У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
комунального підприємства
«Теплоенергетик», третя особа -
житлово-експлуатаційна контора № 4, про
захист прав споживачів за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 12
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 9
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що будинок АДРЕСА_1
об лаштований лічильником обліку
теплової енергії, який є колективною
власністю мешканців будинку.
Комунальне підприємство
«Теплоенергетик» відмовило комітету
будинку в задоволенні заяви про
повірку лічильника, тому на підставі п.
3 ст. 28 Закону України «Про метрологію
та метрологічну діяльність», постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 560 «Про затвердження Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території» і типового
договору про надання послуг на
утримання будинків і спору та
прибудинкових територій, якими
визначено, що витрати на періодичну
повірку, обслуговування і ремонт (в т.ч.
демонтаж, транспортування і монтаж
після повірки) квартирних засобів
обліку води і теплової енергії
визначаються відповідно до укладених
договорів між власником
(балансоутримувачем) будинку або його
уповноваженою особою та організацією,
яка здійснює зазначені роботи та
покладаються на виконавця послуг і за
його рахунок, ОСОБА_4 просила суд
зобов'язати комунальне підприємство
«Теплоенергетик» провести періодичну
повірку приладу обліку теплової
енергії в будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 12 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 9 квітня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та вирішити справу по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що ОСОБА_4 не надано
доказів існування договірних відносин
з відповідачем по обслуговуванню
внутрішньо будинкових мереж
теплопостачання, у тому числі засобу
обліку теплової енергії, який
перебуває у власності власників
квартир у будинку АДРЕСА_1, що є її
процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60
ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 12 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 9 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта