Справа № 357/6446/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Бровченко О.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що 21.08.2010 р.
він позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі
17 000 доларів США для придбання
автомобіля на строк до 21.08.2013 р., факт
позики було оформлено розпискою,
написаною відповідачем власноруч.
Восени 2010 року позивач позичив ОСОБА_2
ще 300 доларів США. В забезпечення
виконання ОСОБА_2 договору позики від
21.08.2010 р. між позивачем та ОСОБА_3 18.03.2011
р. було укладено договір поруки, за яким
поручитель ОСОБА_3 зобов»язувалася
відповідати перед позикодавцем ОСОБА_1
у разі неповернення ОСОБА_2 позики в
сумі 17 000 доларів США. Оскільки
позикодавець ОСОБА_2 відмовляється
повертати борг, позивач ОСОБА_1 просить
суд стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 солідарно борг в сумі 17 300
доларів США, неустойку за прострочення
виконання зобов»язань в сумі 46 750
доларів США із розрахунку 1 % від суми
боргу за кожен день прострочки та
відшкодувати моральну шкоду в сумі 1 000
доларів США.

В судовому засіданні позивач
вимоги підтримав.

Представник відповідачів
заперечувала проти вимог до поручителя
ОСОБА_3 в зв»язку з припиненням
договору поруки на підставі ч.4 ст.559 ЦК
України , вимоги до ОСОБА_2 визнала
частково в сумі , еквівалентній 400
доларів США, поскільки стверджувала, що
ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 16 600 доларів США.

Суд, вислухавши пояснення
позивача та представника відповідачів,
дослідивши матеріали справи , прийшов
до висновку, що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що 21 серпня 2010 року ОСОБА_1 позичив
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 17 000 доларів
США, без нарахування відсотків, на
строк до 21 серпня 2013 року. Факт
укладення договору позики
підтверджено розпискою , написаною
відповідачем власноруч. Оригінал
розписки від 21.08.2010 р. приєднано до
матеріалів справи а.с.37

В забезпечення виконання
позичальником ОСОБА_2 договору позики
від 21.08.2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 18
березня 2011 р. було укладено договір
поруки, за яким поручитель ОСОБА_3
зобов»язувалася відповідати перед
позикодавцем ОСОБА_1 у разі
неповернення ОСОБА_2 позики в сумі 17 000
доларів США. Даний факт підтверджено
оригіналом договору поруки, що
міститься в матеріалах справи а.с.38

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
позикодавець передає у власність
другій стороні позичальникові грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов"язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів суму позики або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі.
Якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
зобов"язаний повернути позикодавцеві
позику грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений
строк повернення позики або цей строк
визначений моментом пред"явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред"явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона /боржник/
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони /кредитора/ певну дію /передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо/ або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
/неналежне виконання/.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов»язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема:

1 припинення зобов»язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов»язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору ;

2 зміна умов зобов»язання;

3 сплата неустойки;

4 відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до ст.543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
/солідарних боржників/ кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Виконання солідарного обов'язку у
повному обсязі одним із боржників
припиняє обов'язок решти солідарних
боржників перед кредитором.

Заперечуючи проти позову, представник
відповідачки ОСОБА_3 . посилалася на те,
що договір поруки, який є підставою для
пред»явлення вимоги до поручителя,
вважається припиненим.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання не пред»явить вимоги до
поручителя.

Згідно умов договору позики
грошові кошти мали бути повернуті
позикодавцем ОСОБА_2 в строк до 21
серпня 2013 року. Суд встановив, що
ОСОБА_1 протягом шести місяців від цієї
дати не пред»явив вимог до ОСОБА_3 щодо
повернення боргу, а до суду звернувся
лише 19.05.2014 р. Таким чином, суд прийшов
до висновку, що поруку слід вважати
припиненою, оскільки ОСОБА_1 пропущено
шестимісячний строк для пред»явлення
вимог до поручителя ОСОБА_3

Однак, оскільки представник
відповідача ОСОБА_2 не надала суду
доказів на підтвердження того , що
позичальник повернув позикодавцеві
борг в сумі 16 600 доларів США, суд вважає
за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суму боргу 17 000 доларів
США в національній валюті України по
курсу НБУ на день ухвалення рішення у
відповідності до вимог ст.533 ЦК України.

Розрахунок : 17 000 х 11, 695 = 198 815 грн

Вимоги про стягнення позики в
сумі 300 дол.США є безпідставними,
оскільки в суді не було встановлено ні
дати вчинення цієї угоди, ні її умов,
розписка відсутня.

Договором позики передбачено
нарахування неустойки пені у разі
невиконання позичальником зобов»язань
щодо повернення грошових коштів в
сумі 1 % від суми боргу за кожний день
прострочки .

Позивач заявляв вимоги про сплату
неустойки в сумі 46 750 доларів США за 275
днів прострочки. Розрахунок пені : 170
дол.США х 275 дн. = 46 750 дол. США х 11,695 = 546
741,25 грн.

За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

В даному випадку суд вважає за можливе
застосувати наведені положення ЦК щодо
зменшення розміру неустойки /пені/,
оскільки її розмір значно перевищує
суму основного боргу .

З огляду на розмір основного
боргу, суд рахує за необхідне стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200 000 грн
неустойки за порушення виконання
зобов»язань, всього до стягнення 398 815
грн.

Вимоги про відшкодування
моральної шкоди не підлягають до
задоволення, оскільки це не
передбачено самим договором позики та
нормами законодавства, що регулюють
дані правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 підлягає
звільненню від сплати судового збору
на користь держави на підставі п.10 ст.5
Закону України « Про судовий збір» як
постраждалий внаслідок
Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 509,526,543, 549-551, 559, 610, 611,
1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.10,11,60,61,209-218 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором позики в сумі 398 815
грн триста дев»яносто вісім тисяч
вісімсот п»ятнадцять грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Кошель