Справа № 732/116/14
провадження № 2/732/68/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"25" січня 2014 р.
м.
Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої судді -
Карпинської Н.М.,

секретарі -
Харитоновій Т.М.,

за участі позивача
- ОСОБА_1,

відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Городня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15.01.2014 року звернулась до суду з
позовом про розірвання шлюбу,
укладеного з відповідачем,
зареєстрованого 29 травня 1993 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Бахмацької районної державної
адміністрації Чернігівської області
(актовий запис № 64). Позовні вимоги
обгрунтовані тим, що шлюб фактично
розпався, сторони мають різні погляди
на життя та не розуміють один одного.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала та просила його
задовольнити, пояснила, що примирення
між подружжям неможливе. Відповідач
позов визнав, просив шлюб розірвати,
підтвердив, що примирення неможливе.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Як встановлено судом, сторони уклали
шлюб зареєстрований 29 травня 1993 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Бахмацької районної державної
адміністрації Чернігівської області
(актовий запис № 64), про що свідчить
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Сторони мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до приписів ст.37 СК України,
шлюб є правозгідним. Згідно положень
ст.55 СК України дружина та чоловік
зобов'язані спільно піклуватися про
побудову сімейних відносин між собою
та іншими членами сім'ї на почуттях
взаємної любові, поваги, дружби,
взаємодопомоги.

Стаття 112 СК України проголошує, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що має істотне значення.

Судом встановлено, що подружні
відносини сторони фактично припинили і
їх відновлювати не мають наміру,
наполягають на розлученні. Примирення
між сторонами неможливе і здійснені
для цього заходи, позитивного
результату не надали. Подальше сімейне
життя між сторонами неможливе,
збереження їх шлюбу суперечить
інтересам сторін, що має істотне
значення.

У відповідності до ст.113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання
шлюбу надалі іменуватися цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне
прізвище. Позивач виразила бажання
після розірвання шлюбу залишити собі
прізвище «ОСОБА_1».

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.37, 55, 104, 105, 110-112, 113, 115 Сімейного
кодексу України, ст.ст.10, 11, 88, 152, 174, 209,
212-215, 293-294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 29 травня 1993 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Бахмацької районної державної
адміністрації Чернігівської області
(актовий запис № 64). Після розірвання
шлюбу прізвище позивача «ОСОБА_1».

Після набрання рішенням суду законної
сили надіслати його копію до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.М.Карпинська