Справа № 279/7504/14-ц
Провадження 2/279/1940/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Cнігір В.М.

за участю секретаря Каленської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Коростені Житомирської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

Встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву.

Відповідач позов визнав , подавши про це письмову заяву, справу просив розглядати в його відсутність.

За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін без фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне .

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримання неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України .

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивача.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 213-218 ЦПК України, ст.51 Конституції України, ст. ст. 180-183 СК України, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Житомирської обалсті, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, пенсіонера, який працює слюсарем ТОВ "Гірпромтехніка" в с.Бехи Коростенського району Житомирської області, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Снігір