АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1660/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 70 Скрипник В. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. РІШЕННЯ
14 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоХрапка В. Д.суддівВініченка
Б. Б. , Дмитренка М. І. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Жашківського
районного суду Черкаської області від
13 жовтня 2011 року по справі за заявою
прокурора Жашківського районі в
інтересах Литвинівської сільської
ради Жашківського району Черкаської
області про визнання спадщини
в с т а н о в и л а :
У вересні 2011 року прокурор
Жашківського району в інтересах
Литвинівської сільської ради
Жашківського району Черкаської
області звернувся до суду із заявою про
визнання спадщини відумерлою.
Зазначав, що проведеною прокуратурою
Жашківського району перевіркою
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_7, мешканка с. Литвинівка
Жашківського району. У день її смерті
на території Литвинівської сільської
ради відкрилася спадщина, а саме: на
земельну частку (пай), розміром 2.85 га і
вартістю 47 635 грн. 20 коп. Спадкоємці за
законом чи заповітом із заявами про
прийняття спадщини у встановлений
законом строк із моменту відкриття
спадщини до Жашківської Державної
нотаріальної контори не звертались.
Поскільки на спадкове майно, яке
залишилося після смерті спадкодавця,
ніхто з її спадкоємців не претендує,
прокурор Жашківського району просив
суд визнати спадщину , земельну ділянку
розміром 2.85 га, вартістю 47 635 грн. 20 коп.,
яка відкрилася після смерті ОСОБА_7
відумерлою та передати у власність
територіальної громади с. Литвинівка в
особі Литвинівської сільської ради
земельну ділянку розміром 2.85 га,
вартістю 47 635 грн. 20 коп.
Рішенням Жашківського районного
суду Черкаської області від 13 жовтня 2011
року визнано спадщину (земельну
ділянку розміром 2.85 га, вартістю 47 635
грн. 20 коп.), яка відкрилася після смерті
ОСОБА_7 відумерлою.

Передано у власністю територіальної
громади с. Литвинівка в особі
Литвинівської сільської ради
Жашківського району Черкаської
області земельну ділянку розміром 2 85
га, вартістю 47 6356 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
постановлене із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а по справі ухвалити нове рішення, яким
відмовити прокурору Жашківського
району в задоволенні заявлених вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги по наступних підставах:

Постановляючи рішення про
задоволення позову суд першої
інстанції виходив із того, що після
смерті ОСОБА_7, спадщина за заповітом
або за законом спадкоємцями не
прийнята, згідно витягу із Спадкового
реєстру Жашківської Державної
нотаріальної контори за № 27304384 від
22.06.2011 року, про те , що на спадкове майно
ніхто не претендує.

Проте повністю з такими
висновками суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання : 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджується; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

В судовому засіданні встановлено, що 10
лютого 2003 року ОСОБА_7 видано Державний
акт на право приватної власності на
землю.

13 лютого 2002 року ОСОБА_7 склала
заповіт, відповідно до якого
заповідала належний їй сертифікат на
земельну частку (пай) ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

Із заявою про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_7 ніхто не звертався.

Спір вирішено судом першої
інстанції на підставі ЦК України, з чим
повністю погодитися не можна, оскільки
до відносин спадкування правила ЦК
України ( книга 6 Спадкове право, ст.ст.
1216-1308) застосовується, якщо спадщина
відкрилася до цієї дати, але не була
прийнята ніким із спадкоємців (пункт 1,5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України). У випадках відкриття спадщини
до 01 січня 2004 року необхідно
застосовувати чинне на час її
відкриття законодавством, а саме
відповідні норми ЦК УРСР (ст.ст. 524-564).

Згідно з п. 1 роз'яснено Пленуму
верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» спадкові відносини
регулюються Цивільним кодексом
України, законами України від 02
вересня 1993 року «Про нотаріат» , від 23
червня 2005 року «Про міжнародне
приватне право», іншими законами, а
також прийнятими відповідно до них
підзаконними нормативно-правовими
актами. Відносини спадкування
регулюються правилами ЦК України, якщо
спадщина відкрилася не раніше 01 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила УК Української РСР
у тому числі щодо прийняття спадщини,
кола спадкоємців за законом.

Часом відкриття спадщин є день
смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звертаючись з заявою про визнання
спадщини відумерлою, прокурор
посилався на норму ст. 1277 ЦК України 2003
року.

Заяви про визнання спадщини
відумерлою розглядаються в порядку
глави 9 розділу IV ЦПК України.

Положення ст. 1277 ЦК України про те,
що у разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою, застосовується лише до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набрання
чинності ЦК України - з 01 січня 2004 року (
ст. 5 прикінцевих та перехідних
положень ЦК України).

У разі відкриття спадщини до 01
січня 2004 року застосовується чинне на
той час законодавство, зокрема
відповідні правила ЦК Української РСР.

Суд не врахував, що Цивільним
кодексом Української РСР 1963 року не
передбачено визнання спадщини
відумерлою.

Заява про визнання майна
безхазяйним в порядку ст.. 137 ЦК
Української РСР не заявлялася.

Оскільки судом порушені норми
матеріального права, судове рішення не
можна визнати законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим воно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити
частково.

Рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 13 жовтня 2011 року
скасувати.

В задоволенні заяви прокурора
Жашківського району в інтересах
Литвинівської сільської ради
Жашківського району Черкаської
області про визнання спадщини
відумерлою - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :