У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,- розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Данко»
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 24 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року позивач звернувся до
суду із даним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 24 жовтня 2010 року, він є
власником земельної ділянки площею 4,14
га, що розташована в межах
Привітненської сільської ради
Золотоніського району, яка належала на
праві власності ОСОБА_5

5 грудня 2003 року між спадкодавцем
ОСОБА_5 та СТОВ «Данко»
укладено договір оренди земельної
ділянки строком на два роки.

Оформивши право власності на зазначену
земельну ділянку, позивач звернувся до
керівництва СТОВ «Данко» з проханням
виплати йому орендну плату за період з
2006 року по 2011 рік, протягом яких
земельна ділянка перебувала у
користуванні відповідача.

Посилаючись на відмову відповідача у
виплаті орендної плати, він звернувся
до суду з позовом про стягнення плати
за використання земельної ділянки за
вказаний період.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 18 лютого 2013 року у
задоволенні позову відмовлено,
оскільки договір оренди земельної
ділянки від 5 грудня 2003 року не був
зареєстрований у встановленому
законом порядку.

Вважає, що факт використання
відповідачем спірної земельної
ділянки в період з 2006 року по 2011 рік є
встановленим і додатковому
доказуванню не підлягає, у зв'язку з чим
просив стягнути з відповідача на його
користь шкоду, заподіяну внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки у розмірі 26 468 гривень 74 копійки
та моральну шкоду у розмірі
5 000 гривень.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 24 квітня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції, та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги,
мотивуючи свою вимогу порушенням
апеляційним судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, виходив з того, що
право власності на нерухоме майно
виникає з моменту державної
реєстрації, а обставини, зазначені
позивачем, як підстави позову, не
підпадають під поняття шкоди та вірно
вважав, що прийнявши спадщину, у
позивача виникло майнове право
(володіння та користування) з часу
відкриття спадщини, а право власності
виникло з моменту державної
реєстрації, тому дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 26
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Черкаської області від 24
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Є.П. Євграфова
Ю.Г.
Іваненко