АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/929/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ізотов В.М. Доповідач - Свистунова
О.В. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої
В.Ю., Калиновського А.Б.

при секретарі Книш К.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 04 листопада
2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_2, у липні 2013 року
звернулась до суду з зазначеним
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача на свою користь 17216,04 грн.
мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2010 р.
між її матір'ю ОСОБА_3 та ПАТ КБ
«Приватбанк» було укладено договір
банківського вкладу (вклад «Стандарт»),
згідно якого ОСОБА_3 внесла на рахунок
банку 183000 грн. на депозит під 16% річних
терміном на 12 місяців.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та, на
підставі нотаріального посвідченого
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 22.01.2013 року, позивачка
набула право власності на
вищезазначений вклад.

30.01.2013 року ОСОБА_2 звернулась до банку з
вимогою повернути вклад та нараховані
відсотки на що банк видав їй тільки
суму вкладу, відмовившись виплати
проценти нараховані на суму вкладу за
період з дня смерті матері по час
видачі вкладу.

Крім того, позивачка просила стягнути
з банку на свою користь індекс інфляції
за весь час прострочення виплати
відсотків, три проценти річних від
простроченої суми та судовий збір.

Рішенням Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська від 04
листопада 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
ПриватБанк» на користь ОСОБА_2: 16044 грн.
50 коп. -недоплачену суму процентів за
депозитом; 36 грн. 94 коп. - інфляційні
втрати за час прострочення; 905 грн. 20
коп. - три проценти річних від
простроченої суми; 229 грн. 40 коп. -
судового збору, а всього: 17 216 грн. 04 коп.

В апеляційній скарзі та ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення суду
скасувати та постановити нове рішення,
яким відмовити позивачці у задоволенні
її позовних вимог, оскільки рішення
суду першої інстанції ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Рішення суду першої інстанції є вірним
та таким, що ґрунтується на
встановлених судом обставинах та
доказах.

В судовому засіданні встановлено, що
04.11.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
матір'ю позивачки - ОСОБА_3 було
укладено договір банківського вкладу
№ 8АМБ № 2964 (Вклад «Стандарт» з
щомісячною виплатою), за умовами якого
Банк прийняв від ОСОБА_3 183000 грн. на
строк 12 місяців - до 04.11.2011 року й
зобов'язався виплатити їй вказану суму
та 16 % річних на умовах і в порядку,
передбачених договором (а.с. 11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

22.01.2013 року позивачка ОСОБА_4, як
донька померлої, отримала

свідоцтво про право на спадщину за
законом, згідно якого до складу
спадщини

входять також грошові вклади з
відповідними відсотками, що
знаходяться у ПАТ КБ «Приватбанк» на
підставі договору № БАМБ № 2964 від
04.11.2010

року. (а.с. 14).

30.01.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
здійснило виплату суми вкладу
спадкоємниці - позивачці ОСОБА_2 в
розмірі 172962,31 грн., та відсотки на суму
вкладу, які були нараховані на день
смерті ОСОБА_3 у сумі 797,50 грн.. що
підтверджується квитанцією № 13 (а.с. 13),
клієнтською випискою (а.с. 20) та не
заперечувалось сторонами.

У виплаті відсотків на суму вкладу з
дня смерті ОСОБА_3 до дня виплати коштів
спадкоємниці - позивачці ОСОБА_2, ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовило, посилаючись на
те, що нарахування процентів на суму
вкладу припиняється з дня смерті
вкладника.

Посилання апеляційної скарги, що право
на отримання відсотків по договору
нерозривно пов'язане з особою
вкладника, не можуть бути взяті до
уваги, як необґрунтовані.

Суд першої інстанції правильно дійшов
висновку, що відповідно до вимог ст.ст.
1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). До складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно ч. 2 ст. 608 ЦК України,
зобов'язання припиняється смертю
кредитора, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з особою кредитора.

Згідно зі ст. 1219 ЦК України, до складу
спадщини не входять права та обов'язки,
що нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема: особисті
немайнові права; право на участь у
товариствах та право членства в
об'єднаннях громадян якщо інше не
встановлено законом або їх установчими
документами; право на відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; права на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом; права та
обов'язки особи як кредитора або
боржника, передбачені ст. 608 ЦК України.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України, за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Доводи апелянта про те, що суд першої
інстанції невірно застосував
положення законодавства щодо строку
дії договору банківського вкладу є
необґрунтованими.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України,
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Тобто, сторонами правовідносин за
договором банківського вкладу є банк
(боржник) і вкладник (кредитор).
Оскільки зобов'язання банку
виплачувати проценти на суму вкладу не
пов'язане з особою вкладника, у зв'язку
зі смертю вкладника (кредитора) таке
зобов'язання не припиняється. До
спадкоємців вкладника переходить
право на вклад у банку та проценти,
нараховані на суму вкладу до дня
фактичного повернення коштів.

Отже, суд першої інстанції правильно
дійшов висновку, щодо задоволення
вимоги позивачки про стягнення з
відповідача на її користь 16044,50 грн. -
суму своєчасно не нарахованих і не
сплачених процентів за користування
відповідачем більше шести місяців
кредитними коштами позивачки.

Інші доводи скарги не є суттєвими і не
дають підстав для скасування чи зміни
рішення суду.

Рішення суду відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права і
тому, апеляційний суд вважає, що згідно
ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська від 04
листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді