БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/1020/14-ц
Провадження № 2/497/455/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року
м. Болград

Болградський районний суд
Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання
- Бачур А.В.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом та просить
постановити рішення, яким стягнути на
його користь з відповідача завдану
матеріальну шкоду у розмірі 6 032.74
гривен, 15 000 гривен моральної шкоди,
витрати на правову допомогу в сумі 2 000
гривен та судові витрати. Свої вимоги
мотивує тим, що 16.09.2013 року, близько о 23:00
годині, відповідач ОСОБА_1, рухаючись в
м. Одеса, скоїв зіткнення з двома
автомобілями, внаслідок чого
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Власником одного з
автомобілів, а саме Toyota Camry, державний
номер НОМЕР_1, є він, ОСОБА_2

Постановою Болградського районного
суду Одеської області від 05.02.2014 року
відповідача ОСОБА_1 було визнано винним
у скоєнні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно Висновку експерта № 5414 від
02.10.2013 року експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню суми матеріальних збитків,
завданих власнику Toyota Camry, д/н НОМЕР_1,
вартість відновлювального ремонту
складає 5 283 гривен. За проведення
вказаного експертного дослідження
позивачем було сплачено 749 гривен.

Крім того, позивач вважає, що ця
дорожньо-транспортна пригода завдала
йому також моральної шкоди, яку він
оцінює в 15 000 гривен.

Оскільки відповідач ОСОБА_1
експлуатував транспортний засіб, на
якому скоїв ДТП, без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, на
думку позивача, відшкодовувати
заподіяні збитки повинен саме
відповідач.

Позивач в судове засідання не прибув,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним згідно вимог
чинного законодавства. Подав заяву про
розгляд справи у його відсутність та у
відсутність його представника ОСОБА_3
(а.с.41).

Відповідач позов визнав частково. Не
заперечував своєї вини в скоєнні ДТП
16.09.2014 року. Пояснив, що місце ДТП
покинув не навмисно, так як дуже
квапився до дружини в лікарню. Договір
про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
він не укладав. Повністю погодився з
висновком експерта та з сумою вказаною
у висновку - 5 283.65 гривен, визнав
затрати на проведення експертизи,
понесені позивачем в розмірі 749.09
гривен, оскільки вважає, що тільки
висновок експерта є доказом по справі.
В іншій частині позовні вимоги не
визнав. При цьому пояснив, що намагався
в добровільному порядку відшкодувати
позивачу матеріальну шкоду, однак
спілкувався лише з адвокатом ОСОБА_3,
який надав йому номер телефону
позивача, однак позивач не виявив
бажання та можливості зустрітися з ним,
відповідачем для вирішення цього
питання. Суму моральної шкоди вважає
завищеною та не обґрунтованою. Таких
коштів він немає, оскільки офіційно
ніде не працює, періодично працює за
наймом у приватних осіб, в середньому
його заробітна плата на місяць складає
1600-1800 гривен.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у
їх сукупності, виходячи з обставин,
встановлених під час судового розгляду
справи, враховуючи норми діючого
законодавства, яким врегульовані
встановлені судом правовідносини,
доводи сторін по справі, суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог за наступних підстав.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються ст.ст.23, 1166, 1167,
1187 ЦК України.

Судом встановлено, що 16 вересня 2013 року,
близько о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_1,
керуючи автомобілем ВАЗ 2108, державний
номер НОМЕР_2, рухаючись в між
квартальному проїзді по вулиці
Космонавтів, № 56-А в м. Одеса, не
витримав небезпечний інтервал та скоїв
зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, д/н
НОМЕР_5, належний ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та автомобілем Toyota Camry, державний номер
НОМЕР_1, належний ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Внаслідок ДТП транспортні засоби
отримали механічні пошкодження, що
підтверджується матеріалами справи
про адміністративні правопорушення №
497/264/14-п, дослідженими в судовому
засіданні.

ДТП сталося через порушення водієм
ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього руху
України, та за що він, відповідач, був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Болградського
районного суду Одеської області від
05.02.2014 року (справа № 497/264/14-п)
відповідач визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
відповідно до ст.38 КУпАП закрито
провадження по справі у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

Крім того, при скоєнні ДТП відповідач
порушив п.2.10 Правил дорожнього руху
України - залишив місце ДТП, за що був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.122-4 КУпАП
(справа № 497/265/14-п).

Згідно п. 4 ст.61 ЦПК України підставами
звільнення від доказування є постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення, що набрала законної
сили, обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

В судовому засіданні встановлено, що
саме порушення відповідачем ОСОБА_1
вимог Правил дорожнього руху України
знаходиться в причинному зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою,
внаслідок якої автомобіль Toyota Camry,
державний номер НОМЕР_1, належний
ОСОБА_2, отримав механічні пошкодження,
тобто вищевказана
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини відповідача.

Згідно довідки ІДПС 4-го взводу
ВДАІ ОМУ м. Одеси, Зарічанського Д.В.,
транспортний засіб Toyota Camry, державний
номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_2, 16.09.2013
року отримав механічні пошкодження:
деформація переднього правого крила,
переднього бампера, розбита передня
права фара з сигналом повороту,
передній правий повторювач повороту
(а.с.9).

За даними висновку № 5414 експертного
авто-товарознавчого дослідження по
встановленню суми матеріальної шкоди,
спричиненої власнику автомобіля Toyota
Camry, державний номер НОМЕР_1,
проведеного Одеським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз Міністерства юстиції
України від 08.10.2013 року, визначено
вартість матеріальної шкоди, яка
складає 5 283.65 гривен (а.с.10-20).

За проведення експертизи позивачем
сплачено 749.09 гривен (а.с.21).

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України визначено
порядок відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки.

Так, джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, …., що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1).

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2).

Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого (ч.3).

Таким чином, за заподіяння шкоди
джерелом підвищеної небезпеки його
володілець відповідає незалежно від
наявності вини. Володільцем визнається
той власник, чи інший титульний
володілець, який одночасно фактично
його використовує, зберігає, чи
утримує.

Відповідно до роз`яснень Пленуму
Верховного Суду України в п.2 «Про
практику розгляду судом цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суд
бере до уваги, що шкода, заподіяна особі
і майну громадянина або заподіяна
майну юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв`язок.

З роз'яснень Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у пункті 6 постанови № 4 від 01
березня 2013 року «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» слідує, що особою, яка
зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Якщо особа під час
керування транспортним засобом має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії і реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2Правил
дорожнього руху України).

Матеріалами справи знайшло
підтвердження належними та
допустимими доказами факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
та обставини її настання.

Що стосується розміру заподіяної
шкоди, то суд приймає в якості доказу
розміру спричиненої шкоди висновок
експерта №5414 від 08.10.2013 року, оскільки в
даному випадку експерт був
попереджений про кримінальну
відповідальність, передбачену Законом.
Підстав для сумніву в об'єктивності та
правильності висновків вказаної
експертизи у суду не має (а.с.11-20).

У зв'язку із зазначеним відшкодуванню
підлягає матеріальна шкода саме в
розмірі визначеному експертом 5 283.65
гривен.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23, ч.1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в
п.9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995р. № 4 «Про
судову практику по справам про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», розмір відшкодування моральної
шкоди суд визначає в рамках заявлених
вимог в залежності від характеру та
об'єму спричинених потерпілому
фізичних та моральних страждань, з
урахуванням в кожному окремому випадку
ступені вини відповідача і інших
обставин.

Зокрема, враховуються характер та
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, наслідки тілесних
ушкоджень, значних вимушених змін в
його життєвих та виробничих
відношеннях.

В судовому засіданні встановлено, що
неправомірними діями відповідача
ОСОБА_1 в зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою
позивачу ОСОБА_2 була спричинена
моральна шкода. Позивач стверджує, що
погіршився стан його здоров'я, через
постійні переживання, з'явився
постійний головний біль, а тому не
відомо, які наслідки в майбутньому
спричинить це погіршення стану
здоров'я. Впродовж деякого часу,
позивач був позбавлений можливості
використовувати свій автомобіль, який
знаходився в ремонті, тому були
порушені його нормальні життєві
зв'язки із-за неможливості
продовжувати нормальний активний
спосіб життя. В рахунок відшкодування
моральної шкоди позивач просив
стягнути з відповідача 15 000 гривен.

В абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди зазначено, що
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи,
враховуючи ступінь перенесених
позивачем ОСОБА_2 моральних страждань,
вважає вимогу позивача про стягнення з
відповідача моральної шкоди на суму в
15 000 гривен необґрунтовано завищеною.

З урахуванням розумності та
достатності, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
користь позивача ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.,
а в решті позовних вимог про стягнення
моральної шкоди необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом положень ст.ст.79, 84, 88 ЦПК
України, сторона, проти якої
постановлено судове рішення, має
відшкодувати стороні, на користь якої
ухвалено рішення, понесені нею і
документально підтверджені витрати на
правову допомогу. При цьому відповідно
до ч.2 ст. 84 ЦПК України, граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу встановлюється законом.

Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20.12.2011 року № 4191-VІ
затверджено граничні розміри
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною …. Не може перевищувати
40 відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Мінімальна заробітна плата з 01.01.2014
року становить 1 218.00 грн. х 40 % = 487.20 грн.

Судом встановлено, що під час розгляду
зазначеної справи, позивачем понесені
витрати на правову допомогу у розмірі 2
000.00 гривен, що підтверджується
договором про надання правової
допомоги від 25.03.2014 року (а.с.22),
квитанцією до прибуткового касового
ордеру 56/1 від 25.03.2014 року про сплату
коштів у розмірі 2000.00 гривен (а.с.24).

Протягом розгляду справи було
проведено 2 судових засідань, однак в
судове засідання, а ні позивач, а ні
його представник не прибули.

На підставі викладено, суд дійшов
висновку про можливість стягнення з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
ОСОБА_2 витрат пов'язаних з наданням
правової допомоги при розгляді
зазначеної справи представником
ОСОБА_3 з урахуванням часу витраченого
адвокатом на підготовку процесуальних
документів, та вчинення інших
процесуальних дій поза судовими
засіданнями у розмірі 974.40 гривен,
оскільки зазначена сума не перевищує
граничного розміру компенсації
витрати на правову допомогу за 2 (дві)
години роботи, яких суд вважає
достатніми для підготовки позовної
заяви (2 години х 487.20 грн. = 974.40 гривен).

З цих же підстав та зважаючи на вимоги
ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню
із відповідача на користь позивача: -
365.40 гривен судового збору, які були
сплачені позивачем при зверненні до
суду за позовні вимоги в частині
відшкодування матеріальної шкоди
(а.с.1); - 749.09 гривен (а.с.21) витрати,
пов'язані із проведенням експертизи
(ст.79 ч.3 п.4 ЦПК України).

На користь держави підлягає стягненню
з відповідача судовий збір у розмірі
243.60 гривен за позовні вимоги в частині
відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК
України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 208, 209, 212-215,
223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Болград, Одеської області,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_6, виданий 13
червня 2000 року Болградським РВ ГУМВС
України в Одеській області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на
користь ОСОБА_2, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_3,

- в рахунок відшкодування
майнової шкоди 5 283.65 гривен (п'ять тисяч
двісті вісімдесят три гривні шістдесят
п'ять копійок);

- в рахунок відшкодування
моральної шкоди - 5 000 гривен (п'ять
тисяч гривен);

- витрати на правову допомогу - 974.40
гривен (дев'ятсот сімдесят чотири
гривні сорок копійок);

- судові витрати: 365.40 гривен
(триста шістдесят п'ять гривен сорок
копійок) судового збору, 749.09 гривен
(сімсот сорок дев'ять гривен дев'ять
копійок) витрати, пов'язані із
проведенням експертизи.

ВСЬОГО: 12 616.14 гривен (дванадцять
тисяч шістсот шістнадцять гривен
чотирнадцять копійок).

В решті позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір 243.60 гривен
(двісті сорок три гривні шістдесят
копійок).

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Болградський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
С.В.Кодінцева