У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Хопти
С.Ф.,

Лесько А.О.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Головне
управління юстиції в м. Києві, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, зміну черговості права на
спадкування, визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Оболонського районного суду
м. Києва від 17 липня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, який у ході
розгляду справи уточнила, посилаючись
на те, що з грудня 1999 року почала
проживати з ОСОБА_7 однією сім'єю як
чоловік і жінка без реєстрації шлюбу,
вели спільне господарство, мали
спільний побут та сімейний бюджет, за
спільні кошти придбали автомобіль
Шевроле Авео. З початку спільного життя
і до моменту смерті ОСОБА_7 проживали
разом у АДРЕСА_3 у будинку, який ОСОБА_7
отримав у спадок після смерті своєї
матері та в її квартирі, яка
знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. З серпня 2004 року ОСОБА_7
почав хворіти. Зазначала, що весь час
вона опікувалася його здоров'ям,
забезпечувала його їжею, ліками, інші
спадкоємці життям ОСОБА_7 не
цікавилися. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.
Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина на його майно, а саме: житловий
будинок із земельною ділянкою у
АДРЕСА_3; квартиру АДРЕСА_2; легковий
автомобіль Шевроле Авео. ОСОБА_3
звернулася до 15-ї нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини, проте
їй повідомили, що на майно ОСОБА_7 є
спадкоємці першої черги - дружина і
двоє дітей. Просила суд встановити факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 понад п'ять
років з грудня 1999 року по 15 лютого 2012
року, визнати за нею право на
спадкування майна ОСОБА_7 разом із
спадкоємцями першої черги і визначити
додатковий строк звернення до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 17 липня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року,
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що позивачка не довела
обставин для визнання факту проживання
з ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу та визнання за нею права на
спадкування майна разом зі
спадкоємцями першої черги.

Такі висновки судів відповідають
вимогам закону та ґрунтуються на
матеріалах справи.

Судом установлено, що ОСОБА_7 перебував
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 30
січня 1960 року і до дня його смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1 шлюб розірвано не
було (а. с. 99, 134 т. 1).

До кола спадкоємців померлого першої
черги належать його дружина ОСОБА_6
та дочки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а. с. 131-133, 140-143).

Відповідно до ст. 74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

На майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачка факт спільного проживання з
ОСОБА_7 з 1999 року по день його смерті
доводила поясненнями свідків та
доданими фото.

Проте вказані доводи спростовуються
показами свідків та письмовими
доказами наданими відповідачами:
виписками з історії хвороби з медичної
картки ОСОБА_7 за 2004, 2008, 2010-2011 роки
(а.
с. 18, 20-24, 26-28, 209-210, 213-214); заявою ОСОБА_7
від 02 червня 2011 року на виготовлення
державних актів на право власності на
земельну ділянку (т. 2 а.
с. 21); договором купівлі-продажу
автомобіля від 06 лютого 2008 року
(т. 2 а. с. 2-4), з яких вбачається, що
місцем проживання ОСОБА_7 було АДРЕСА_2.

За цією ж адресою ОСОБА_7 перебував на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у Деснянському районі м. Києва,
де отримував пенсію.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму
Верховного суду «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, при
застосуванні ст. 74 СК України, що
регулює поділ майна осіб, які
проживають у фактичних шлюбних
відносинах, судам

необхідно враховувати, що правило
зазначеної норми поширюється на
випадки, коли чоловік та жінка не
перебувають у будь-якому іншому шлюбі і
між ними склалися усталені відносини,
що притаманні подружжю.

За таких обставин суди дійшли вірного
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Судові рішення у справі ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги не спростовані, тому
підстав для їх зміни чи скасування не
має.

Керуючись ст. ст. 333, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 17 липня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко