У Х В А Л А

07 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С., суддів:
Амеліна В.І.,Євграфової Є.П.,
Дербенцевої Т.П.,Ситнік О.М.,розглянувши
заяву ОСОБА_6 про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання права власності на квартиру,
поділ спадкового майна,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його донька ОСОБА_9
Спадкоємцями першої черги після її
смерті є він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Вважає, що Першою вінницькою державною
нотаріальною конторою неправомірно до
складу спадщини не внесено все майно
ОСОБА_9, а саме: Ѕ частини житлового
будинку у АДРЕСА_3, Ѕ частини легкового
автомобіля марки «Деу Ланос», 1/3
частини квартири АДРЕСА_1, квартиру
АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 0,0507 га
з садовим будинком, що розташована на
території Вінницької міської ради
товариства садівників «Мічуринець» у
Сабарівському масиві, грошові вклади
та прості іменні акції ВАТ
«Укртелеком» на загальну вартість 765
грн, у зв'язку з чим просив визнати
власністю ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 квартиру АДРЕСА_2 та
включити його повністю до переліку
спадкового майна, поділити спадщину, що
відкрилася після смерті доньки,
визнавши за ним право власності на
квартиру та земельну ділянку площею
0,0507 га з садовим будинком.

Інше спадкове майно, а саме: 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1, легковий автомобіль,
вклад у сумі 10 тис. грн на
електронній ощадній книжці у ПАТ КБ
«ПриватБанк», прості іменні акції ВАТ
«Укртелеком» на загальну вартість 765
грн, вклади на рахунках Вінницької
філії відділення «Ощадбанку України»,
Ѕ частини житлового будинку з
господарськими спорудами, що
розташований на земельній ділянці
загальною площею 0,33 га і знаходиться у
АДРЕСА_3 залишити у власності ОСОБА_7,
ОСОБА_8

Збільшивши позовні вимоги, позивач
просив поділити все спадкове майно у
рівних частках між усіма спадкоємцями.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 23 травня

2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 29 травня

2013 року рішення Ленінського районного
суду м. Вінниці від 23 травня

2012 року скасовано, позов задоволено
частково. Виділено ОСОБА_6 шляхом
визнання за ним права власності на
спадкове майно у вигляді земельної
ділянки, площею 0,0507 га з садовим
будинком, що знаходяться на території
Вінницької міської ради у товаристві
садівників «Мічурінець», Сабарівський
масив, вартістю 64 714 грн. У задоволенні
іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року рішення апеляційного суду
Вінницької області від 29 травня 2013 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 27 листопада

2013 року, залишеним без змін ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 лютого 2014 року, рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 23 травня

2012 року скасовано, позов задоволено
частково.

Поділено спадщину спадкодавця ОСОБА_9
шляхом визнання за ОСОБА_6 права
власності в ідеальних частках на:

- 1/9 частини квартири АДРЕСА_1;

- 1/6 частини квартири АДРЕСА_2;

- 1/6 від суми вкладів на рахунках НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4 у Вінницькій філії
відділення Ощадбанку України

№ 8672/074;

- 1/6 вкладу у розмірі 10 тис. грн з
нарахованими відсотками та
компенсацією на електронній ощадній
книжці НОМЕР_5 у ПАТ КБ «ПриватБанк»;

- 510 простих іменних акції ВАТ
«Укртелеком»;

- 1/6 вкладу з нарахованими відсотками та
компенсацією, що зберігаються у
відділенні «Пироговське» Вінницької
філії ПАТ КБ «ПриватБанк» від 26 лютого
2008 року згідно з договором SAMDN2704
на депозитному рахунку НОМЕР_6, у
Вінницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк»
від 11 червня 2009 року на пенсійному
картковому рахунку НОМЕР_7;

- 1/6 частину автомобіля марки «DAEWOO LANOS»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
У іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема,

ст. 1278 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах та встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 13 травня 2013 року
відповідно до п. 9 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» не є судовим рішенням,
на яке заявник може посилатися
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
як на підставу перегляду у порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК.

Погоджуючись з висновком суду
апеляційної інстанцій, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
ухвалі від 05 лютого 2014 року, яку просить
переглянути заявник, керувався тим, що
земельна ділянка площею 0,0507 га
відчужена відповідачами ОСОБА_10 та
ОСОБА_11; будинок по АДРЕСА_4 та земельні
ділянки, на яких розташований цей
будинок належать ОСОБА_7 згідно зі
свідоцтвом про державну реєстрацію на
праві приватної власності, тому
вказане майно не може бути розподілено
між сторонами як спадщина.

Скасовуючи рішення апеляційного суду
від 29 травня 2013 року у цій справі, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
ухвалі від 25 вересня 2013 року керувався
тим, що дані про вирішення судом
питання про відмову ОСОБА_6 від
позовних вимог про поділ вкладів,
простих іменних акцій та автомобіля на
користь відповідачів у встановленому
законом порядку у матеріалах справи
відсутні. Суд апеляційної інстанції не
виконав вимоги процесуального права,
що унеможливило встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
касаційний суд передав справу на новий
розгляд, тобто вказана ухвала суду не
містить правової позиції з приводу
визначення складу спадщини.

Скасовуючи рішення судів першої та
апеляційної інстанцій про задоволення
позову про усунення від права на
спадкування та передаючи справу на
новий розгляд, Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 вересня 2012
року керувався тим, що суд повинен
установити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

Згідно із п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30
вересня 2011 року «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України» під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Колегія суддів не вбачає неоднакове
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за заявою ОСОБА_6
про перегляд Верховним судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 лютого 2014 року
слід відмовити.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права
власності на квартиру, поділ
спадкового майна, за заявою ОСОБА_6 про
перегляд Верховним судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 лютого 2014 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.С.
Олійник Судді: В.І. Амелін Т.П.
Дербенцева Є.П. Євграфова О.М. Ситнік