АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

14 травня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
міста Києва Левенець Б.Б. перевіривши
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Голосіївського районного суду міста
Києва від 12 листопада 2012 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Піреус Банк МКБ» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «ТЕМП-3000», ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бавовняно-прядильна
фабрика» про стягнення заборгованості
за кредитним договором та звернення
стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 05 листопада 2012 року
позов ПАТ «Піреус Банк МКБ» до ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
«ТЕМП-3000», ОСОБА_2, ТОВ
«Бавовняно-прядильна фабрика» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки задоволено частково.
(т.2 а.с.129-130, 132-148).

Ухвалою Голосіївського районного суду
міста Києва від 12 листопада 2012 року
внесено виправлення в рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 05 листопада 2012 року. (т.2
а.с.151-152)

Рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 11 квітня 2013 року рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 05 листопада 2012 року скасовано
в частині відмови ПАТ «Піреус Банк МКБ»
у задоволенні позову до ТОВ
«Бавовняно-прядильна фабрика» про
звернення стягнення на предмет застави
та ухвалено в цій частині нове рішення,
яким задоволено позовні вимоги ПАТ
«Піреус Банк МКБ» до ТОВ
«Бавовняно-прядильна фабрика» про
звернення стягнення на предмет
застави. В решті рішення залишено без
змін. (т.3 а.с.28-38)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року
рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 05 листопада 2012 року та
рішення Апеляційного суду міста Києва
від 11 квітня 2013 року скасовано в
частині солідарного стягнення з ОСОБА_2
на користь ПАТ «Піреус Банк МКБ»
заборгованості за кредитним договором
і справу в цій частині передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.
В іншій частині рішення Голосіївського
районного суду міста Києва від 05
листопада 2012 року та рішення
Апеляційного суду міста Києва від 11
квітня 2013 року залишено без змін. (т.3
а.с.96-100)

04 березня 2014 року ОСОБА_2 подав до суду
апеляційну скаргу на ухвалу
Голосіївського районного суду міста
Києва від 12 листопада 2012 року, в якій
заявив клопотання про поновлення
пропущеного строку на оскарження
зазначеної ухвали. (т.3 а.с.119-120)

Ухвалою судді Апеляційного суду міста
Києва від 26 березня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та
надано строк для усунення недоліків,
відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 297 ЦПК
України. (т.3 а.с.124-126)

З матеріалів справи вбачається, що
копію ухвали судді Апеляційного суду
міста Києва від 26 березня 2014 року
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 отримав 07
квітня 2014 року за адресою, яка
зазначена ним для листування. (т.3
а.с.108-110, 128), тому відповідно до ст. 70 ЦПК
України, останнім днем для усунення
недоліків апеляційної скарги в частині
сплати судового збору є 14 квітня 2014
року, а в частині подачі заяви про
поновлення строку на оскарження
судового рішення із зазначенням
поважних причин його пропуску - 07
травня 2014 року.

На виконання вище зазначеної ухвали
ОСОБА_2 14 квітня 2014 року направив по
пошті заяву про усунення недоліків
апеляційної скарги в частині сплати
судового збору та квитанцію про сплату
судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп.
(т.3 а.с.129-134)

Згідно з ч. 2 ст. 294 ЦПК України,
апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 та його представник не були
присутні у судовому засіданні 12
листопада 2012 року під час проголошення
судом оскаржуваної ухвали (т.2 а.с.150),
копію зазначеної ухвали представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 отримав 13 листопада 2012
року (т.2 а.с.153), тому зважаючи на вимоги
ч. 2 ст. 294 ЦПК України, останнім днем для
подачі апеляційної скарги на зазначену
ухвалу є 19 листопада 2012 року, оскільки
закінчення строку випадає на 18
листопада 2012 року, який є вихідним днем.

Представник діє не від свого імені, а
від імені сторони, а тому дані
обставини свідчать про те, що
відповідач ОСОБА_2 фактично
користувався послугами представника і
своєчасно отримав копію ухвали
Голосіївського районного суду міста
Києва від 12 листопада 2012 року, однак
апеляційну скаргу подав до суду 04
березня 2014 року, тобто із пропуском
строку на оскарження.

На обґрунтування клопотання про
поновлення пропущеного строку апелянт
зазначив, що пропущення строку на
апеляційне оскарження відбулось з
поважних причин.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України, суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений законом, за клопотанням
сторони у разі його пропущення з
поважних причин.

Станом на 14 травня 2014 року ОСОБА_2 вимог
ухвали судді Апеляційного суду міста
Києва від 26 березня 2014 року не виконав,
докази поважності причин пропуску
процесуального строку на оскарження
ухвали Голосіївського районного суду
міста Києва від 12 листопада 2012 року у
період з 13 листопада 2012 року до 04
березня 2014 року (понад рік і три місяці)
до суду не надходили.

Інших поважних причин пропуску
процесуального строку апелянтом не
наведено, а ухвала апеляційного суду не
може обґрунтовуватись припущеннями
наявності поважних причин пропуску
строку на оскарження, які не
підтверджені доказами по справі. Тому
заявлене в апеляційній скарзі
клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на апеляційне оскарження ухвали
Голосіївського районного суду міста
Києва від 12 листопада 2012 року
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
апеляційного провадження, якщо заяву
не буде подано особою в зазначений
строк або вказані апелянтом підстави
для поновлення строку апеляційного
оскарження будуть визнані неповажними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», суму
сплаченого судового збору за
квитанцією № 39 від 14 квітня 2014 року в
розмірі 121 грн. 80 коп. слід повернути
ОСОБА_2 (т.3 а.с.131)

Керуючись ст. 297 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського
районного суду міста Києва від 12
листопада 2012 року.

Зобов'язати Головне Управління
Державної казначейської служби
України у місті Києві повернути ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 -
121(сто двадцять одну) грн. 80 коп.
судового збору за подачу апеляційної
скарги, сплаченого за квитанцією № 39
від 14 квітня 2014 року, отримувач УДКУ у
Солом'янському районі міста Києва, код
38050812, банк отримувача ГУ ДКУ у місті
Києві, код банку 820019, розрахунковий
рахунок № 0010.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Суддя
_________________ Б.Б.Левенець

Справа № 22-ц/796/5446/2014

Головуючий у першій інстанції
-ПасинокВ.С.

Доповідач - Левенець Б.Б.