Єдиний унікальний номер
Провадження № 2/235/543/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 р. Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

у складі : головуючого - судді Корнєєвої
І.В.

при секретарі Марченко Т.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 12 м.
Красноармійська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей, -

В С Т
А Н О В И В :

27 січня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини, посилаючись на те, що з
відповідачем по справі вона перебуває
у зареєстрованому шлюбі з 28.11.2008 року,
від якого мають неповнолітню дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з нею та знаходяться на її
утриманні. Сімейні стосунки не
підтримують з жовтня 2013 року.
Відповідач працює на ТОВ «ШБК
«Донецькшахтопроходка», має
стабільний дохід, але від утримання
неповнолітньої дитини ухиляється,
добровільної матеріальної допомоги не
надає, а тому позивач просить стягнути
з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її
користь на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав частково, зазначивши, що він не
має можливості сплачувати на утримання
дитини 1/4 частини усіх видів заробітку,
т.я. відповідач сплачує кредит, який був
отриманий в період спільного
проживання з позивачкою, згоден
сплачувати аліменти на користь
позивача на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини усіх
видів заробітку.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши докази у їх
сукупності , суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
перебувають у шлюбі з 28.11.2008 року,
зареєстрованому Відділом реєстрації
актів цивільного стану по м.
Красноармійську Красноармійського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області (а.с. 5).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з позивачкою та знаходяться на її
утриманні (а.с. 6). Сімейні стосунки не
підтримують з жовтня 2013 року.

Відповідач працює на ТОВ «ШБК
«Донецькшахтопроходка», має
стабільний дохід, але добровільної
матеріальної допомоги не надає (а.с. 16).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна з
сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами, які беруть
участь по справі.

Відповідно до ст.213 ЦПУ України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні .

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (зі змінами,
внесеними Протоколом № 11) кожен з
подружжя у відносинах між собою і в
їхніх відносинах зі своїми дітьми
користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають зі вступу у шлюб, перебування
в шлюбі та у випадку його розірвання.
Ця стаття не перешкоджає державам
вжити таких заходів, що є необхідними
в інтересах дітей.

Відповідно до ст.1 ч.2,3 глави 1
Європейської конвенції про здійснення
прав дітей (учинено у м. Страсбург 25
січня 1996 р., реєстраційний код 37216/2006 )
предметом цієї Конвенції є - у найвищих
інтересах дітей -підтримка їхніх прав,
надання дітям процесуальних прав та
сприяння здійсненню ними цих прав
шляхом забезпечення становища, при
якому діти особисто або через інших
осіб чи органи поінформовані та
допущені до участі в розгляді судовим
органом справ, що їх стосується. Для
цілей цієї Конвенції розгляд судовим
органом справ, що стосується дітей ,
визначається розглядом сімейних справ
, зокрема тих , що пов'язані зі
здійсненням батьками своєї
відповідальності, наприклад стосовно
місця проживання дітей та доступу до
них.

Статтею 2 глави 1 зазначеної
Конвенції визначено термін «суб'єкти
батьківської відповідальності » -
батьки та інші особи чи органи , які
мають здійснювати частково або
повністю батьківську відповідальність
.

Відповідно до ст.ст.3,7,8,18,19
Конвенції про права дитини
(ратифіковано Постановою Верховної
Ради України N 789-XII від 27.02.91 )в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів. Дитина з
моменту народження має право на
піклування своїх батьків. мала
громадянства. Держави-учасниці
поважають право дитини, яка
розлучається з одним чи обома
батьками, підтримувати на регулярній
основі особисті відносини і прямі
контакти з обома батьками, за винятком
випадків, коли це суперечить найкращим
інтересам дитини, докладають всіх
можливих зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
або у відповідних випадках законні
опікуни несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування. Держави-учасниці вживають
всіх необхідних законодавчих,
адміністративних, соціальних і
просвітніх заходів з метою захисту
дитини від відсутності піклування
чи недбалого і брутального
поводження з боку батьків, законних
опікунів чи будь-якої іншої особи, яка
турбується про дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства »
батьки мають право та зобов'язані
виховувати дитину , піклуватися про її
здоров'я , фізичний, духовний і
моральний розвиток .

У відповідності до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття та від
вказаного обов'язку не звільняються
особи, позбавлені батьківських прав, що
передбачено ч.2 ст.166 СК України.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач добровільно матеріальної
допомоги, передбаченої ст.180 СК України,
на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно ст.191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.181 Сімейного
кодексу України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

В судовому позивач ОСОБА_1 погодилась
на отримання аліментів на свою користь
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
в розмірі 1/6 частини усіх видів
заробітку, у зв'язку з тим, що
відповідач дійсно сплачує кредит, який
був отриманий в період спільного
проживання у шлюбі.

Суд вважає, що той факт, що між
позивачем та відповідачем є невирішені
питання по сплаті кредиту, який був
отриманий в шлюбу, а також того, що
позивач погодилась на отримання
аліментів на свою користь на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6
частини всіх видів доходу , є підставою
для часткового задоволення позовних
вимог позивача.

З урахуванням вимог ст. ст. 180-183
Сімейного Кодексу України, а також
того, що відповідачем до суду не надано
доказів неможливості виплати
аліментів на утримання дитини ,
ураховуючи матеріальне становище та
стан здоров'я відповідача- працює, має
стабільний дохід, відсутності на
утриманні відповідача іншої дитини,
ураховуючи матеріальне становище
позивача та відповідача , стан здоров'я
дитини, суд вважає, що відповідач може
виплачувати аліменти на утримання
дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів
заробітку (доходу), починаючи з дня
подання заяви до досягнення дитиною
повноліття, внаслідок чого будуть
гарантовані права дитини на належне
утримання з боку відповідача.

Керуючись ст.ст.180-182,184 Сімейного
Кодексу України , ст. 3,4,5,6, 10, 14, 57-64, 67,72,73,
84,208, 212, ,213-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Новоласпа Тельманівського
району Донецької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки
м. Макіївка Донецької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на
утримання дитини -сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку ,
щомісячно, починаючи з 27 січня 2014 р.до
досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с.Новоласпа Тельманівського
району Донецької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60
коп.)

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
діб з дня проголошення рішення.

Вступна та резолютивна частини
рішення проголошені 14 лютого 2014 р.,
повний текст судового рішення
виготовлений 19 лютого 2014 р.

Суддя: