пояснив, що
неодноразово намагався надати грошову
допомогу позивачу в утримані дитини,
однак та його виганяла.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Сторони перебувають у шлюбі, який
зареєстровано 13 жовтня 2012 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Борщівського
районного управління юстиції
Тернопільської області, актовий запис
№115.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво
про народження серії НОМЕР_3).

Сторони спільно не проживають з травня
2013 року. Малолітня дитина проживає із
матір»ю та перебуває на її повному
утриманні. Позивач з дитиною проживає у
будинку бабусі, не працює, перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення останньою 3-х річного віку
(довідка Вовковецької сільської ради
та акт обстеження
матеріально-побутових умов проживання
матері та дитини від 26 червня 2014 року).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дітей до досягнення ними повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину, відповідно до ст.181
СК України, визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд,
відповідно до ст.182 СК України ураховує
обставини: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідач ОСОБА_2 іншої сім»ї та інших
утриманців не має, не працює. Однак
відповідач суду не вказав поважні
причини для свого не працевлаштування,
на стан здоров»я відповідач не
скаржиться.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи, а саме, стан здоров'я
дитини, матеріальний та сімейний стан
малолітньої дитини, стан здоров'я та
матеріальний стан відповідача,
відсутність у відповідача інших
утриманців, не бажання відповідача
працевлаштуватися, суд вважає, що
аліменти на утримання дитини слід
визначити в твердій грошовій сумі та в
розмірі, необхідному для забезпечення
потреб малолітньої дитини.

На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України
та, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1, ІН:НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1,
жительки АДРЕСА_2, ІН:НОМЕР_2, аліменти
на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 (п»ятсот)
гривень щомісячно, починаючи з 17 червня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий
збір в сумі 243,60 гривень. Позивача від
сплати судового збору звільнити.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення через Борщівський
районний суд до апеляційного суду
Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду
Денисова Т. С.