Справа № 432/214/14-ц
Провадження №2/432/660/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 р.Стахановський міський суд
Луганської області

у складі: головуючого судді
Бондаренко Н.О.

при секретарі Гейман
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Стаханова, Луганської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
майна спільною сумісною власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду з позовною
заявою , вказав, що з 30.06.1990 р. він
перебував в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Рішенням Стахановського
міського суду від 01.10.2012 року шлюб між
ними було розірвано. Під час шлюбу вони
придбали квартиру АДРЕСА_1. Договір
купівлі - продажу відносно вказаного
нерухомого майна складено на ім'я
відповідача. Квартира АДРЕСА_1 придбана
за спільні кошти сім'ї, вони спільно
про ізводили пошук, квартира їх спільна
власність.

? частина квартири на підставі договору
дарування від 21.06.2006 року, посвідчено
приватним нотаріусом ОСОБА_3 , реєстр №
1821 подарована відповідачем їх дочці
ОСОБА_4.

На теперішній час відповідач
висловлюється щодо відсутності його
відношення до даної квартири, про своє
бажання розпорядитися нею за власним
бажанням.

Просить суд визнати ? частки квартири
АДРЕСА_1 придбану ним та відповідачем
під час шлюбу і спільного проживання
однією сім'єю спільною сумісною
власністю. Визнати за кожним з них
право власності по ? частки квартири
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в
повному обсязі підтримав позовні
вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася. Заяву про слухання справи
за її відсутністю не надала. Про
причини неявки суд не повідомила. Про
час і місце слухання справи
повідомлена належним чином .

З урахуванням викладеного судом
ухвалено про заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи на
підставі доказів, наданих сторонами. В
судовому засіданні досліджені всі
докази, надані сторонами. Клопотання
про витребування і дослідження інших
доказів до суду не надходило. Суд
постановляє рішення на підставі
доказів, наданих сторонами і
досліджених під час судового
засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана, довести
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідач не надав заперечень за
позовом, тому обставини, на які
посилається позивач за текстом
позовної заяви суд вважає доведеними.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази та оцінивши їх в сукупності, суд
приходить до наступних висновків.

.Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного
Кодексу України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.

Згідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

На підставі ч. 3 ст. 369 Цивільного
Кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони по справі перебували в
зареєстрованому шлюбі з 30.06.1990 р. по
01.10.2012 року.

Відповідно до довідки КП «
Стахановське бюро технічної
інвентаризації» від 282 від 18.09.2012 р.
квартира АДРЕСА_1, зареєстрована: ? - за
ОСОБА_2 на підставі договору купівлі -
продажу квартири від 06.05.1998 р.,
посвідченим приватним нотаріусом
ОСОБА_5, реєстр № 117 і ? частку за ОСОБА_4
на підставі договору дарування ? частки
квартири від 21.06.2006 р., посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_3 , реєстр за
№ 1821.

Заперечень або пояснень на позовну
заяву відповідачем не надано.

Отже спірна квартира була придбана під
час шлюбу та спільного проживання і є
спільною сумісною власністю подружжя.,
позовні вимоги обґрунтовані.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до
Європейської конвенції про захист прав
і основних свобод людини, кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
можу бути позбавлений свого майна, крім
того як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом або
загальними принципами міжнародного
права.

На підставі ч. 1 ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своїм
майном.

Керуючись ст.ст. 10, 11,12,27,31,57,59 60, 169,215,224,225
ЦПК України, ст. ст.60,61,70,71 Сімейного
Кодексу України, ст. 321,368 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю, задовольнити.

Визнати 1/2 частку квартири АДРЕСА_1,
придбану ОСОБА_1 і ОСОБА_2 під час шлюбу
і спільного проживання однією сім'єю
спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності по 1/4 частки квартири АДРЕСА_1
за кожним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом , що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк
на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя :
Н.О.Бондаренко