АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/7237/13-Ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1040/К/14
суддя Рибаєв О.А.
Категорія - 34 ( І )
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі: Булах К.А.

за участі: представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2; позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, третя особа ПАТ "Страхова
компанія "АХА Страхування" про
стягнення суми франшизи, моральної
шкоди, заподіяних в результаті ДТП та
витрат на правову допомогу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_3 21.11.2013 року звернувся з
позовом до ОСОБА_1, третя особа ПАТ
"Страхова компанія "АХА Страхування"
про стягнення суми франшизи, моральної
шкоди, заподіяних в результаті ДТП та
витрат на правову допомогу посилаючись
на те, що постановою Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від
07.06.2013 року відповідача було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ст.124 КУпАП та визнано його винним в
скоєнні ДТП, в наслідок якого було
пошкоджено автомобіль «Форд»
державний номер НОМЕР_1, власником
якого є позивач. Цивільно-правова
відповідальність відповідача було
застраховано полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів ПАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» (далі -
третя особа). Завдана шкода автомобілю
позивача склала 1813,08 грн. Третя особа
свої зобов'язання виконала
перерахувавши на рахунок автосервісу
який ремонтує автомобіль позивача
страхове відшкодування в розмірі 813,08
грн. за вирахуванням безумовної
франшизи в розмірі 1 000,00 грн. Відповідач
не бажає добровільно відшкодувати
позивачу суму франшизи, в зв'язку з чим,
позивач просив суд, стягнути з
відповідача на користь позивача суму
безумовної франшизи у розмірі 1 000
гривень, витрати на правову допомогу
розмірі 400 грн. та відшкодування
моральної шкоди у розмірі 4 000 грн.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 19.02.2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача
суму безумовної франшизи у розмірі 1000
грн., витрати на правову допомогу в
розмірі 400 грн. та у відшкодування
моральної шкоди 500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення по справі про відмову позивачу
у задоволенні позовних вимог
посилаючись на те, що судом першої
інстанції безпідставно стягнуто
витрати на правову допомогу, оскільки
представник позивача в судове
засідання не з'являвся, в матеріалах
справи відсутня довіреність на
представництво інтересі, або свідоцтво
про зайняття адвокатською діяльністю.

Необґрунтованим є стягнення з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди, оскільки її
спричинення не доведено.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Суд вірно встановив обставини справи,
дав їм належну оцінку і обґрунтовано,
відповідно до норм матеріального та
процесуального закону, задовольнив
позовні вимоги позивача.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що Постановою Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від
07.06.2013 року відповідача було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ст..124 КУпАП та визнано винним
відповідача в скоєнні ДТП, в наслідок
якого було пошкоджено автомобіль,
власником якого є позивач.
Цивільно-правова відповідальність
відповідача було застраховано полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування». Згідно страхового акту
від 19.08.2013 року (а.с.11 - копія страхового
акту) та з розрахунку розміру
страхового відшкодування (а.с.12 - копія
розрахунку), завдана шкода автомобілю
позивача склала 1 813,08 грн. Згідно
платіжного доручення №52668 від 20.08.2013
року, третя особа свої зобов'язання
виконала перерахувавши на рахунок
автосервісу страхове відшкодування в
розмірі 813,08 грн. за вирахуванням
безумовної франшизи в розмірі 1 000,00 грн.

Крім того, як убачається із матеріалів
справи, 13.09.2013 року, згідно страхового
акту та з розрахунку розміру доплати
страхового відшкодування (а.с.15,16),
розмір вартості
ремонтно-відновлюваних робіт
пошкодженого автомобіля було
збільшено на 450 грн., та ПАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» сплачено
вказаний додатковий розмір
відшкодування.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріальні збитки позивача, моральні
страждання та витрати по справі
належним чином підтверджені та
підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається із матеріалів справи
постановою Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 07 червня 2013 року
водія ОСОБА_1 визнано винним у ДТП та
притягнуто до адміністративної за ст.124
КУпАП що сторонами не оспорено, та
відповідач не заперечує своєї вини у
скоєнні ДТП.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
розміру завданих матеріальних збитків
позивачу та вважає, що розмір
матеріального збитку становить саме 1000
грн. (безумовна франшиза за страховим
полісом) оскільки дійсна вартість
ремонтних робіт ушкодженого
автомобіля позивача, згідно акту
розрахунку розміру страхового
відшкодування по пошкодженому ТЗ
склала 2263 грн.08 коп. (розрахунок а.с. 16), а
страховиком за ремонт пошкодженого
автомобіля сплачено 1263 грн. 08 коп.

Крім того, колегія суддів погоджується
із розміром стягнутих з відповідача на
користь позивача витрат на правову
допомогу та моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції безпідставно
стягнуто витрати на правову допомогу,
оскільки представник позивача в судове
засідання не з'являвся, в матеріалах
справи відсутня довіреність на
представництво інтересів, або
свідоцтво про зайняття адвокатською
діяльністю не можуть бути підставою
для скасування законного рішення з
огляду на наступне.

Так, згідно з ч 1 п.2 ч.3 ст.79 ЦПК судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи до судових витрат серед іншого
належать і витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

У підтвердження розміру витрати на
правову допомогу позивачем надано
договір про надання правової допомоги
від 04 жовтня 2013 року та квитанцію б/н
від 04 жовтня 2013 року, згідно якої
позивач за надання правової допомоги
сплатив адвокату 400 грн.

Те, що представник позивача не був
присутній в судових засіданнях не
свідчить про те, що ним не надавалась
позивачу правова допомога, оскільки як
убачається із матеріалів справи
адвокатом ОСОБА_4 була складена позовна
заява із зазначенням його
представником позивача, що свідчить
про надання останнім правової допомоги
позивачу у складанні позовної заяви та
підготовки необхідних доказів на
підтвердження позову.

Також не можуть бути підставою для
скасування законного рішення доводи
апеляційної скарги про те, що стягнення
з відповідача на користь позивача
моральної шкоди необґрунтоване
оскільки її спричинення не доведено.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачен, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Така шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку
з протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно п.17-1 постанови Пленуму
Верховного суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» потерпілий, тобто особа, якій
заподіяно моральну шкоду внаслідок
незаконних дій, має право пред'явити
позов про її відшкодування. Пунктом 3
цієї ж постанови встановлено, що під
моральною (немайновою) шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб.

Окрім цього, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 31.03. 1995р. № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди «(зі змінами та доповненнями)
було роз'яснено, що заподіяна моральна
(немайнова) шкода відшкодовується тій
фізичній чи юридичній особі, права якої
були безпосередньо порушені
протиправними діями (бездіяльністю)
інших осіб в розмірі відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо), та з урахуванням інших обставин
при цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Таким чином, суд першої інстанції при
вирішенні питання про стягнення
моральної шкоди та встановлюючи її
розмір враховував характер та обсяг
заподіяних позивачам моральних,
душевних, психічних і фізичних
страждань, яких зазнав позивач,
характер немайнових витрат (їх
тривалості, можливості відновлення), та
дійшов вірного висновку про часткове
задоволення позовних вимог в частині
розміру моральної шкоди.

Отже, на думку колегії суддів,
вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в досить повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм правову оцінку, ухвалив рішення
яке відповідає вимогам закону.

В іншій частині рішення суду не
оскаржено.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України і зважаючи на роз'яснення,
викладені в п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008
р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, а тому колегією
суддів не перевіряється правильність
висновків суду та законність рішення
суду в частині стягнення із
відповідача на користь позивача суми
безумовної франшизи.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону, а
тому, підстав, для скасування рішення
суду немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: