Справа № 159/4118/14-ц
Провадження № 2/159/918/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
14 липня 2014 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря Канашкової О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Жерш А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товарства з обмеженою
відповідальністю «Сільмаш» про
поновлення на попередньому місці
роботи, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Товарства з обмеженою
відповідальністю «Сільмаш» про
поновлення на попередньому місці
роботи та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу і моральної
шкоди в розмірі 3000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
позивач посилається на наступні
обставини: з 16 березня 1987 року позивач
працювала на посаді економіста відділу
збуту на Ковельському заводі
сільськогосподарських машин. У зв'язку
із змінами в структурі підприємства, з
10 грудня 2012 року, на підставі наказу
№106, позивач була переведена у відділ
маркетингу та реалізації управління
маркетингу ТзОВ «Сільмаш» на посаду
економіста-аналітика. 07 березня 2014 року
позивач була ознайомлена з наказом №16
від 27 лютого 2014 року по ТзОВ «Сільмаш»
про наступне скорочення у зв'язку з
реорганізацією структури управління
маркетингу та скороченням посади
економіста-аналітика. Наказом від 03
червня 2014 року №33-ВК по ТзОВ «Сільмаш»
позивач була звільнена з займаної
посади у зв'язку із скороченням
чисельності або штату працівників, на
підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Дане
звільнення позивач вважає незаконним
та таким, що суперечить нормам чинного
законодавства з тих підстав, що
всупереч вимог ст.. 49-2 КЗпП України,
окрім обов'язку адміністрації
підприємства персонально попередити
працівника про наступне вивільнення у
зв'язку з скороченням чисельності або
штату працівників не пізніше ніж за два
місяці, власник або уповноважений ним
орган, одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці,
повинен запропонувати працівникові
іншу роботу на тому ж підприємстві.
Проте, попередивши позивача про
звільнення у зв'язку із скороченням
посади, позивачеві не було
запропоновано іншої роботи, незважаючи
на ту обставину, що у період з 07 березня
2014 року по день звільнення позивача, на
вакантну посаду інженера з організації
збуту відділу реалізації ТзОВ
«Сільмаш» було прийнято особу, яка
раніше у ТзОВ «Сільмаш» ніколи не
працювала. Кваліфікації позивача,
освіта, досвід роботи позивача
повністю відповідав вимогам для
зайняття вакансії на вказану посаду.
Недотримання відповідачем вимог ст. 49-2
КЗпП України тягне за собою поновлення
позивача на попередньому місці роботи
із сплатою, відповідно до вимог ч.1,2 ст.
235 КЗпП України, середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

У зв'язку з незаконним звільненням,
позивач зазнала моральних страждань,
пов'язаних з переживаннями з приводу
втрати засобів до існування, втрати
нормальних життєвих зв'язків, що
вимагає від позивача додаткових зусиль
для організації свого життя. Крім
цього, незаконне звільнення позивача з
роботи негативно вплинуло на
взаємовідносини позивача з членами її
сім'ї, позбавляє можливості
розрахуватися по кредитним
зобов'язанням. Заподіяну їй моральну
шкоду оцінює в 3000 грн.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала з підстав, зазначених
у позовній заяві і прохає його
задовольнити. Прохає суд ухвалити
рішення, яким поновити позивача на
раніше займану нею посаду в Товаристві
з обмеженою відповідальністю
«Сільмаш», Стягнути з відповідача
заробітну плату за час вимушеного
прогулу, а також моральну шкоду в
розмірі 3000 грн.

Представник відповідача, Жерж
Анна Євгенівна, позову не визнала.
Заперечуючи проти позову посилається
на наступні обставини: звільнення
позивача ОСОБА_1 з займаної посади було
здійснено відповідачем з дотриманням
вимог чинного законодавства. 07 березня
2014 року ОСОБА_1 персонально була
попереджена про наступне вивільнення у
зв'язку із скороченням посади
економіста-аналітика, про що було
складено відповідного акта, а також
ознайомлена з наказом №16 від 27.02.2014
року. У період скорочення,
адміністрацією товариства позивачеві
було запропоновано посаду, яка була
вакантною на підприємстві у вказаний
період і відповідала кваліфікації
позивача, а саме посаду завідувача
складу у відділі реалізації продукції,
від якої позивач відмовилась без
поважних на те причин. Інших вакантних
місць в ТзОВ «Сільмаш», які б
відповідали кваліфікації та освіті
позивача, або посад, зайняття яких не
потребувало б спеціальної освіти,
окрім запропонованої позивачеві, у
період з 07.03.2014 року по 02.06.2014 року, не
було і немає. Крім цього пояснила, що
вакантної посади, на яку, як вказує
позивач було прийнято іншу особу у
травні 2014 року, а саме посади інженера,
згідно штатного розпису не існувало і
не існує. З ОСОБА_4 ТзОВ «Сільмаш» 19
травня 2014 року було укладено
цивільно-правову угоду на виконання
певних робіт, виконання яких
потребувало відповідної кваліфікації
інженера, обсяг яких визначений
вказаною угодою. Термін дії угоди з 19
травня 2014 року по 11 липня 2014 року.
Пояснила, також, що за кваліфікаційними
вимогами позивач не може обійняти
посаду інженера з організації збуту
продукції відділу реалізації
продукції, яку обіймала та продовжує
обіймати ОСОБА_5, яка хоч і є особою
пенсійного віку, однак за
кваліфікаційними вимогами повністю
відповідає займаній посаді.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов є
безпідставним і задоволенню не
підлягає.

Згідно ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами, які
беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Сторонами визнано, що позивач з 16
березня 1987 року працювала на
Ковельському заводі
сільськогосподарських машин на посаді
економіста, а з 10 грудня 2012 року по день
звільнення обіймала посаду
економіста-аналітика відділу
маркетингу і реалізації управління
маркетингу ТзОВ «Сільмаш». Вказана
обставина доводиться також даними
трудової книжки позивача серії НОМЕР_1
від 28.08.1979 року.

Згідно наказу по особовому
складу №33/ВК від 02 червня 2014 року по
ТзОВ «Сільмаш». ОСОБА_1,
економіста-аналітика відділу
реалізації управління маркетингу,
звільнено за скороченням штату,
згідно п.1 ст. 40 КЗпП України з 02 червня
2014 року, з виплатою вихідної допомоги
та компенсації за невикористану
відпустку, на підставі заяви позивача.

Згідно ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Наказом №16 від 27 лютого 2014 року
по ТзОВ «Сільмаш», з метою
вдосконалення структури підприємства
і підвищення на цій основі
ефективності виробництва,
оперативності управління, приведення
чисельності працюючих до обсягів
виконуваних робіт, ліквідовано
управління маркетингу, як структурну
одиницю та створено на його основі
відділ реалізації продукції та
скорочено посаду економіста-аналітика
та посаду економіста із збуту.

Згідно ст. 42 КЗпП України при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно ст.49-2 КЗпП України при
вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Позивач ОСОБА_1 не членом
профспілкової організації

Актом попередження про
скорочення №09 доводиться та обставина,
що 07 березня 2014 року позивача було
ознайомлено з наказом №16 від 27 лютого
2014 року про скорочення посади
економіста аналітика.

Заперечуючи проти позову
відповідач посилається на ту
обставину, що скорочення штату на
підприємстві було проведено з
урахуванням вимог ст.. 42 КЗпП України,
зокрема з врахуванням тієї обставини,
що освіта та кваліфікація позивача не
відповідала кваліфікаційним вимогам
для заміщення посад, що входять до
штату відділу реалізації продукції та
інших посад по ТзОВ «Сільмаш», а також
спростовує обставини, зазначені
позивачем у обґрунтування позову,
зокрема вказує на те, що позивач
відмовилась від запропонованої їй
посади завідуючої складом, хоча
вказана посада була єдиною, яка
відповідала освіті та кваліфікації
позивача.

Обставини, зазначені
відповідачем на заперечення позову
підтверджуються відповідним актом від
26 травня 2014 року, згідно якого
заступником директора з маркетингу
Стиранкою М.В., за погодженням
директора Літуна СВ. та відділу кадрів
в особі заступника директора Заікіної
О.Р., на підставі наказу № 16 від 27.02.2014
року ОСОБА_1 було запропоновано
вакантну посаду завідуючої складом.
Від переведення на запропоновану
роботу ОСОБА_1 відмовилась, з
посиланням на умови праці та стан
здоров'я.

В судовому засідання позивач
ОСОБА_1 підтвердила ту обставину, що її
звільненню передувала пропозиція
адміністрації обійняти посаду
завідуючої складом, однак від даної
посади вона відмовилась.

Обставини, якими відповідач
заперечила позов підтверджуються
також особовою карткою №150 форми №Т-2,
згідно якої позивач має середню
спеціальну освіту, зокрема закінчила
Горохівський радгосп-технікум за
спеціальністю бухгалтерський облік в
сільськогосподарському виробництві.

Згідно Довідника
кваліфікаційних характеристик
професій працівників,
кваліфікаційними вимогами до посади
інженера, як і кваліфікаційними
вимогами до посади економіста є повна
вища освіта відповідного напряму
підготовки.

Статтею 42-1 КЗпП України
регламентовано, що працівник, з яким
розірвано трудовий договір з підстав,
передбачених пунктом 1 статті 40 цього
Кодексу (крім випадку ліквідації
підприємства, установи, організації),
протягом одного року має право на
укладення трудового договору у разі
поворотного прийняття на роботу, якщо
власник або уповноважений ним орган
проводить прийняття на роботу
працівників аналогічної кваліфікації.

Переважне право на укладення
трудового договору у разі поворотного
прийняття на роботу надається особам,
зазначеним у статті 42 цього Кодексу, та
в інших випадках, передбачених
колективним договором.

Штатним розписом керівників,
спеціалістів, службовців по
управлінню маркетингу ТзОВ «Сільмаш»,
затвердженим 01.03.2014 року та штатним
розписом керівників, спеціалістів,
службовців відділу реалізації
продукції з 08.05.2014 року та станом на
02.06.2014 року, доводиться та обставина, що
інша особа на посаду інженера у період,
що відповідає процедурі скорочення
позивача, та після вивільнення
позивача, за трудовим договором не
приймалась.

Вказана обставина доводиться також
копією цивільно-правової угоди №50/15-80
СМ від 19 травня 2014 року, згідно якої з
ОСОБА_4 ТзОВ «Сільмаш» 19 травня 2014 року
було укладено цивільно-правову угоду
на виконання певних робіт, виконання
яких потребувало відповідної
кваліфікації інженера, обсяг яких
визначений вказаною угодою. Термін дії
угоди з 19 травня 2014 року по 11 липня 2014
року.

Відтак підстав для поновлення
ОСОБА_1 на попередній роботі суд не
вбачає, у зв'язку з чим у позові ОСОБА_1
до Товарства з обмеженою
відповідальністю «Сільмаш» про
поновлення на попередньому місці
роботи, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та моральної
шкоди слід відмовити повністю.

На підставі наведеного та
керуючись ст..ст. 1,10,11,59-61, 213-218 ЦПК
України, ст.. 40-43 221,232,233,235 КЗпП України,

в
и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до Товарства з
обмеженою відповідальністю «Сільмаш»
про поновлення на попередньому місці
роботи, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом 10-ти
днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча:
Т.М.Луньова