Справа № 752/1385/14-ц
Провадження № 2/752/2176/14
04.07.2014 року Голосіївський районний
суд м. Києва у складі Головуючого судді
Фролова М.О., при секретарі Гончарову
І.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась у
Голосіївський районний суд міста Києва
з позовом до ОСОБА_2 (надалі -
відповідач) про поділ майна подружжя.
Вимоги позову якої, ґрунтуються на
тому, що 25 липня 1987 року між позивачем
та відповідачем був зареєстрований
шлюб. Від шлюбу мають донюку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 03 лютого 2011року
Голосіївським районним судом міста
Києва було прийнято рішення. Яким шлюб
було розірвано. Позивач зазначає, що за
час шлюбу за спільні кошти нею та
відповідачем було набуте нерухоме
майно - 3-х кімнатна квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не з'явився,
до суду надіслав клопотання про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав, проти
ухвалення заочного рішення не
Відповідач, будучи належним чином
повідомленим, повторно не з'явився,
явку у судове засідання свого
представника не забезпечив, будь-яких
заперечень з приводу заявлених
позовних вимог на адресу суду не
Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений, і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищезазначене та позицію
представника позивача, який не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення по справі, суд вважає за
можливе ухвалити рішення у відсутність
відповідача за наявними у справі
доказами, яким задовольнити позовні
вимоги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.07.1987 між
позивачем та відповідачем був
укладений шлюб, відповідно до
свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від
04.08.1993 року (а. с. 5).

Окрім того встановлено, що даний шлюб
було розірвано відповідно до Рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 03.02.2011 року.

Від шлюбу у сторін є дочка - ОСОБА_3, яка
на сьогоднішній день вже повнолітня.

Судом встановлено, що за період шлюбу
позивачем та відповідачем було набуте
нерухоме майно - 3-х кімнатна квартира,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до договору купівлі-продажу
від 06.12.1996 року (а. с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного
Кодексу України, дружина і чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України,
у разі поділу майно, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 СК
України майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі, а у випадку, коли
дружина та чоловік не домовилися між
собою про порядок поділу майна, спір
може бути вирішено судом.

Згідно п. п. 23,24 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21 грудня 2007
року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановити обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Суд оцінюючи в сукупності докази
досліджені в ході судового розгляду
вважає, що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження і в обґрунтування такого
висновку суду покладаються усі докази
і пояснення у їх сукупності, які на
переконання суду не залишають місця
для гіпотетичної оцінки фактів, а в
повній мірі і цілком, надають суду
можливість дійти категоричного
висновку про необхідність
констатувати доведеність позовних
вимог.

Судові витрати між сторонами
розподілити у відповідності до ст. 88
ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 60,69,70,71
СК України та керуючись ст. ст.
10,11,57,60,88,212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1,
право власності на ?? частини квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
право власності на ? частини квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути с ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1
суму судового збору у розмірі 1500, 00
гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто
Голосіївським районним судом міста
Києва за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.
Зазначена апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду міста Києва через
Голосіївський районний суд міста
Києва.

Суддя