Номер провадження: 22-ц/785/3947/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Процик М.В., Доценко Л.І.

При секретарі - Булгак Х.О.

За участю представника
позивача-ОСОБА_21

Представника відповідача-ОСОБА_22.

Відповідача-ОСОБА_12

Третя особа-ОСОБА_23., ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі апеляційну скаргу
представника ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, яка діє в інтересах ОСОБА_11 на
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 17.01.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в особі
законного представника ОСОБА_10 до
ОСОБА_12 , ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16,

-про зобовязання виконання рішення
житлово-побутової комісії та
переселення в раніше займане житлове
приміщення.

та за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в особі
законного представника ОСОБА_10 3-і
особи які не заявляють самостійних
вимог- ОСОБА_6, Державне підприємство
«Іллічівський морський торгівельний
порт»,

-про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням в гуртожитку,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_18, ОСОБА_10., звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_12., ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, посилаючись на те, що
відповідно до ордеру № 87 від 10.01.1996
року, виданого на підставі рішення
адміністрації ДП ІМТП 30 №14 від 15.11.1985
року ОСОБА_6, який є працівником ІМТП
був виданий ордер на житлову кімнату
АДРЕСА_1. Даний ордер надав право на
вселення разом з ним в гуртожиток
позивачів, як членів його родини та
вони прописались в кімнату № НОМЕР_1.

ОСОБА_6 та ОСОБА_12 вирішили, без їх
згоди, здійснити обмін кімнати НОМЕР_2
на кімнату № НОМЕР_3.

На підставі виданих ордерів ДП
ІМТП її колишній чоловік-ОСОБА_6. та
сім»я ОСОБА_12 обмінялись кімнатами.
Згодом , рішенням від 16.02.2005 року щодо
видача ордера була скасована, однак
сімя ОСОБА_12 продовжували проживати в
спірному помешканню , чим
перешкоджають їм в поживанні

У червні 2013 року ОСОБА_12 звернувся до
суду з позовом , який в подальшому
уточнив та просив суд визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим приміщенням в
гуртожитку.

Вимоги мотивував тим, що він - ОСОБА_12
разом із своєю сім'єю (дружиною, синами,
братом) були наймачами кімнати АДРЕСА_2
в м.Іллічівську Одеської області. З
моменту вселення вони були
зареєстровані в даній кімнаті.
Наймачем сусідньої кімнати № НОМЕР_1
був ОСОБА_6 в складі сім'ї: дружина
ОСОБА_7, діти дружини від першого шлюбу -
ОСОБА_8, ОСОБА_18, донька ОСОБА_20 Позивач
вказує, що з моменту отримання ордеру
на вказану кімнату ОСОБА_6 та члени його
родини в неї не вселялися та жодного
дня в ній не проживали. Після
припинення сімейних відносин, ОСОБА_6
один поселився у кімнату № НОМЕР_1.
неповнолітні діти залишилися
проживати разом з матір'ю. В жовтні 2002
року він домовився з ОСОБА_6 про обмін
житловими кімнатами. За рішенням
адміністрації та профспілкової
організації ДП «ІМТП» від 23.10.2002 року
(протокол №9), йому (позивачу) був
виданий ордер №8 від 04.11.2002 року на
право зайняття кімнати НОМЕР_2 в складі
сім'ї 5 чоловік та тим же рішенням на
ім'я ОСОБА_6 був виданий ордер №7 від
04.11.2002 року на право зайняття кімнати
НОМЕР_4. На підставі казаних ордерів
сторони поселилися у кімнати, де
проживають по теперішній час. Також
позивач зазначає, що він сплатив
заборгованість по комунальним
платежам по кімнаті НОМЕР_2 в сумі 800,00
грн. з 2002 року ОСОБА_6 сплачує
комунальні платежі по кімнаті НОМЕР_4.

У зв'язку з тим, що відповідачі не
поселялися в спірну кімнату з дня
отримання ордеру та не проживали там на
протязі всіх послідуючих років без
поважних причин, позивач звернувся до
суду з даним позовом та просить суд
визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право
на користування кімнатою АДРЕСА_1 в
м.Іллічівську.

Рішенням Іллічівського міського
суду Одеської області від 17 січня 2014

року у задоволенні позову ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в особі
законного представника - ОСОБА_10 до
ОСОБА_12, ОСОБА_13. ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_6, Державне підприємство
«Іллічівський морський торговельний
порт», виконавчий комітет Іллічівської
міської ради, як орган опіки та
піклування) про зобов'язати ОСОБА_12, -
ОСОБА_13. ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16
виконати рішення житлово-побутової
комісії Державного підприємства
Іллічівський морський торгівельний
порт та переселитися з кімнати НОМЕР_2
до кімнати АДРЕСА_2 - відмовлено.

Позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 в особі законного
представника - ОСОБА_10, (третя особа, яка
не ; заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_6, Державне
підприємство «Іллічівський морський
торговельний порт») про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням в гуртожитку -
задоволено.

Суд визнав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право
користування кімнатою АДРЕСА_1 в м.
Іллічівську.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового , яким відмовити в
позовних вимогах ОСОБА_12 в повному
обсязі, а її вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема посилається на те, що обмін
кімнатами був незаконним, оскільки
вона не надала згоди, сімя ОСОБА_12
вселилась в зайняту спірну кімнату на
підставі рішення ЖПК ДП «ІМТП», котре
16.02.2005 року було скасовано, а тому він
не наділений правом на звернення до
суду з вищезазначеними вимогами.
Одночасно посилалась на те, що з
моменту їх вселення відповідачі чинили
перешкоди в проживанні за зазначеною
адресою.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді доповідача, вислухавши
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги дійшла висновку. що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, такими, що втратили
право на користування кімнатою
АДРЕСА_1 в м. Одесі районний суд виходив
з того, що вони втратили право
проживання в спірному помешканню, так
як в ньому не проживали більше шести
місяців без поважних причин.

Відмовляючи у позові ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в особі
законного представника ОСОБА_10 до
ОСОБА_12 , ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, про зобовязання виконання
рішення житлово-побутової комісії та
переселення в раніше займане житлове
приміщення районний суд виходив з
безпідставності заявлених позовних
вимогах.

Судова колегія вважає, що висновок
районного суду щодо втрати право
проживання в спірному помешканню
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
є таким, що не відповідає нормам
матеріального та процесуального права
з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно копії ордеру на житлову площу в
гуртожитку №87 від 10.01.1996 року, вказаний
ордер видано ОСОБА_6 на право зайняття
із сім'єю з 5-ти осіб житлової площі в
гуртожитку по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.6).

Відповідно до копії довідки про склад
сім'ї та прописки (т.1, а.с.7), за адресою:
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_6 та ОСОБА_7
- з 01.03.1996 року; ОСОБА_8 та ОСОБА_18 - з
29.08.2003 року; ОСОБА_11-з 12.09.2012 року.

Згідно копії виписки з протоколу №3
засідання житлово-побутової комісії
Іллічівського ; морського
торгівельного порту від 16.02.2005 року ,
постановлено відмінити рішення ЖБК
від 23.10.2002 року протокол №9 з питання
обміну кімнат між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 до
рішення суду. (т.1, а.с.8),

Відповідно до копії виписки з
протоколу №8 засідання
житлово-побутової комісії
Іллічівського морського торгівельного
порту від 18.08.2010 року (т.1, а.є.9),
вбачається, що на засіданні
розглядалося питання щодо реєстрації в
кімнаті АДРЕСА_1 сім'ї ОСОБА_12 та
рекомендовано звернутися до суду.

Згідно копії виписки з протоколу №8
засідання житлово-побутової комісії
Іллічівського морського торгівельного
порту від 15.08.2012 року, вирішено надати
дозвіл ОСОБА_10 на реєстрацію доньки
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 по місцю її
реєстрації і проживання АДРЕСА_1. (т.1,
а.с.10),

Відповідно до копії рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 03 жовтня 2012 року,
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6
до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_10 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням з тих
підстав, що він є неналежним позивачем
так як в ній не проживає та не є її
власником. (т.1, а.с.11-12).

Згідно із копією ордеру на житлову
площу в гуртожитку №8 від 04.11.2002 року
вказаний ордер видано ОСОБА_12 на право
зайняття із сім'єю з 5-ти осіб житлової
площі в гуртожитку по АДРЕСА_2. (т. 1.
а.с.41).

Гуртожитки, як зазначено у ст. 127
ЖК України, призначаються для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період їх роботи або
навчання.

Встановлено, що гуртожиток
перебуває у власності Державного
підприємства Іллічівський морський
торгівельний порт.

Позивач ОСОБА_12 з сім'єю
посилився в кімнату № НОМЕР_1 на
підставі ордеру № 8 від 04.11.2002 року,
котрий скасовано 16.02.2005 року, в спірній
кімнаті не зареєстрований, а тому
судова колегія приходить до висновку,
що він не наділений правом на
звернення з вищезазначеним позовом до
суду, так як не є його власником та у
вказаному приміщенні не
зареєстрований.

За таких підстав, судова колегія
приходить до висновку, що районний суд
помилково задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_12, оскільки він не наділений
таким правом на звернення до суду.

Згідно ст.129 ЖК Української РСР, на
підставі рішення про надання жилої
площі у гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Згідно ст. 59 ЖК Української РСР ордер на
жиле приміщення може бути визнано
недійсним у судовому порядку у
випадках подання громадянами не
відповідаючи дійсності відомостей про
потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень. Вимогу
про визнання ордера недійсним може
бути заявлено протягом трьох років з
дня його видачі.

Матеріалами справи встановлено, що
кімната № НОМЕР_3 зайнята ОСОБА_6,
котрий вселився в неї на підставі
ордеру № 7 від 04.11.2002 року( а.с.6 т.2)

Виходячи з того, що сім»я ОСОБА_12
вселилась в кімнату НОМЕР_1 на підставі
ордеру, котрий не визнано недійсним,
переселення ОСОБА_12 , ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 в кімнату НОМЕР_3 буде
порушувати право ОСОБА_6, котрий
вселився в неї на підставі ордеру та
там проживає з 2005 року.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що районний суд прийшов до
правильного висновку, щодо відсутності
підстав для задоволення позову ОСОБА_6
до ОСОБА_16 про зобов'язання
відповідачів виконати рішення
житлово-побутової комісії Державного
підприємства Іллічівський морський
торгівельний порт та переселити їх з
кімнати НОМЕР_2 до кімнати АДРЕСА_2, так
як ця кімната № НОМЕР_3 зайнята ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги про те,
що переселення в межах одного
гуртожитку є незаконним та ордер
видається на вільну житлову площу не
може бути підставою для задоволення
позову щодо переселення сімї ОСОБА_16,
оскільки ці ордери судом не визнані
недійсними. Кімната НОМЕР_3 зайнята
іншою особою, котра вселилась на
підставі ордеру, а тому не підлягає
захисту право за рахунок порушення
прав інших осіб.

Виходячи з вищезазначеного,
судова колегія приходить до висновку,
що районний суд визнавши ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 такими
що втратили право користування
кімнатою НОМЕР_1, порушив вимоги
матеріального та процесуального права,
а тому в цій частині рішення з підстав
ст. 309 ч.3 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового, про
відмову задоволених вимог, а в іншій
частині рішення залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 309; 316; 317; 319 ЦПК України
судова колегія

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, яка діє
в інтересах ОСОБА_11 задовольнити
частково.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 17.01.2014 скасувати.

В позовних вимогах ОСОБА_12 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в особі
законного представника ОСОБА_10 3-і
особи які не заявляють самостійних
вимог- ОСОБА_6, Державне підприємство
«Іллічівський морський торгівельний
порт», про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням в гуртожитку відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Голодуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді
М.В.Процик

Л.І.Доценко