Справа № 2-344/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді
Федорова Л.П.

при секретарі Федорук О.О.

представиника позивача
ОСОБА_1

представиника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в
м.Дубно цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Другої Дубенської
державної нотаріальної контори, КП
"Архітектор"

про визнання нечинним умов правочину
договору дарування

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позову позивач
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його син ОСОБА_5. 19 листопада 1999
року він подарував сину ОСОБА_5 1/2
частину житлового будинку в АДРЕСА_1. З
відповідачкою його син перебував в
зареєстрованому шлюбі з 1995 ро 2000 рік. 13
липня 1999 року відповідачка
скориставшись тим, що його син
зловживає спиртними напоями та не
усвідомлює значення своїх дій, схилила
його до вчинення договору дарування 1/2
частини житлового будинку. Даний
договір посвідчений виконуючою
обов"язки державного нотаріуса Другої
Дубенської державної нотаріальної
контори - ОСОБА_6 Відповідачка не
реєструвала 1/2 частину будинку в КП
"Архітектор" до 2007 року. В даному
будинку не проживала, і з реєстрації
знялася в 2004 році. Відповідачка у 2004
році виїхала на постійне місце
проживання в Німечину. В даному будинку
відповідачка зареєструвалася 9 липня
1999 року, а вже 13.07.1999 року був вчинений
договір дарування. Він, як спадкоємець
після смерті сина, відноситься до 1
черги спадкоємців, в спадщину вступив
своєчасно, зробив капітальний ремонт в
будинку, сплачує всі платежі.

В судовому засіданні прредставник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала, дала пояснення, що її
дочка ОСОБА_4 з ОСОБА_5 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 10.02.1995 року.
Вони проживали в 1/2 частини будинку в
АДРЕСА_1. 19 лютого 1999 року батько ОСОБА_3
подарував сину ОСОБА_5 1/2 частину
житлового будинку. Відповідач з ОСОБА_5
проживали добре, він спиртних напоїв
не вживав. 13 липня 1999 року ОСОБА_5
подарував 1/2 частину будинку ОСОБА_4
Позивач знав про те, що частина будинку
подарована, не оспорював договір. Під
час нотаріального посвідчення
договору встановлювалися особи,
перевіряли їх дієздатність. Правочин
посвідчувався нотаріусом, підписи є
сторін правочину.

Представник Другої Дубенської
державної нотаріальної контори дала
пояснення, що вона, як виконуюча
обов"язки нотаріуса Другої Дубенської
державної нотаріальної контори,
посвідчувала договір дарування 1/2
частини житлового будинку в АДРЕСА_1.
Вона виконала всі вимоги при укладенні
договору.

Представник КП "Архітектор" в суді дав
пояснення, що згідно інвентаризаційної
справи, 1/2 частина будинку по АДРЕСА_1
була подарована ОСОБА_5, який згодом
подарував 1/2 частину будинку своїй
дружині. Договори зареєстровані.
Договір дарування належно оформлений і
зареєстрований у КП "Архітектор". Витяг
з реєстру подається після звернення
особи до нотаріальної контори.

Суд заслухавши пояснення сторін,
свідків та ознайомившись з матеріалами
справи, прийшов до слідуючого.

Судом встановлено, що 19.02.1999 року
позивач ОСОБА_3 подарував 1/2 частину
житлового будинку, який знаходиться в
АДРЕСА_1 своєму сину ОСОБА_5.(а.с.8).

З договору дарування від 13.07.1999 року
встановлено, що ОСОБА_5 подарував
ОСОБА_4 1/2 частину будинку, який
знаходиться в АДРЕСА_1. Даний договір
посвідчений в.о. державного нотаріуса
Другої Дубенської державної
нотаріальної контори ОСОБА_6(а.с.7).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 10.02.1995 року, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу (а.с.35). Шлюб розірвано
6.07.2000 року, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.35).

З свідоцтва про смерть встановлено, що
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.4).

З довідки №289 від 17.03.2009 року
встановлено, що ОСОБА_4 була
зареєстрована з 9.07.1999 року в АДРЕСА_1,
знята з реєстрації 28.07.2004 року (а.с.13).

В судовому засіданні позивач та його
представник посилаються на те, що
ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями і,
не усвідомлюючи значення своїх дій,
вчинив нікчемний договір дарування.

З довідки №514 від 23.09.2009 року
Дубенського диспансеру
психосоціальної реабілітації
встановлено, що ОСОБА_5 не перебував на
обліку в КЗ "Дубенський диспансер
психосоціальної реабілітації".

В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 6.11.2009 року "Про судову
практиу розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
правила ст.225 ЦК України поширюються на
ті випадки, коли фізичну особу не
визнано недієздатною, однак у момент
вчинення правочину перебувала в такому
стані, коли не могла усвідомлювати
значення своїх дій та (керувати) ними
(тимчасовий психічний розлад, нервове
потрясіння).

Для визначення такого стану на момент
укладення правочину, суд має
призначити експертизу.

Відповідно до ст.145 п.2 ч.1 ЦПК України
призначення експертизи є обов"язковим
у разі заявлення клопотання про
призначення експретизи обома
сторонами. Призначення експертизи є
обов"язковим також за клопотанням хоча
б однією із сторін, якщо у справі
необхідно встановити: психічний стан
особи.

В судовому засіданні сторони не
настоюювали на призначенні експртизи
для встановлення психічного стану
ОСОБА_5

Крім того позивач та його представник
посилаються на те, що в.о. нотаріуса
ОСОБА_6 не мала свідоцтва про зайняття
нотаріальною діяльністю.

З витягу наказу №51-к від 30.06.1999 року
виконання обов"язків завідуючої Другої
Дубенської державної нотаріальної
контори на час відпустки Хомич О.С.
покладено на консультанта цієї контори
ОСОБА_6 (а.с.233).

Стосовно законності дій нотаріуса щодо
посвідчення договору дарування
нотаріусом, суд вважає, що були
дотриманні ст.43,44 Закону України "Про
нотаріат" щодо встановлення особи, яка
звернулася за вчиненням нотаріальної
дії та визнання обсягу цивільної
дієздатності фізичних осіб і
встановлення намірів сторін вчинити
правочин, нею були перевірені подані
документи. Договір підписаний
сторонами, посвідчений за реєстровим
№1389.

Крім того, посилання представника
позивача на те, що підпис ОСОБА_5 не
відповідає тим підписам, якими він
підписував документи при житті не може
бути прийнято до уваги, так як
належність особі підпису може бути
встановлено тільки почеркознавчою
експертизою. Позивач не настоював на
призначенні почеркознавчої
експертизи.

Згідно п.5.12 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції від 7.02.2002 року №7/5 право на
отримання витягу з реєстру прав мають:
власник (власники), його спадкоємці та
правонаступники юридичних осіб,
уповноваженні особи.

За змістом ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За змістом ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд прийшов до висновку, що договір
дарування відповідав всім вимогам
закону, тому підстав для визнання його
недійсним суд не знайшов.

Керуючись:ст.214 ЦПК України, суд

РІШИВ :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Другої
Дубенської державної нотаріальної
контори, КП "Архітектор" про визнання
недійсним договору дарування від 13
липня 1999 року - відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у судовому засіданні, але
не були присутні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя: