Справа № 500/5913/14-ц
Провадження № 2/500/2656/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Куртяну) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 173, мотивуючи тим, що вони з кінця 2013 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

В судове засідання відповідач не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 30.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- ЖД № 123029 від 30.04.2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Одеської області. Сторони з кінця 2013 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя.

Спору щодо розподілу спільного майна немає.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 30.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 173 розірвати.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище «Скворцова».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Я.Присакар