Справа №
міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Сєчко
у відкритому судовому засіданні в
м. Козятині розглянув цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3 про вселення в квартиру
АДРЕСА_1 . Свої вимоги митавує тим , що 01
березня 1997 року вона зареєструвала
шлюб з відповідачем Від спільного
проживання мають неповнолітнього сина
ОСОБА_5 . Відповідно до рішення
Козятинського міськрайонного суду
шлюб між ними розірвано . Під час
подружнього життя , згідно договору
купівлі- продажу від 23.10.2002 року була
придбана квартира АДРЕСА_1 . Квартира
придбана на ім'я відповідача та
зареєстрована на праві власності в
На початку липня 2013 року відповідач
забрав у неї ключі від квартири та не
допустив до неї . На даний час вона
проживає в найнятій квартирі , так як
відповідач не впускає її до квартири.
Поведінка відповідача порушує її право
на користування та розпорядженням
спільно набутою під час шлюбу
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
суду пояснила , що в квартирі вона
проживала з сином та колишнім
чоловіком та те , що 20 липня 2012 року
вона була на роботі та до неї прийшов
її колишній чоловік і сказав , що в неї є
10 хвилин , щоб зібрати речі і поїхати з
дому. Вона викликала таксі і поїхала з
ОСОБА_2 додому. Її речі були розкидані
в прихожій . Замки були поміняні в
квартирі . З того часу вона більше не
була в квартирі . Просить вселити її в
квартиру , оскільки в неї більше не має
іншого житла та квартира придбана за
Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні суду пояснив , що він не
виганяв позивачку з квартири , а пішла
вона сама , при цьому забрала документи
, гроші та золото. Вона може приходити
та жити в квартирі . Замки він не міняв.
Її особистих речей в квартирі не має .
Ніяких перешкод в тому , щоб позивачка
жила в квартирі , він не чинить . Ключі
від квартири позивачка сама залишила в
квартирі . Позовні вимоги не визнає ,
оскільки вони є безпідставними.
Суд, вислухавши пояснення, дослідивши
докази вважає, що позовні вимоги
позивачки підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 01 березня 1997
року позивачка зареєструвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_3 , відповідно до
свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від
спільного проживання мають
неповнолітнього сина ОСОБА_5.
Під час подружнього життя , згідно
договору купівлі-продажу від 23.10.2002
року посвідченого приватни нотаріусом
за реєстром №1862, була придбана
квартира під номером АДРЕСА_1 (а.с.5).
Квартира придбана на ім'я відповідача
та зареєстрована на праві власності в
Вінницькому ООБТІ. Відповідно до копії
паспорта позивачки . вона
зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1
На початку липня 2013 року відповідач
забрав у позивачки ключі від квартири
та не допустив до квартири . На даний
час позивачка проживає в найнятій
квартирі . Поведінка відповідача
порушує право позивачки на
користування та розпорядженням
спільно набутою під час шлюбу
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила , що знає
позивачку ще з дитинства. Останнім
часом ОСОБА_3 ображав позивачку , бив її
і вона часто зверталась до неї за
допомогою. Позивачка часто ночувала у
неї в дома. Будучи на роботі ,до неї
зателефонувала ОСОБА_2 і сказала , що
ОСОБА_3 виганяє її з квартири . Він
забрав у ОСОБА_2 ключі від квартири.
Літні речі відповідач віддав ОСОБА_2 , а
зимові залишились в квартирів.
Позивачка переїхала до неї жити. Через
декілька днів після того , як ОСОБА_2
переїхала до неї жити, позивач
приходив до неї , стукав у двері . Вона
викликала міліцію . ОСОБА_2 проживала у
неї на протязі місяця.
Свідок ОСОБА_2 суду пояснила ,що в липні
2012 року вона була у ОСОБА_2 в магазині .
В магазин зайшов чоловік ОСОБА_2 і
попросив її вийти . Коли вона знову
зайшла ,ОСОБА_2 плакала і сказала , що
чоловік вигнав її з квартири і через 10
хвилин сказав , щоб вона забрала речі .
Вони викликали таксі і поїхали до
ОСОБА_2 додому . В квартиру вони не
змогли попасти , оскільки замки були
поміняні . Вони вийшли на вулицю ,
під'їхав ОСОБА_3 , відчинив двері своїм
ключем і вони увійшли до квартири. Він
почав обзивати ОСОБА_2 , речі валялись в
прихожій. Вони їх позбирали і поїхали
на таксі до ОСОБА_2 в магазин. Всі речі
відповідач не віддав. ОСОБА_2 на даний
час знімає квартиру.
Виходячи з положень ст. ст.
60,63,65,66,68 Сімейного кодексу
України,ст..22 КЗпШ майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу). Дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними. Дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. Подружжя
має право домовитися між собою про
порядок користування майном, що йому
належить на праві спільної сумісної
власності. Розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.
Відповідно до ст.. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
Статтями 41, 47 Конституції України
передбачено , що право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Право приватної
власності є непорушним. Використання
власності не може завдавати шкоди
правам, свободам та гідності громадян,
інтересам суспільства, погіршувати
екологічну ситуацію і природні якості
землі. Ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як за
рішенням суду

Виходячи з наведеного вимога
позивачки про усунення перешкод у
здійсненні та розпоряджанні майном ,
шляхом вселення підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.391 ЦК України,60 СК України , 22 КЗпШ
ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити. Вселити
ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 114,
70 грн., за сплату судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Козятинський міськрайонний суд в 10
денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя - підпис -
В.Л. Сєчко

Суддя
Секретар

.Дата документу 21.01.2014 року