Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі: головуючого -
судді Морозової Н. Л.

при секретарі
Ільчак Р. С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мукачеві цивільну
справу за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „Приватбанк" до ОСОБА_1, треті
особи які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: МВ ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції, ПАТ «Державний
Ощадний Банк» про звільнення майна
з-під арешту та заборону органам ДВС
вчиняти певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, ПАТ КБ ПриватБанк (далі - Банк)
звернувся в суд з позовом про
звільнення з-під арешту автомобіля ВАЗ
2107, рік випуску 2005, тип ТЗ: легковий
седан - В, № кузова/шассі: НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., ІПН НОМЕР_2, мешканцю
АДРЕСА_1 Закарпатської області, що
перебуває в заставі Банку. Арешт на
автомобіль накладено постановою ВП №
32494231 від 08.05.2012 року старшим виконавцем
МВ ДВС Мукачівського МРУЮ - Зейкан В. Л.

Позовні вимоги мотивує тим, що вказаний
автомобіль належить боржнику ОСОБА_1 та
переданий останнім у заставу Банку,
згідно договору застави рухомого майна
від 30.09.2005 року в забезпечення
виконання ним зобов'язань по
кредитному договору № MKН0АR00001367 від
30.09.2005 року, укладеного з ПАТ КБ
„Приватбанк". Посилаючись на те, що
ПриватБанк, як заставодержатель
автомобіля, має право на першочергове
звернення стягнення на майно, що є у
Банку в заставі. Накладений арешт,
порушує права Банку на задоволення
вимог за рахунок предмету застави.

Представник позивача подав заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позов підтримує просить його
задоволити. У випадку неявки
відповідача з винесенням заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_1, не з'явився , про
причини неявки не повідомив.
(повідомлений належним чином).
Представник третьої особи - МВ ДВС
Мукачівського МРУЮ в судове засідання
не з'явився . Представник третьої особи
ПАТ «Державний Ощадний Банк» в судове
засідання не з'явився.

З письмової згоди позивача суд,
знаходить можливим розглянути справу у
відсутності відповідача, згідно вимог
ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі
наявних у справі даних та доказів з
постановленням заочного рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що автомобіль ВАЗ
2107, рік випуску 2005, тип ТЗ: легковий
седан - В, № кузова/шассі: НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., ІПН НОМЕР_2, мешканцю
АДРЕСА_1 Закарпатської області, що
перебуває в заставі Банку позивача
згідно договору застави рухомого майна
від 30.09.2005 року в забезпечення
виконання ним зобов'язань по
кредитному договору № MKН0АR00001367 від
30.09.2005 року, укладеного з ПАТ КБ
„Приватбанк".

Заочним Рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровськ від 30
листопада 2012 року по справі за позовом
ПАТ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк»,
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави - звернено стягнення на
предмет застави - автомобіль ВАЗ 2107, рік
випуску 2005, тип ТЗ: легковий седан - В, №
кузова/шассі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., ІПН
НОМЕР_2, мешканцю АДРЕСА_1 Закарпатської
області. Вказане рішення набуло
законної сили.

Як посилається позивач - арешт на
автомобіль накладено постановою ВП №
32494231 від 08.05.2012 року старшим виконавцем
МВ ДВС Мукачівського МРУЮ - Зейкан В. Л.,
однак з постанови державного виконавця
вбачається, що арешт накладено на все
майно боржника ОСОБА_1, в межах
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого листа № 703/456/12 виданого
Виноградівським районним судом про
стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в користь
ПАТ «Державний Ощадний Банк» суми
заборгованості за кредитом.

У матеріалах справи, відсутні
достовірні дані про те, що саме
постановою ВП № 32494231 від 08.05.2012 року
старшим виконавцем МВ ДВС
Мукачівського МРУЮ - Зейкан В. Л.
накладено арешт на автомобіль, який
просить звільнити з-під арешту позивач
Банк.

Згідно п.5.6.2 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства Юстиції України від 15.12.1999
року № 74/5, арешт майна застосовується:
для забезпечення збереження майна
боржника, що підлягає наступній
передачі стягувачеві або реалізації;
для виконання рішення про конфіскацію
майна боржника; при виконанні ували
суду про накладення арешту на майно, що
належить відповідачу і знаходиться у
нього чи інших осіб; або в межах суми
стягнення за виконавчими документами.

У відповідності до п.5.15.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
Юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про звільнення майна з-під
арешту.

Стаття 14 Закону України „Про
забезпечення вимог кредиторів
реєстрацію обтяжень" регламентує, що
пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості реєстрації.

Таким чином, у розрізі положень статті
54 Закону України „Про виконавче
провадження", Банк позивач, як
стягувач-заставодержатель має
пріоритет щодо задоволення своїх
вимог, перед вимогами стягувачів, які
не є заставодержателями майна
боржника.

Відповідно до ст. 60 Закону ВР України,
від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче
провадження" зі змінами та
доповненнями передбачено, що по
незакінчених виконавчих провадженнях
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду. У разі
прийняття судом рішення про звільнення
майна з-під арешту, майно звільняється
з-під арешту за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини.

Однак, як вбачається з позовної заяви,
позов Банком заявлено до власника
автомобіля - ОСОБА_1, а не до
уповноваженої особи МВ ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції, яким накладено
арешт, а відтак позов заявлено не до
тієї особи, яка має бути відповідачем у
справі, заяви про заміну відповідача на
належного не надходило.

Згідно положень ч. 1 ст. 33 ЦПК України, в
редакції чинній на час вирішення
даного спору, суд за клопотанням
позивача, не припиняючи розгляду
справи, замінює первісного відповідача
належним відповідачем, якщо позов
пред'явлено не до тієї особи, яка має
відповідати за позовом, або залучає до
участі у справі іншу особу як
співвідповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що
законодавець поклав на позивача
обов'язок визначати відповідача у
справі і суд повинен розглянути позов
щодо тих відповідачів, яких визначив
позивач. Водночас якщо позивач
помилився і подав позов до тих, хто
відповідати за позовом не повинен, або
притягнув не всіх, він не позбавлений
права звернутись до суду з клопотанням
про заміну неналежного відповідача чи
залучення до участі у справі
співвідповідачів і суд таке клопотання
задовольняє. Тобто ініціатива щодо
заміни неналежного відповідача
повинна виходити від позивача, який
повинен подати клопотання. У цьому
клопотанні позивач обґрунтовує
необхідність такої заміни, а саме, чому
первісний відповідач є неналежним і
хто є відповідачем належним. Подання
позивачем такого клопотання свідчить,
що він не лише згідний, але й просить
про заміну неналежного відповідача
належним.

З урахуванням принципу
диспозитивності суд не має права
проводити заміну неналежного
відповідача належним з власної
ініціативи, як це було раніше
передбачено у другому реченні ч. 1 ст. 33
ЦПК України. Якщо суд вважає, що
відповідач визначений неправильно, суд
може інформувати позивача про
можливість заміни, але якщо позивач
відповідного клопотання не подає, суд
повинен розглядати справу далі і
відмовляти у позові.

Вимога позову про заборону органам ДВС
вчиняти будь-які дії, пов'язані з
обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» щодо
розпорядження спірним автомобілем, не
ґрунтуються на законі. Крім того, суд не
може зобов'язувати третю особу у справі
вчиняти які-небудь дії чи обмежувати у
їх вчиненні.

Таким чином, вимоги позивача не
підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного,
керуючись: ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-218, ЦПК
України, ст. ст. 15,16, 261, 319 ЦК України, ст.
60 Закону ВР України, від 21.04.1999, № 606-XIV
"Про виконавче провадження" зі змінами
та доповненнями, п.5.15.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
Юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5,
суд заочно -

р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" до
ОСОБА_1, треті особи які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору: МВ
ДВС Мукачівського міськрайонного
управління юстиції, ПАТ «Державний
Ощадний Банк» про звільнення майна
з-під арешту та заборону органам ДВС
вчиняти певні дії.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Морозова Н. Л.