У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

08 травня 2014 року м.
Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Галущенко Ю.А., при секретарі
Вертелецькому М.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні скаргу
ОСОБА_1 на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2014 року заявник звернувся до суду зі
скаргою про визнання неправомірними
дій державного виконавця та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження в якій зазначає, що на
підставі заочного рішення
Шевченківського районного суду від
22.05.2013 року, було видано виконавчий лист
№ 0827/6653/2012 від 30.01.2014 року про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» заборгованості за
кредитним договором в розмірі 13 316 229,08
гривень та судовий збір в розмірі 3 219,00
гривень.

Постановами про відкриття виконавчого
провадження від 18.02.2014 року державним
виконавцем накладено арешт на все
майно боржників - поручителів.

Заявник вбачає в діях державного
виконавця, а саме в накладенні арешту
на все майно боржників без виконання
умов і надання боржникам зазначених у
ст. 27 Закону України «Про виконавче
провадження» прав, порушення вимог
діючого законодавства та порушення
прав боржника.

Посилаючись на ст.. 592 ЦК України та ст.
19, 20 Закону України «Про заставу», ст. 7,
11 Закону України «Про іпотеку»
скаржник вважає, що у разі невиконання
або неналежного виконання боржником
основного зобов»язання заставо
(іпотеко) держатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
(іпотеки) в межах вартості предмета
застави (іпотеки) в тому числі й за
рішенням суду. Також вважає, що
накладення арешту на все майно
поручителя - іпотекодавця, порушує
права боржника та норми с. 11 Закону
України «Про іпотеку» та є незаконним
та просить суд визнати дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рушень ДВС
України Бойко О.М., щодо відкриття
виконавчого провадження та накладення
арешту на все майно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
- незаконним. Скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження від
18.02.2014 року по примусовому виконанню
виконавчого листа № 0827/6653/2012 виданого
Шевченківським районним судом 30.01.2014
року та зобов»язати віділ примусового
виконання рішень ДВС України знати
арешт з всього майна ОСОБА_1, накладений
постановою про відкриття виконавчого
провадження від 18.02.2014 року ВП № 42090158

В судове засідання заявник та його
представник не з*явились, подали
письмову заяву про розгляд скарги без
участі представника заявника про
проведення розгляду справи за наявними
у матеріалах справи доказами, на
задоволені скарги наполягав.

Представником виконавчої служби до
суду надано завірену копію матеріалів
виконавчого провадження ВП 42090158, заяву
про розгляд скарги без участі
представника відділу примусового
виконання рішень ДВС України, та
заперечення на скаргу, в якій просить
суд відмовити у задоволенні скарги
ОСОБА_1 з наступних підстав.

18.02.2014 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа 0827/6653/2012,
виданого Шевченківський районним
судом м. Запоріжжя 30.01.2014 року, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Запорізької обласної дирекції
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості за кредитним договором
« 010/42-1/453 від 28.12.2011 року в загальному
розмірі13 316 229,08 грн та судового збору в
сумі 3219,00 грн., про що винесено
відповідну постанову.

Посилаючись на ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження»
представник відділу примусового
виконання рішень - Висоцька Л.С.,
зазначає, що заявою стягувача,
державний виконавець, одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження, може накласти
арешт на майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.
Заявою ЗОД «Райффайзен Банк Аваль» про
відкриття виконавчого провадження
(стягувач за виконавчим провадженням)
від 07.02.2014 року вих. № 140-9-2-00/16/38, просить,
одночасно з винесенням постанови про
відкриття виконавчого провадження,
накласти арешт на майно та кошти
боржника - ОСОБА_1 У зв»язку з чим на
підставі ст. 25, ст. 54 Закону, державним
виконавцем, для забезпечення реального
виконання рішення суду, накладено
арешт на майно боржника. Також
представник по справі вважає посилання
позивача ОСОБА_1 ( боржника за
виконавчим провадженням -
іпотекодавця) на норми ст. 592 ЦКУ, ст.ст.
7,11 Закону України «Про іпотеку», ст. ст.
19, 20 Закону України «Про заставу,
незрозумілим, оскільки захист прав за
вказаними нормани Законів належить
іпотеко держателю «ПАТ Райффайзен Банк
Аваль» та майновому поручителю.

Представник стягувача Тітов В.А., надав
до суду заяву про розгляд скарги без
його участі та письмові заперечення на
скаргу, відповідно до яких просить суд
прийняти до розгляду заперечення проти
позову, а в скарзі Представника ОСОБА_1 -
адвоката ОСОБА_6, щодо визнання дій
протиправними та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
- відмовити повністю.

У своєму запереченні представник
стягувача посилається на наступні
обставини: після набранням законної
сили рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя, Банк
звернувся із заявою до суду про
отримання виконавчого документу, щодо
стягнення кредитної заборгованості з
боржника. 30.01.2014 року Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя видав
представнику Банку виконавчий
документ - виконавчий лист № 0827/6653/2012
щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
за кредитним договором № 010/42-1/453 від
28.12.2011 року в загальному розмірі - 13 316
229,08 грн., та судовий збір в сумі - 3 219,00
грн.

14.02.2014 року уповноваженим
представником Банку було подано заяву
до Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України про відкриття виконавчого
провадження разом з додатками.

Як зазначає представник стягувача, в
заяві Банку про відкриття виконавчого
провадження було зазначено, що на
підставі ч. 2 ст. 25 та ч.. 2 ст. 57 Закону
«Про виконавче провадження», з метою
забезпечення виконання рішення,
стягувач просить накласти арешт на
майно та кошти Боржника одночасно з
відкриття виконавчого провадження, про
що просить державного виконавця
винести відповідну постанову.

18.02.2014 року державний виконавець виніс
постанову про відкриття ВП № 42090158 щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку
заборгованості за кредитним договором
№ 010/42-1/453 від 28.12.2011 року в загальному
розмірі - 13 316 229,08 грн., та судовий збір в
сумі - 3 219,00 грн.

Позичальником за Кредитним договором
№ 010/42-1/453 від 28.12.2011 року є ОСОБА_1. За
Кредитним договором відсутні
фінансові поручителі. Забезпеченням за
Кредитним договором є Договір іпотеки
№ 010/42-1/453/1 від 28.12.2011 року.
Іпотекодавцем за Договором іпотеки є
ОСОБА_1. Іпотекодержателем за Договором
іпотеки є Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль».

Також представник стягувача вважає, що
винесена постанова повністю
відповідає вимогам Закону України «Про
виконавче провадження» і стосується
виключно Стягувача та Боржника. Та
зазначає, що боржників - поручителів не
існує взагалі.

З матеріалів справи вбачається, що
30.01.2014 року Шевченківським районним
судом було видано виконавчий лист №
0827/6653/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 13 316 229,08 гривень та судовий
збір в розмірі 3 219,00 гривень.

18.02.2014 року на підставі заяви стягувача,
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Бойко О.М. винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 42090158 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 0827/6653/2012 виданого
30.01.2014 року Шевченківським районним
судом та постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, якою було накладено
арешт на все рухоме та нерухоме майно
боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Дослідивши матеріали скарги та
заперечення сторін суд доходить
висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст. 2 Закону України
«Про виконавче провадження» Примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи Міністерства юстиції
України. Підставою відкриття
виконавчого провадження відповідно до
ст. 19 того ж Закону, є виконавчий
документ, та заява стягувача про
примусове виконання рішення. Обов»язок
державного виконавця прийняти
виконавчий документ до виконання і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред»явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам та пред»явлений до
виконання до відповідного органу
державної виконавчої служби,
передбачено ч. 1 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи
14.02.2014 року представником ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до відділу
примусового виконання рішень ДВС
України подано заяву про відкриття
виконавчого провадження разом з
оригіналом виконавчого листа №
0827/6653/2012 виданого 30.01.2014 року
Шевченківським районним судом.

18.02.2014 року головним державним
виконавцем Бойко О.М. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42090158 по примусовому
виконанню зазначеного виконавчого
листа та постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, якою було накладено
арешт на все рухоме та нерухоме майно
боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Положеннями ч. 2 ст. 27 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що за заявою стягувача,
державний виконавець одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно та кошти боржника, про що

виноситься відповідна постанова.

У відповідності до пояснень стягувача
та копії матеріалів виконавчого
провадження ВП42090158 наданих
представником виконавчої служби:
стягувач у заяві про відкриття
провадження на підставі вказаного
виконавчого документа, просив
державного виконавця одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження накласти
арешт на майно та кошти боржника
ОСОБА_1, про що просив винести
відповідну постанову.

Обставини на які посилається
представник заявника, а саме наявність
декількох постанов про відкриття
виконавчого провадження від 18.02.2014 року
та накладення арешту державним
виконавцем на все майно боржників -
поручителів, не підтверджується
фактичними обставинами справи.
Позичальником за Кредитним договором
№ 010/42-1/453 від 28.12.2011 року є ОСОБА_1. За
Кредитним договором відсутні
фінансові поручителі. Боржником за
виконавчим листом № 0827/6653/2012 виданим
30.01.2014 року Шевченківським районним
судом є ОСОБА_1. Відповідно до постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 18.02.2014
року, винесеної головним державним
виконавцем Бойко О.М. у виконавчому
провадженні № 42090158, арешт накладено
виключно на все рухоме та нерухоме
майно боржника - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

У відповідності до ч.1 ст. 32, ч. 1 ст. 52
Закону України «Про виконавче
провадження» заходами примусового
виконання рішень є: звернення
стягнення на кошти та інше майно
боржника, у тому числі, якщо вони
перебувають в інших осіб або належать
боржникові від інших осіб. Звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилучення та примусовій
реалізації. Згідно ч. 1 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»:
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

У зв*язку з тим, що забезпеченням за
Кредитним договором є договір іпотеки
№ 010/42-1/453/1 від 28.12.2011 року.
Іпотекодавцем за договором іпотеки є
ОСОБА_1. Іпотекодержателем за договором
іпотеки є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
а виконавчим листом № 0827/6653/2012 від
30.01.2014 року виданим Шевченківським
районним судом передбачено стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» заборгованості за кредитним
договором в розмірі 13 316 229,08 гривень та
судового збіру в розмірі 3 219,00 гривень,
суд доходить висновку, що дії
державного виконавця, щодо накладення
арешту на все майно боржника -
іпотекодавця, прямо передбачені і не
суперечать діючому законодавству.

Разом з тим, суд не встановив підстав
для зобов*язання державного виконавця
вчиняти дії, які у відповідності до
Закону України «Про виконавче
провадження» можуть вчинятись тільки
державним виконавцем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 25, 27, 32, 52, 54 Закону України «Про
виконавче провадження» 383, 384, 385 ЦПК
України, ст. 19 Конституції України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
ДВС України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом 5 днів з наступного
дня після її проголошення шляхом
подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.А.
Галущенко