Справа № 510/1964/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2014 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В..;

- при секретарі Памбук Л.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягала.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

- копія свідоцтва про право власності на житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- копія розрахункової книги на домоволодіння за адресою: м. Рені, вул. Леніна, 68/38.

- Копія заповіту серії ААА №508063.

- Копія свідоцтва про право на спадщину за законом.

- Копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3

- копія паспорта ОСОБА_1;

- копія картки платника податків ОСОБА_1;

- копія технічного паспорту на кв.38, будинку № 68, по вул.. Леніна, у м. Рені;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що протягом 11 років позивачка мешкає у квартирі №38 по вул. Леніна, в буд. №68. Власником зазначеної квартири була ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності на житло №14, від 03.02.1994 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2004 року.

Відповідач по справі, наприкінці 2003 року, передала позивачці без відповідного оформлення вказану квартиру, віддавши документи на квартиру. На той час між сторонами виникла домовленість про подальше переоформлення вказаної квартири на позивачку. Позивачка разом із сімєю мешкає у вказаній квартирі до теперішнього часу.

На сьогоднішній день, позивач продовжує проживати у вказаній квартирі. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою, утримує її, робить в ній поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживає та фактично працює у місті Рені.

Позивач пояснив, що вона неодноразово зверталася до власника квартири, а потім до правонаступника відповідача із проханням переоформити квартиру відповідним чином, але кожен раз вони запевняли позивача, що зроблять це пізніше. У 2014 році, позивачка дізналася про те, що власник квартири померла у 2010 році, лишивши заповіт на імя відповідача.

З 2003 року, відповідач або інші правонаступники власника жодного разу не витребували в позивача майно, вимог щодо повернення будинку не висували, не заперечували проти ремонтів квартири.

Таким чином, з 2003 року, позивач повністю утримує квартиру, сплачує комунальні платежі, робить поточний та капітальний ремонт.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Позивач з 2003 р. вільно та безперервно володіє квартирою №38 в будинку №68 по вул. Леніна, у м. Рені, тобто більше десяти років. Позивач фактично виконує обовязки власника майна: здійснюює поточний ремонт будівлі та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачу про це відомо, однак він не чинить будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляє до позивача будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачем. Позивач фактично, законно володіє чужим майном, оскільки між ним та відповідачами не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_2, з положень набувальної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3 за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області 10 днів - з дня проголошення рішення.

Суддя: К.В. Сорокін