У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів: Ковальчук Н.М.,
Рожина Ю.М.

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., з участю відповідача та його
представника адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Острозького районного суду від
04 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
та вселення та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні будинком, що належить на
праві приватної власності, шляхом
виселення,

В С Т
А Н О В И Л А :

07 листопада 2013 року ОСОБА_3
звернулася в Острозький районний суд з
позовом до ОСОБА_2, в якому просила
усунути їй перешкоди в користуванні
52/100 частинами житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
розташовані в АДРЕСА_1 що належать
ОСОБА_2 та вселити її до 52/100 частин
вказаного житлового будинку, як
колишньому члену сім'ї власника
будинку.

20 листопада 2013 року ОСОБА_2 подав
до суду зустрічний позов до ОСОБА_3, в
якому просив усунути перешкоди в
користуванні жилим будинком АДРЕСА_1,
що належить йому на праві особистої
приватної власності, шляхом виселення
ОСОБА_3 із вказаного будинку.

Рішенням Острозького районного
суду від 04 грудня 2013 року позов ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про усунення перешкод та
вселення - задоволено.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні будинком, що належить на
праві приватної власності, шляхом
виселення - відмовлено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

________________________________________________________________________
___________

Провадження № 22-ц/787/120/2014
Головуючий у 1 інстанції : Венгерчук
А.О.

Доповідач : Григоренко
М.П.

В поданій на рішення суду
апеляційній скарзі ОСОБА_2
покликається на його незаконність,
через порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи.

Вказує, що суд безпідставно
задовольнив позов ОСОБА_3 про її
вселення в належну йому на праві
приватної власності частину житлового
будинку та відмовив йому у задоволенні
позову про виселення ОСОБА_3 із цієї
частини будинку.

Зазначає, що на праві особистої
приватної власності йому належить 52/100
частини житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1.

Він не може повноцінно здійснювати
своє право власності на будинок, вільно
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном, оскільки
в цій частині будинку зареєстровано
місце проживання колишньої дружини
ОСОБА_3, яка влаштовує сварки, скандали,
не дає йому можливості відключити
систему електропостачання для її
термінового ремонту, так як існуюча
система не відповідає вимогам пожежної
безпеки.

Вказує, що згідно рішення Острозького
районного суду від 05.06.2012 року шлюб між
ним та ОСОБА_3 розірвано, вона не є
членом його сім"ї, а тому втратила право
користування цим будинком і підлягає
виселенню. Укладати договір найму
житлового будинку вона не бажає.

ОСОБА_3 фактично проживає без його
згоди в прибудові, площею 32,14 кв.м., яка
опалюється.

Суд надав право користуватися його
житловим будинком сторонній особі, яка
не має на будинок будь-яких прав.

Із цих підстав просить оскаржуване
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_3 - відмовити, а зустрічний позов
ОСОБА_2 - задовільнити.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_3 вказує, що оскаржуване рішення
вважає законним та обґрунтованим, тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи
ОСОБА_2 та його представник підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 та відмовляючи в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач
ОСОБА_3, відповідно до положень частини
4 статті 156 ЖК України, має право
користування спірним житловим
приміщенням як колишній член сім'ї
власника цього житлового приміщення -
відповідача ОСОБА_3 і останній
неправомірно чинить первісному
позивачу перешкоди в користуванні цим
житловим приміщенням.

Даний висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи, наявним у справі доказам та
ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також
не спростовують правильності
висновків суду першої інстанції.

Частина 4 статті 156 ЖК України
передбачає, що припинення сімейних
відносин з власником житла не
позбавляє колишнього члена сім'ї
власника житла на користування
житловим приміщенням.

Із матеріалів справи вбачається,
що позивач ОСОБА_3, після одруження із
відповідачем, була зареєстрована у
житловому помешканні, яке належить
останньому на праві приватної
власності і іншого житла не має.

По справі не встановлено
обставин, які свідчать про те, що
позивач ОСОБА_3 чинить відповідачу
ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні ним
своїх прав щодо свого майна, закріплені
статтями 383 ЦК України та ст. ст. 150, 156 ЖК
України.

З приводу вчинення позивачкою
сварок та скандалів та перешкоджання
позивачу у користуванні своєю
власністю, то позов ОСОБА_2, із підстав
передбачених статтею 116 ЖК України, не
заявлявся, тому доводи апеляційної
скарги в цій частині на увагу не
заслуговують.

Щодо відсутності угоди про плату
за користування житловим приміщенням,
то дана обставина жодним чином не
перешкоджає відповідачу ОСОБА_2
вирішити це питання в судовому порядку,
шляхом спонукання позивача до
укладення такої угоди та стягнення з
неї плати за фактичне користування
його власністю, відповідно до положень
статті 162 ЖК України.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення Острозького районного суду від
04 грудня 2013 року підлягає залишенню
без змін, як ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Острозького районного суду від
04 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Рожин Ю.М.