Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2014 Справа №607/7840/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю
секретаря Мандзія В.П.,

прокурора
Гончар О.П.,

представника
позивача Вовк Г.М.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом Служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради до ОСОБА_2, третя особа -
КУТОР «Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини», про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Служба у справах неповнолітніх та
дітей Тернопільської міської ради
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, третя особа - КУТОР
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини», про
позбавлення батьківських прав
відносно малолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В
обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що Органом опіки і
піклування розглянуто матеріали про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 жовтня 2011 року у
відповідача відібрано малолітніх
дітей і тимчасового влаштовано у КУТОР
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини».
Згідно рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 20 листопада 2013 року у
позові Служби у справах неповнолітніх
та дітей Тернопільської міської ради
про позбавлення ОСОБА_2 батьківських
прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відмовлено, мати ОСОБА_2 попереджено
про необхідність змінення ставлення до
виховання дітей та виконання
батьківських обов'язків. Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 06 червня 2012
року виключено ОСОБА_5 як батька дитини
з актового запису про народження №2734
від 18 листопада 2009 року, зроблений
відділом РАЦС Тернопільського
міського управління юстиції про
народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та виключено ОСОБА_5 як батька дитини з
актового запису про народження №2735 від
18 листопада 2009 року, зроблений відділом
РАЦС Тернопільського міського
управління юстиції про народження
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно
до рішення виконавчого комітету
Тернопільської міської ради від 29
лютого 2012 року №345 малолітнім дітям
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, надано соціальний статус
дітей, позбавлених батьківського
піклування. Відповідач перебуває на
обліку в Тернопільському обласному
наркологічному диспансері. Згідно
інформації КУТОР «Тернопільський
обласний спеціалізований будинок
дитини» від 13 травня 2014 року щодо
відвідування дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
матір дітей протягом 2014 року
навідувалася до них 4 рази. Станом на 13
травня 2014 року відповідач не
зверталася до суду із позовом про
повернення їй на виховання дітей -
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що говорить про її
байдужість та безвідповідальність,
свідчить про невиконання ОСОБА_2
батьківських обов'язків щодо виховання
та утримання синів. За вказаних
обставин Служба у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради просить позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно малолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути аліменти на їх
користь, починаючи з дня подання заяви
і до повноліття дітей в твердій
грошовій сумі не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму.

У судовому засіданні представник
Служби у справах неповнолітніх та
дітей Тернопільської міської ради
позов підтримала з мотивів, викладених
у позовній заяві, просить позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнувши з
відповідача в їх користь аліменти.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала, зазначивши, що вона не працює,
з позовом про повернення дітей до суду
не зверталася та продовжує перебувати
на обліку в Тернопільському обласному
наркологічному диспансері.

Представник третьої особи КУТОР
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини» в
судове засідання не з'явився з
невідомої на те суду причини, хоча про
день та час слухання справи
повідомлявся належним чином. Будь-які
відомості про неможливість останнього
прибути в судове засідання в
матеріалах справи відсутні, а тому суд
вважає, що його чергова неявка не
перешкоджає розгляду справи, про що не
заперечили сторони.

Прокурор в судовому засіданні
заявлені Службою у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради позовні вимоги до ОСОБА_2
про позбавлення батьківських прав
підтримала, вважає за доцільне
позбавити її батьківських прав щодо
малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнувши з
відповідача в їх користь аліменти.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що є матір'ю ОСОБА_2, проживає
в АДРЕСА_1. Її дочка вдома буває рідко,
де вона в той час перебуває їй невідомо,
остання не працює та не отримує
будь-якого доходу. Відповідач дітками
не цікавиться, дуже рідко їх провідує,
частіше їх провідує свідок. З часу
відібрання дітей у матері, з 1 року 8
місяців, ставлення ОСОБА_2 до синів не
змінилося, вона є байдужою до своїх
батьківських обов'язків.

Суд, заслухавши доводи представника
позивача, пояснення відповідача, думку
прокурора, покази свідка, дослідивши та
оцінивши докази по справі, встановив
наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 18 листопада 2009 року,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції
Тернопільської області, батьками
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 від 18 листопада 2009 року,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції
Тернопільської області, батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

За рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 жовтня 2011 року від матері
ОСОБА_2 відібрано малолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і тимчасового влаштовано
у КУТОР «Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини».

Як вбачається із рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 06 червня 2012
року, ОСОБА_5 виключено як батька дитини
з актового запису про народження №2734
від 18 листопада 2009 року, зроблений
відділом РАЦС Тернопільського
міського управління юстиції про
народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та з актового запису про народження
№2735 від 18 листопада 2009 року, зроблений
відділом РАЦС Тернопільського
міського управління юстиції про
народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 20 листопада 2013 року у
позові Служби у справах неповнолітніх
та дітей Тернопільської міської ради
про позбавлення ОСОБА_2 батьківських
прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відмовлено. Мати ОСОБА_2 попереджено
про необхідність змінення ставлення до
виховання дітей та виконання
батьківських обов'язків.

Згідно рішення виконавчого комітету
Тернопільської міської ради від 29
лютого 2012 року №345 малолітнім дітям
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, надано соціальний статус
дітей, позбавлених батьківського
піклування. Згідно п.2 даного рішення
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, влаштовано у комунальну
установу Тернопільської обласної ради
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини».

Як вбачається із акту, складеного
комісією в складі працівників КУТОР
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини»,
ОСОБА_2, мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за 2013 рік
цікавилася станом здоров'я та
вихованням своїх дітей 13 разів, а саме
відвідувала дітей: 09.01.2013 року; 26.01.2013
року; 06.02.2013 року; 09.03.2013 року; 24.03.2013 року;
06.05.2013 року; 15.06.2013 року; 29.06.2013 року;
31.08.2013 року; 28.09.2013 року; 08.10.2013 року;
03.11.2013 року; 23.11.2013 року.

Протягом 2014 року ОСОБА_2 відвідувала
своїх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 4 рази, а саме:
08.01.2014 року; 25.01.2014 року; 29.03.2014 року;
11.05.2014 року, про що свідчить акт,
складений комісією в складі
працівників КУТОР «Тернопільський
обласний спеціалізований будинок
дитини».

Згідно актів обстеження
житлово-побутових умов за адресою:
АДРЕСА_1, за даною адресою проживають:
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5. Зі
слів ОСОБА_7, дочка ОСОБА_2 рідно
появляється вдома, матеріально не
допомагає і не виховує старшого сина
ОСОБА_8. У будинок дитини до ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 ОСОБА_7 їздить з онуком ОСОБА_8.
Виховувати ОСОБА_8 їй теж важко, так як
вона пересувається на милицях.

Працівниками КУТОР «Тернопільський
обласний спеціалізований будинок
дитини» була проведена бесіда із
ОСОБА_2, про що свідчить акт, складений
працівниками КУТОР «Тернопільський
обласний спеціалізований будинок
дитини». Під час бесіди ОСОБА_2 була
ознайомлена із рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 20 листопада
2013 року та їй були роз'яснені підстави
для скасування рішення.

Згідно довідки №785/1 від 11 березня 2014
року, виданої Тернопільським обласним
наркологічним диспансером, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, жителька
АДРЕСА_1, перебуває на «Д» обліку з
діагнозом «Розлади психіки та
поведінки внаслідок вживання опіоїдів.
Синдром залежності».

Рішенням Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради №523 від 21
травня 2014 року затверджено висновок
про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до висновку
органу опіки та піклування, який є
додатком до вказаного рішення, ОСОБА_2
не виконує батьківських обов'язків
щодо виховання та утримання синів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не вживає заходів
щодо повернення їй малолітніх дітей на
виховання, що свідчить про її
байдужість та безвідповідальність.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права
дитини, батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Законом України «Про охорону
дитинства» передбачено, що кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України (ст.8).

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК
України однією з правових підстав для
позбавлення батьківських прав є
ухилення батька від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з подружжя, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я або навчальний заклад, в якому
вона перебуває, орган опіки та
піклування, прокурор, а також сама
дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК
України).

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» роз'яснено, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно їх утримують та
інше), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
батьківськими обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 свідомо
нехтує своїми батьківськими
обов'язками, остання рідко відвідує
своїх малолітніх дітей, які
перебувають в КУТОР «Тернопільський
обласний спеціалізований будинок
дитини», не цікавиться їх життям, не
зверталася до суду із позовом про
повернення дітей їй на виховання.
Відповідач не виконує батьківських
обов'язків щодо виховання та утримання
синів, не створює умов для їх фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Крім цього, як встановлено в
судовому засіданні та визнається
ОСОБА_2, вона перебуває на обліку в
Тернопільському обласному
наркологічному диспансері з діагнозом
«Розлади психіки та поведінки
внаслідок вживання опіоїдів. Синдром
залежності».

За вказаних обставин, враховуючи
інтереси малолітніх дітей, суд вважає
позов Служби у справах неповнолітніх
та дітей Тернопільської міської ради
до ОСОБА_2, третя особа - КУТОР
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини», про
позбавлення батьківських прав
підставним та таким, що підлягає до
задоволення. ОСОБА_2 слід позбавити
батьківських прав відносно малолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги Служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради в частині стягнення
аліментів також підлягають
задоволенню, виходячи з таких
міркувань.

Як слідує із ч.2 ст.166 СК України
одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватись як аліменти на дитину,
визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Змістом ст.184 СК України
визначено, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Якщо розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, менше
мінімального розміру, передбаченого ч.2
ст.182 цього Кодексу, то дитині
призначається відповідно до закону
державна допомога в розмірі різниці
між визначеним розміром аліментів і 30
відсотками прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку (ч.3 ст.184 СК
України).

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову (ч.1 ст.191 СК України).

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є працездатною, її стан здоров'я
задовільний, аліментних обов'язків
остання не має. Мати відповідача ОСОБА_7
та її син ОСОБА_8 проживають з ОСОБА_2,
однак на її утриманні не перебувають,
що було з'ясовано в судовому засіданні.

Таким чином, стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити у твердій
грошовій сумі в розмірі 350 грн. на кожну
дитину щомісячно, починаючи з 20 травня
2014 року до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць слід
допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.18
Конвенції про права дитини, Законом
України «Про охорону дитинства»,
Постановою Пленуму ВСУ від 30 березня 2007
року №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ст.ст.164, 165, 166, 180, 183,
184, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 213, 215, 294, 367
ЦПК України, суд, -

в
и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно малолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
народження, яка проживає в АДРЕСА_1,
аліменти в користь малолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. на
кожну дитину щомісячно, починаючи з 20
травня 2014 року до досягнення ними
повноліття.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 в
користь держави судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят)
коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська