У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Кафідової О.В., Нагорняка
В.А.,Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будсервіс» ЛТД до відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції,
Волинської філії товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД Еліт
Сервіс», ОСОБА_7, треті особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна фірма
«Конкурент», ОСОБА_8, публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль», про визнання недійсними
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, визнання недійсним
акту про проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна, за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будсервіс» ЛТД на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 12 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 25 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Будсервіс» ЛТД звернулося до суду із
вказаним вище позовом, у якому просило
визнати недійсними прилюдні торги по
реалізації нерухомого майна, магазину
промислових товарів та
адміністративного приміщення,
загальною площею 359,2 кв. м. по АДРЕСА_1,
належного позивачеві, проведені
Волинською філією товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД Еліт
Сервіс» 04 лютого 2013 року. Крім
того, товариство просило визнати
недійсним акт про проведення таких
прилюдних торів, затверджений
начальником відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції 05
лютого 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04
лютого 2013 року Волинською філією
товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД Еліт Сервіс»
(далі - спеціалізована організація),
проведено прилюдні торги з реалізації
майна товариства з обмеженою
відповідальністю «Будсервіс» ЛТД (далі
- ТОВ «Будсервіс» ЛТД), а
саме магазину промислових товарів та
адміністративного приміщення,
загальною площею 359,2 кв. м., що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1. За
результатами проведених прилюдних
торгів 05 лютого 2013 року заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції складено
акт, згідно з яким переможцем торгів
визнано ОСОБА_7

Проте, про проведення цих торгів ТОВ
«Будсервіс» ЛТД дізналося лише після
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження 05 березня
2013 року, що, на думку позивача, є
порушенням норм чинного законодавства
щодо повідомлення боржника - ТОВ
«Будсервіс» ЛТД про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів.
Товариство посилається на те, що торги
проводилися не за місцем знаходження
нерухомого майна, а в приміщенні
відділу державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції, позивача, як власника
реалізованого майна, не було
повідомлено про стартову ціну
реалізації такого майна, завищено
розмір винагороди спеціалізованій
організації, що не повинен
перевищувати п'яти відсотків вартості
реалізації майна. Крім того, державною
виконавчою службою не вживалися заходи
по першочерговому стягненню коштів
боржника, тобто було порушено порядок
проведення стягнення за виконавчим
документом та порушено права боржника,
який був позбавлений права
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення, державною
виконавчою службою не було повідомлено
ТОВ «Будсевіс» ЛТД про результати
оцінки нерухомого майна за новою ціною
для реалізації на прилюдних торгах, що
порушило його, так як нерухоме майно
реалізовано за значно меншою ніж
початкова ціна, при тому, що в торгах
брала участь лише одна особа.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 12
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 25 лютого 2014 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі товариство з
обмеженою відповідальністю
«Будсервіс» ЛТД просить скасувати
оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій і
ухвалити у справі нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судами обох
інстанцій норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 05
травня 2010 року Нововолинським міським
судом Волинської області було видано
виконавчий лист від 19 квітня 2010 року по
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до товариства з обмеженою
відповідальністю «Будсервіс» ЛТД,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна фірма
«Конкурент», ОСОБА_8 про стягнення в
солідарному порядку з відповідачів на
користь позивача 1 213 086 грн 70 коп.
заборгованості за кредитним договором
(а. с. 247).

07 червня 2010 року заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню вказаного
вище виконавчого листа (а. с. 248).

14 липня 2010 року державним виконавцем
складено акт опису й арешту спірного
нерухомого майна (а. с. 249-250).

Також, в матеріалах справи міститься
постанова про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні від 19 серпня
2010 року (а. с. 251) зі змісту якої
вбачається, що призначається експерт у
зведеному виконавчому провадженні про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Будсервіс» ЛТД на
користь юридичних осіб та держави 1 229 850
грн 88 коп.

30 листопада 2012 року відділом державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції укладено
договір з спеціалізованою
організацією про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна - вказаних вище
магазину та адміністративного
приміщення, належних боржникові
ТОВ «Будсервіс» ЛТД (а. с. 50-51) - в цьому
договорі визначено (п. 1.3 договору) що на
прилюдні торги передається арештоване
нерухоме майно (предмет іпотеки).
Загальна сума стягнення 1 213 086 грн 70 коп.

Спеціалізованою організацією 04 лютого
2013 року були проведені прилюдні торги з
реалізації вказаного спірного
нерухомого майна (а. с. 55), а 05
лютого 2013 року заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції складено відповідний акт
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого спірного
нерухомого майна, де переможцем торгів
вказаний ОСОБА_7, який у повному обсязі
вніс грошові кошти за придбане з
прилюдних торгів майно, вартістю, що
відповідала стартовій ціні лота, а саме
1 075 125 грн (а. с. 56). Даний акт затверджено
у встановленому порядку начальником
відділу державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції.

На підставі цього акту, 09 лютого 2013 року
приватним нотаріусом Нововолинського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
видано свідоцтво про придбання
відповідного майна з торгів, 09 лютого
2013 року здійснено державну реєстрацію
права власності придбаного з торгів
майна за ОСОБА_7 (а. с. 199).

Ухвалюючи у справі судове рішення про
відмову в позові, суд першої інстанції,
з висновками якого погодився і
апеляційний суд, виходив з того, що дії
державного виконавця у виконавчому
провадженні, які не стосуються правил
проведення прилюдних торгів, мають
самостійний спосіб оскарження й не
можуть бути підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними.

Торги проведено з дотриманням усіх
вимог Тимчасового положення та інших
норм закону, з дотриманням усіх прав та
інтересів позивача, як колишнього
власника реалізованого нерухомого
майна.

З такими висновками судів погодитися
не можна.

Як зазначено вище, оскаржувані торги
проведено 04 лютого 2013 року.

Умови і порядок проведення прилюдних
торгів з продажу квартир, будинків,
підприємств як цілісного майнового
комплексу, інших приміщень, земельних
ділянок, що є нерухомим майном, на які
звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно
(п. 1.1) врегульовано Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженим Наказом Міністерства
юстиції України 27 жовтня 1999 N 68/5,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 02 листопада 1999 року за N 745/4038.

З врахуванням вимог п. 8 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження» та
ст. 45 Закону України «Про іпотеку»,
вказаним вище Тимчасовим положень
передбачена можливість проведення
прилюдних торгів нерухомого майна, на
яке звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства, у випадку -
звернення стягнення на предмет
іпотеки, принаймні за умови
присутності одного учасника.

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження того, що реалізоване з
прилюдних торгів спірне нерухоме майно
було предметом іпотеки в рамках
виконавчого провадження відкритого 07
червня 2010 року по виконанню
виконавчого листа виданого 05 травня 2010
року.

Натомість, з наявних в матеріалах
справи документів вбачається, що
спірне нерухоме майно було описано,
арештовано та передано на реалізацію
державним виконавцем в рамках заходів
по примусовому виконанню рішень,
передбачених ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження».

Таким чином, висновки судів про
наявність підстав для застосування до
даних правовідносин положень ст. 45
Закону України «Про іпотеку» є
передчасними, оскільки дія положень
даної статті щодо можливості
проведення прилюдних торгів
нерухомого майна, принаймні за умови
присутності одного учасника на
прилюдних торгах, застосовується лише
при зверненні стягнення на предмет
іпотеки. Крім того, підстави для
звернення стягнення на предмет іпотеки
та реалізація предмета іпотеки на
прилюдних торгах мають свої
особливості які врегульовано ст. ст. 33,
41 Закону України «Про іпотеку».

За правилами передбаченими п. 7.1.
вказаного вище Тимчасового положення,
прилюдні торги вважаються такими, що не
відбулися, у разі відсутності покупців
або наявності тільки одного покупця.
Якщо майно не було продане або прилюдні
торги не відбулися, то майно знімається
з прилюдних торгів (п. 4.9. Тимчасового
положення).

З протоколу про проведення прилюдних
торгів вбачається, що на прилюдні торги
зареєструвалась лише 1 особа - ОСОБА_7,
який став переможцем торгів, тобто
оскаржувані торги проведено з
порушенням п. 4.9. Тимчасового положення.

Суттєве значення для правильного
вирішення спору має факт призначення
експерта для участі у виконавчому
провадженні від 19 серпня 2010 року
(а. с. 251) у зведеному виконавчому
провадженні про стягнення з товариства
з обмеженою відповідальністю
«Будсервіс» ЛТД на користь юридичних
осіб та Держави 1 229 850 грн 88 коп.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що у
разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Такі обставини свідчать про те, що
оцінка спірного реалізованого з торгів
нерухомого майна проводилася в рамках
зведеного виконавчого провадження,
однак матеріали справи не містять
документів по виконавчому провадженню,
яке було зведено з виконавчим
провадженням відкритим 07 червня 2010
року. Судами першої та апеляційної
інстанцій ці обставини не
досліджувалися, незважаючи на те, що
виконання рішень у разі відкриття
кількох виконавчих проваджень
щодо одного боржника мають свої
особливості (ст. 33 Закону
України «Про виконавче провадження»).
Крім того, матеріали справи не містять
доказів на підтвердження того, що
спірне нерухоме майно взагалі
коли-небудь було предметом іпотеки.

При розгляді справи судами обох
інстанцій належним чином не перевірено
доводи позивача поро те, що в торгах
брала участь лише одна особа, не надано
належної правової оцінки цьому
фактові. Крім того, не досліджено в
повній мірі матеріали виконавчого
провадження, не встановлено характер
правовідносин між сторонами у справі
та норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до таких
правовідносин, а тому, оскаржувані в
касаційному порядку судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
не відповідають вимогам ст. ст. 213-215 ЦПК
України, вони підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будсервіс» ЛТД задовольнити частково.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 12 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 25 лютого 2014 року
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:О.В.
Кафідова В.М. Колодійчук В.А.
Нагорняк І.М. Фаловська