Справа № 2/408/24/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року Суддя Біловодського
районного суду Ткаченко О.Д., за участю
секретаря судових засідань Торби Т.Є.,
розглянувши матеріали позовної заяви
гр. ОСОБА_2 до відповідачів - головного
лікаря Комунального Закладу
«Біловодська Центральна районна
лікарня » гр. ОСОБА_3 , головного лікаря
Комунального закладу «Біловодський
первинний центр медико - санітарної
допомоги» гр. ОСОБА_4 , інспектора
територіальної Державної інспекції з
питань праці в Луганській області гр.
Оробцової (Горобець )О.В. про стягнення
з відповідачів 125 000 гривень
матеріальної шкоди та 75000 гривень
моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява подана до суду
09.12.2013 року, яку гр. ОСОБА_2 повністю
підтримала в судовому засіданні та
подала додатково на підтвердження
своїх доводів ще додаткові документи,
які судом долучені до матеріалів
справи. В позові вона зазначила, що з 1986
року працювала лікарем -
акушер-гінекологом , мала багато
заохочень та відзнак за сумлінну
роботу, але після звільнення з роботи
її чоловіка гр. ОСОБА_6 з посади
головного лікаря та після призначення
головним лікарем КЗ «Біловодська
ЦРБ», або установи, яка неодноразово
змінювала свою назву, гр. ОСОБА_3
позивачку як інваліда другої групи з
причин її обмежених фізичних
можливостей піддано дискримінації ,
включно до першого звільнення, та
після поновлення на роботі, яке також
закінчилося після переслідувань з
бюлетенями черговим звільненням з
роботи з ініціативи адміністрації
10.01.2014 року, про яке вона дізналася,
перебуваючи на стаціонарному
лікуванні в м. Луганськ від свого
чоловіка 13.01.2014 року.

Відповідач в особі іншого головного
лікаря гр. ОСОБА_4 , яка очолила КЗ
«Біловодський первинний центр медико -
санітарної допомоги» з 01.01.2012 року та до
якої позивачка неодноразово
зверталася з метою працевлаштування на
будь - яку підходящу вакантну посаду
після першого звільнення також в свою
чергу неодноразово відмовляла в
прийому на роботу з різних штучних та
незаконних причин, та на думку
позивачки, виконувала вказівки голови
Біловодського РДА та гр. ОСОБА_3 не
примати її на роботу за будь - яких
обставин. Окрім того, позивачка, яка є
єдиним інвалідом в районі з заміненими
штучними суглобами та постійно
потребує лікарів за рахунок бюджетних
коштів з метою обезболювання, фактично
вимолювала в неї медикаменти, які
повинні бути наданими їй як інваліду
безоплатно, таким чином помститися за
невелику заробітну плату, яку
отримувала в організації під час
керівництва гр. ОСОБА_6.

В свою чергу, інспектор територіальної
Державної інспекції з питань праці в
Луганській області гр. Оробцова ( за
позовом Горобець)О.В., яка була
уповноважена проводити перевірки
законності звільнення та відмови в
наступному працевлаштуванні , складала
документи, які не відображали дійсному
стану речей, всіляко виправдовуючи
незаконні дії перших двох вище
вказаних нею відповідачів, таким чином
вона також своїми діями фактично
підтримала дискримінаційні дії
посадових осіб двох бюджетних установ,
які вчинені всіма ними стосовно неї .

У зв'язку з їх незаконними діями гр.
ОСОБА_2 постійно перебувала в стані
стресу, душевного дискомфорту, не
могла вести звичний спосіб життя,
втратила сон , в очах населення селища
втратила авторитет, постійно
переслідувалася керівниками вказаних
установ в різноманітний спосіб, тому
понесла значні матеріальні витрати на
лікування, на відновлення своєї
душевної рівноваги, моральні сили та
час на захист свого права на працю, яке
в черговий раз втратила під час
звернення з останніми позовами на
захист своїх порушених прав до суду , і
з вини відповідачів понесла
матеріальні збитки - від дій
відповідача в собі головного лікаря КЗ
«Біловодська ЦРБ» 70000( сімдесят тисяч)
гривень, моральні збитки 100000( сто тисяч)
гривень; від дій відповідача головного
лікаря КЗ «Біловодський первинний
центр медико - санітарної допомоги» (за
позовом ПМРСП) гр. ОСОБА_4 5000(п'ять)
гривень матеріальної шкоди та 10000(
десять тисяч) гривень моральної шкоди;
і інспектора з праці гр. Оробцової( за
позовом Горобець) Н.В. 15000( п'ятнадцять
тисяч ) моральної шкоди, а за загальними
сумами - 125000( сто двадцять п'ять тисяч)
моральної шкоди та 75000(сімдесят п'ять
тисяч) гривень матеріальної шкоди .

Вважаючи, що саме їхніми діями їй
спричинена вказана позивачці шкода, гр.
ОСОБА_2 просить суд її позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі, притому
ніяких розрахунків спричиненої їй
матеріальної шкоди суду не навела,
документів з приводу її розміру не
подала, але детально аргументувала
свої доводи з приводу спричинення їй
моральної шкоди .

Відповідач гр. ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнала та пояснила, що вона діяла в
межах своїх службових повноважень як
головний лікар очолюваної нею
установи, у зв'язку з фактичним
ігноруванням позивачкою її вимог та
за відмовою від виконання службових
обов'язків без поважних причин ,
безпосередньо для виконання яких
позивачка була прийнята на роботу,
вона змушена була звільнити гр. ОСОБА_2
з роботи, також це знову вона зробила
після розгляду апеляційним судом
справи за ново виявленими обставинами,
тому вважає, що ніякої шкоди позивачці
вона не завдавала, переслідуваннями не
займалася, тому просить суд в
задоволенні позову повністю відмовити.

Відповідач гр. ОСОБА_4 також позовні
вимоги не визнала повністю і просить
суду в їх задоволенні відмовити,
вважаючи, що свої повноваження
виконувала добросовісно, намагалася
допомогти позивачці працевлаштуватися
відповідно до її показань в можливій
виконуваній нею роботі на підставі
індивідуальних програм реабілітації
позивачки , виходячи з її обмежених
можливостей з врахуванням стану її
здоров'я , яке вона має з поважних
причин .

Відповідач гр. Оробцова О.В. надіслала
до суду заяву про розгляд справи за її
відсутності та просить суд в
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши всіх прибулих в судове
засідання учасників процесу, оглянувши
всі подані письмові докази у справі ,
суд приходить до висновку, що в даному
випадку всі відповідачі, працюючи чи
будучи керівниками відповідних
бюджетних установ, без залучення у
якості відповідачів самих юридичних
осіб, в яких вони працюють чи якими
керують, не можуть бути належними
відповідачами у справі, оскільки за
вимогами норм КзПП України вони можуть
нести відповідальність перед
юридичними особами, в яких працюють за
трудовим договором, у встановлених
КЗпП України розмірах в разі
перелічених там підстав, а відповідно
до ст. 1172 ч.1 ЦК України в інших випадках
за їх дії несе відповідальність та
юридична особа, з якою вони
перебувають в трудових відносинах, з
наступною відповідальністю в порядку
регресу , і також в прямо у
встановлених КЗпП України випадках. За
цих підстав суд бере до уваги, що
позовні вимоги гр. ОСОБА_2 в цілому
ґрунтуються безпосередньо на нормах
КЗпП України( за позовом має місце
посилання на ст. 134 п.8,172,184,235,237-1 та
можуть бути заявленими до юридичних
осіб у встановлені нормами ст. 233 КЗпП
строки ) до закладів чи установ , в яких
працюють відповідачі. Але такі вимоги
не заявлені, в процесі слухання справи
не змінювалися і не уточнювалися. То
подальший аналіз дій залучених до
участі у справі відповідачів по
відношенню до відповідачки суд вважає
недоцільними саме з мотивів
пред'явлення позову як до неналежних
відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,11,60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.
ст.130,233,237-1,259,265 КзПП України,ст.1166,1167 ,
1172ч.1 ЦК України , суд ,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог гр. ОСОБА_2
повністю відмовити за
безпідставністю заявлених позовних
вимог як до неналежних відповідачів у
справі.

У зв'язку зі звільненням позивачки як
інваліда 2-ї групи від сплати судових
витрат , та з підстав відмови в
задоволенні позову до відповідачів
судові витрати віднести за рахунок
держави.

Копію резолютивної частини рішення
вручити та надіслати всім учасникам
процесу.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитися 27 січня 2013 року в 13
годин 30 хвилин дня.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особою,
яка брала участь у справі, але була
відсутньою під час оголошення рішення,
в цей же строк з часу отримання
резолютивної частини рішення суду.

Суддя :
О.Д.Ткаченко