Справа №579/1858/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Школа М. Г.Номер провадження
22-ц/788/270/14 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю., Семеній Л. І.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3
на рішення Кролевецького районного
суду Сумської області від 16 грудня 2013
року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, третя особа : ОСОБА_5 про
стягнення аліментів на повнолітню
дитину, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И
Л А :

Рішенням Кролевецького районного
суду Сумської області від 16 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на повнолітнього сина
ОСОБА_5,який продовжує навчання, у
твердій грошовій сумі в
розмірі 300 гривень щомісяця починаючи
стягнення з 18 листопада 2013 року
до закінчення навчання - 10 лютого
2015 року. Допущено негайне виконання
рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць. Вирішено питання судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність рішення,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, неповноту
дослідження матеріалів справи, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.
Зазначає, що не має можливості
сплачувати аліменти на сина, який
продовжує навчання.

Сторони належним чином повідомлені про
час розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, надали заяви
про слухання справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою технічних засобів не
здійснюється.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
батьками ОСОБА_5( а.с. 4 ).

Рішенням Кролевецького районного суду
Сумської області від 17 грудня 2008 року,
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягувалися
аліменти на сина ОСОБА_5 до досягнення
ним повноліття ( а.с. 12-13 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 досяг повноліття і
навчається у Державному навчальному
закладі « Глухівське вище професійне
училище » за державним замовленням,
форма навчання - денна, термін навчання
- з 01 вересня 2011 року до 10 лютого 2015 року,
що підтверджується довідкою
навчального закладу ( а.с. 8 ).

ОСОБА_5 безкоштовно проживає в
гуртожитку, отримує стипендію, розмір
якої протягом травня-жовтня 2013 року в
розмірі 275 грн. за місяць ( а.с. 9 ).

З матеріалів справи також вбачається,
що ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю та
знаходиться на її утриманні ( а.с. 6 ).

Частково задовольняючи позов,
місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_5
має витрати, пов'язані з навчанням ( на
проїзд до місця навчання і додому,
придбання канцтоварів, підручників ), а
його стипендія в розмірі 275 грн. є
недостатньою для створення нормальних
умов життя, розвитку та навчання, тому
він потребує матеріальної допомоги від
батьків, яку відповідач може надавати.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком
місцевого суду, так як він є
обґрунтованим, відповідає обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 199 СК
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23-х років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_3 є працездатною
особою працездатного віку, не має
інвалідності, не є пенсіонером.

Всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
відповідач не довів відсутність у
нього роботи та доходів. На
підтвердження цих своїх доводів він
не надав суду копії трудової книжки,
відомостей з центру зайнятості
населення, доказів не перебування на
обліку як суб»єкту підприємницької
діяльності тощо.

Тому, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про те, що
відповідач повинен сплачувати
аліменти на сина, який продовжує
навчання та потребує матеріальної
допомоги, в розмірі 300 грн. щомісяця.

Надані апеляційному суду медичні
довідки не виключають можливість
ОСОБА_3 працювати.

Таким чином, колегією суддів не
виявлено неправильного застосування
норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права, які могли б
бути підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Кролевецького районного
суду Сумської області від 16 грудня 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -