Провадження № 22-ц/779/199/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючої Пнівчук О.В.,

Суддів: Малєєва А.Ю., Шишка
А.І.

Секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом
ОСОБА_2 до ТзОВ «Енергоресурси» про
стягнення невиплаченої заробітної
плати та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
17 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського
міського суду від 17 грудня 2013 року
відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно ТзОВ
«Енергоресурси» - бокс автомобілів, що
знаходиться за адресою Закарпатська
область, Ужгородський район село
Баранинці, вул. Об»їзна, буд. №9/1.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на те, що
відмовляючи в задоволенні його заяви
про забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що він не
надав доказів того, що вжиття заходів
забезпечення позову не перешкоджатиме
господарській діяльності відповідача.

Однак вважає, що надання таких доказів
не передбачено нормами процесуального
права, а накладення арешту на вказаний
бокс жодним чином не перешкоджатиме
здійсненню господарської діяльності
відповідача.

Апелянт просив ухвалу суду скасувати
та вирішити питання по суті.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної
скарги, з наведених в ній мотивів.

Представник ТзОВ «Енергоресурси»
Міщенко О.О. заперечила вимоги
апелянта, посилаючись на те, що бокс
автомобілів, на які ОСОБА_2 просить
накласти арешт товариству не належать.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151,152,153 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду. При
цьому позов майнового характеру
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

ОСОБА_2., звертаючись із заявою про
забезпечення його позову про стягнення
невиплаченої заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, просив
накласти арешт на майно відповідача
ТзОВ «Енергоресурси», а саме на бокс
автомобілів, що знаходиться за адресою
Закарпатська область, Ужгородський
район село Баранинці, вул. Об»їзна, буд.
№9/1, разом з тим, не представив суду
доказів, що дане приміщення належить
відповідачу на праві власності.

Натомість представником ТзОВ
«Енергоресурси» в засіданні
апеляційного суду представлено акт
приймання-передачі від 26.11.2013 року,
згідно якого вищезазначений бокс
автомобілів ТОВ «Енергоресурси»
передано ТОВ «Нафтозахід», а 11.12.2013 року
останньому видано свідоцтво про право
власності на вказане нерухому майно.

Таким чином, станом на час звернення
ОСОБА_2 з позовом та заявою про
забезпечення позову, майно, на яке він
просив накласти арешт перебувало у
власності ТОВ «Нафтозахід».

За наведених обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги є необгрунтованими,
а тому підстав для скасування ухвали
суду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 17 грудня 2013 року залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий:
О.В. Пнівчук

Судді:
А.Ю. Малєєв

А.І. Шишко