Справа № 500/4055/14-ц
Провадження № 2/500/2049/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса
О.О.,

при секретарі - Ботнар А.О.,

за участю сторін: представника
позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2 та
представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом, який уточнив та яким просив
визнати за ним, як спадкоємцем за
законом першої черги право власності
на житловий будинок з надвірними
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який належав померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, мотивуючи тим, що
нотаріальною конторою йому відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину, у зв'язку із тим, що
відповідно до п. 4.18 гл. 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року за № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за № 282/20595 передбачено, що якщо до
складу спадкового майна входить
нерухоме майно, що підлягає реєстрації,
нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
реєстру прав власності.
Правовстановлюючий документ на
вищевказаний житловий будинок з
надвірними спорудами на ім'я ОСОБА_5,
який був би зареєстрований КП
«Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації» відсутній, а також
відсутня будинкова книга, де є
відомості про місце відкриття спадщини
та факт прийняття спадщини його
спадкоємцями.

Представника позивача ОСОБА_4 в
судовому засіданні уточнені позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
в судовому засіданні уточненні позовні
вимоги визнали в повному обсязі та не
заперечували проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що уточненні позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Як вбачається з матеріалів інвентарної
справи на житловий будинок з
надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
наданої суду КП «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації» і
дослідженої в судовому засіданні,
ОСОБА_5 належав саме житловий будинок з
надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 з
якого 1/2 частина належала йому на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 11.06.1952 року,
виданого державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Пустовойтовим Г.М.,
зареєстрованого в реєстрі за № 5562/11, а
1/2 частина належала йому на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
13.10.1998 року, виданого державним
нотаріусом Ізмаїльської державної
нотаріальної контори Богдан О.М.,
зареєстрованого в реєстрі за 2/6016.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 12.09.2012 року, повторно
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За загальним правилом дії законів та
інших нормативно-правових актів у часі
(ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум
Верховного Суду України у п.1 постанови
«Про судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року № 7
роз'яснив, що відносини спадкування
регулюються правилами ЦК України, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинний
на той час закон, зокрема, відповідні
правила ЦК Української РСР 1963 року, у
тому числі щодо прийняття спадщини,
кола спадкоємців за законом. У разі,
коли спадщина, яка відкрилася до
набрання чинності ЦК України і строк на
її прийняття не закінчився до 1 січня 2004
року, спадкові відносини регулюються
цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.525 ЦК УРСР
(1963 року) відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
незакінчений будівництвом житловий
будинок з надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено витягом зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 32623291 від 04.12.2012 року, згідно
якого інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_5, відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року)
після смерті ОСОБА_5 являється син,
ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 23.08.1961 року,
виданим бюро записів актів
громадянського стану по м. Ізмаїл.

Інших спадкоємців, які заявили права на
спадкове майно, немає.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) -
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Факт того, що ОСОБА_4 вступив в
управління та володіння спадковим
майном, що залишилось після смерті
спадкодавця ОСОБА_5 встановлено
рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської від 14.03.2013 року, тобто
ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв
спадщину відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.
549 ЦК УРСР (1963 року).

Письмовою відповіддю наданої
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори від
04.122012 року за № 3337/02-14 позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
із тим, що відповідно до п. 4.18 гл. 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року за № 296/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595,
якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації, нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
реєстру прав власності.
Правовстановлюючий документ на
вищевказаний житловий будинок з
надвірними спорудами на ім'я ОСОБА_5,
який був би зареєстрований КП
«Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації», відсутній, а також
відсутня будинкова книга, де є
відомості про місце відкриття спадщини
та факт прийняття спадщини його
спадкоємцями.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 14.03.2013 року
Позов ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про встановлення
факту, що має юридичне значення та
визнання права власності на спадкове
майно - задоволено та встановлено факт
прийняття спадщини, яка відкрилась
після ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в
управління та володіння спадковим
майном. А також, за ОСОБА_4 визнано право
власності на незакінчений
будівництвом житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який складається з
літ. «А» - жилий будинок, приміщення «а»
- веранда, приміщення «а1» - веранда,

літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай,
1-5 - надвірні споруди та припинено право
власності на зазначений незакінчений
на незакінчений будівництвом житловий
за померлим ОСОБА_5. Крім цього,
зазначеним рішенням суду позов ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про визнання права власності
було задоволено та за ОСОБА_2 визнано
право власності на незакінчений
будівництвом житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який складається з
літ. «А» - жилий будинок, приміщення «а»
- веранда, приміщення «а1» - веранда, літ.
«Б» - сарай, літ. «В», 1-5 - надвірні
споруди та припинено право власності
зазначений на незакінчений
будівництвом житловий за ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно розписки від 16.06.2014 року, наданої
відповідачем ОСОБА_2, вбачається, що
ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_4
суму грошей в розмірі 23 000 гривень, яка
була отримана останнім згідно розписки
від 14.10.2011 року. У зв'язку із чим, ОСОБА_2
передав ОСОБА_4 правовстановлюючі
документи та ключі від житлового
будинку з надвірними спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно до ст. 347 ЦК України, особа може
відмовитися від права власності на
майно, заявивши про це або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності.

Згідно ст. 600 ЦК України зобов'язання
припиняється за згодою сторін
внаслідок передання боржником
кредиторові відступного (грошей,
іншого майна тощо). Розмір, строки й
порядок передання відступного
встановлюються сторонами.

Так, як було встановлено судом ОСОБА_2
відмовився від права власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 в рахунок
суми вартості вищезазначеного
житлового будинку, а ОСОБА_4 в свою
чергу не заперечує проти передачі йому
у власність житлового будинку з
надвірними спорудами в рахунок суми
вартості вищезазначеного будинку, яка
була передана ОСОБА_4 згідно розписки
від 16.06.2014 року, що підтвердили сторони
в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та беручи
до уваги те, що ОСОБА_4 повернув ОСОБА_2
суму боргу в розмірі 23 000 гривень
отриману останнім згідно розписки від
14.10.2011 року та ОСОБА_2 не заперечує щодо
визнання за позивачем ОСОБА_4 права
власності на вищезазначений будинок, а
також приймаючи до уваги те, що згідно
матеріалів інвентарної справи
спадкодавцю ОСОБА_5 належав саме
житловий будинок з надвірними
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, то суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, оскільки відповідач
визнав позов і обставини визнані
сторонами не підлягають доказуванню у
відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України.
Судом не виявлено обставин, що
суперечать закону або порушують права,
свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 213-215, 256, 259 ЦПК України, ст.
525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 328, 346,
347, 600, 635 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_4 в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.О. Бурнусус