Справа № 2/1027/1845/12 Головуючий у І
інстанції Соловей Г.В.Провадження №
22-ц/780/351/14 Доповідач у 2 інстанції
СухановаКатегорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 04 грудня
2012 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою про стягнення
заборгованості посилаючись на те, що з
відповідачами в 2008 році було укладено
кредитний договір про відкриття
карткового рахунку. Позивач виконав
умови договору відкривши картковий
рахунок в національній валюті України
та надав платіжну картку. Відповідач зі
своєї сторони порушив умови договору.

Рішенням Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 04 грудня 2012 року у
задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з висновками
наведеними в рішення суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Колегія суддів, вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, вважає, що
вона обґрунтована та підлягає
задоволенню.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 04 березня 2008 року між
позивачем та відповідачем був
укладений кредитний договір №001-8
на відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки, на
загальну суму 30000 грн.

Відповідно до умов даного
Договору позивач відкрив картковий
рахунок в національній валюті та надав
платіжну картку, а також ПІН-код до
картки., тим самим виконав умови
договору.

Відповідно до п.3.6 Договору
ОСОБА_1 зобов'язався здійснювати
погашення платежу щомісячно
відповідно до Тарифів.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається з позовних вимог
загальна заборгованність станом на
12.07.2012 року за відповідачем складає 9091,
10 грн., з них тіло кредиту 3293,59 грн.

Суд першої інстанції, на
підставі зазначеного прийшов до
висновку, що надані представником
відповідача квитанцій про сплату
кредиту спростовують суму
заборгованості, яка не відповідає
фактичним даними.

Разом з тим, колегія суддів не
може погодитись з такими висновками
суду першої інстанції, так як вони не
відповідають вимогам діючого
законодавства.

Суд першої інстанції мотивував
свою позицію тим, що згідно наданих
Відповідачем квитанцій заборгованості
за кредитним договором не існує. А
також, що позивачем не надано доказів
про існування заборгованості на момент
подачі позовної заяви.

Апелянт не погоджується з такою
позицією суду та вважає рішення суду не
обгрунтованим та ухваленим з
порушенням вимог чинного
законодавства України.

Колегією суддів встановлено
наступне.

04.03.2008 р. між АТ «Дельта Банк» та
ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір
№ 001-09334-040308. на умовах якого
відповідачу було відкрито кредитну
лінію на загальну суму 30 000
грн. (тридцять тисяч гривень) 00 коп.

Відповідно до п. п. 1.2. Кредитного
договору банк здійснює обслуговування
держателя на умовах, викладених в
тарифному пакеті «Віза Класичний», що
міститься в додатку №1 до цього
договору.

Згідно п.п. 2.3. кредитного
договору держатель сплачує банку
проценти за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом за ставками,
які зазначені в Тарифах.

У відповідності до п.п. 1.1.1.
тарифів процент за користування
кредитною лінією складає 29,9 % річних.

Відповідно до п.п. 1.2. Тарифів
плата за обслуговування кредитного
ліміту складає 2,99 % в місяць.

У відповідності до п. п. 5.1.
кредитного договору з підписанням
цього договору держатель засвідчує, що
він ознайомлений з правилами, тарифами
та погоджується вважати їх
обов'язковими до застосування до
відносин, які виникли на підставі цього
договору.

Згідно п.п 3.4. Кредитного договору
держатель доручає банку здійснювати
договірне списання грошових коштів.

Таким чином, заборгованість, яка
виникла у відповідача було переведено
в тіло кредиту на підставі п.п. 3.4
кредитного договору.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
вказане рішення, не дослідив всебічно
надані позивачем докази та не взяв до
уваги доводи, викладені в позовній
заяві.

Згідно з ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів
прийшла до висновку про те, що
відповідачем не виконані умови
договору, відповідач має
заборгованість, а тому, позовна заява
позивача-апелянта підлягає
задоволенню.

Рішення суду постановлено без
урахування вимог чинного
законодавства та підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права; неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими.

Згідно ч. 3 ст. 213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Доведеність позову
підтверджується наданими
позивачем-апелянтом доказами, а саме:
розрахунком заборгованості за
кредитним договором № 001-09334-040308, копією
кредитного договору №001-09334-040308 та
Тарифів,копією Реєстру поштових
відправлень.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212, 215, 218, 303, 307,
309, 313-315 ЦПК України, на підставі ст.ст.
526, 610, 1054 ЦК України, колегія суддів;-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
задовольнити.

Рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 04 грудня 2012 року скасувати
та ухвалити по справі нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р
373980009) заборгованість за кредитним
договором у розмірі 9 091,10 грн. 10
коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р
373980009) витрати по сплаті судового збору
у розмірі 329грн. 30 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
касаційної інстанції.

Головуючий

Суддів