ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Дубас В.А., при
секретарі Ридзель О.В., розглянувши у
приміщенні Дарницького районного суду
м. Києва заяву представника позивача
ОСОБА_2 про забезпечення позову у
справі за цивільним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
та штрафних санкцій за договором
позики, суд -

в с т а н о
в и в:

У провадженні Дарницького районного
суду м. Києва перебуває зазначена
цивільна справа про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій за
договором позики.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому
засіданні звернувся до суду із заявою
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_5 проти
задоволення згаданого клопотання
заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заяву про
забезпечення позову необхідно
залишити без задоволення виходячи з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд
застосовує види забезпечення позову
визначені ч. 1 цієї статті, зокрема
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, забороною вчиняти певні
дії тощо, а у разі необхідності може
застосувати інші види забезпечення
позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
за № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи між
сторонами дійсно виник спір з приводу
стягнення заборгованості та штрафних
санкцій за договором позики від 01.05.2012
року.

Разом з тим, вивчивши наявні матеріали,
враховуючи положення ст.ст. 151, 152 ЦПК
України, суд вважає за необхідне заяву
про забезпечення позову залишити без
задоволення, оскільки позивачем не
вказано на яке саме майно відповідача
ОСОБА_4 належить накласти арешт; не
надано доказів того, що взагалі наявне
будь-яке майно та/або грошові кошти, що
належить відповідачу; окрім того,
позивачем суду не надано жодних
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду у разі задоволення позову та
стягнення з відповідача
заборгованості за договором позики.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
151 - 153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Дарницький районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання ухвали суду.

СУДДЯ
В.А. ДУБАС