НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1251/14-ц
№ 2/183/2075/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретаріТен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, треті особи: Новомосковська
державна нотаріальна контора
Дніпропетровської області,
Новомосковське міськрайонне
управління юстиції в особі
реєстраційної служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
визнати за нею право власності на 1/3
частинуземельної ділянки площею 0,0919
га, наданої для будівництва та
обслуговування житлового будинку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті її матері ОСОБА_3,
померлоїІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування заявленого позову
позивачка посилається на те,
щоІНФОРМАЦІЯ_4 померїї батько ОСОБА_4.За
життя ОСОБА_4 на праві власності
належали житловий будинок та земельна
ділянка площею 0,0919 га, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті
позивачка, її мати ОСОБА_3 та її брат
ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної
контори як спадкоємці першої черги та
отримали свідоцтва про право на
спадщину в рівних частках по 1/3 частині
кожен на вказані житловий будинок та
земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки
ОСОБА_3, яка залишила після себе
спадкове майно у вигляді 1/3 частини
вказаних житлового будинку та
земельної ділянки. Позивачка
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, а її
брат ОСОБА_2 відмовився від спадщини на
її користь. 29.01.2014 року позивачка
отримала свідоцтво про право на
спадщину на 1/3 частину житлового
будинку після смерті матері, а у видачі
свідоцтва про право на спадщину на 1/3
частину земельної ділянки позивачці
було відмовлено, оскільки позивачкою
не надано до нотаріальної контори
документів, що підтверджують право
власності ОСОБА_3 на земельну ділянку.

За таких обставин позивачка вимушена
звернутися до суду для захисту своїх
прав.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, представник позивачки
надавсуду заяву про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги визнав у повному обсязі,
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Представник відповідача -
Новомосковськоїміської ради
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився, відповідач
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Представники третіхосіб в судове
засідання не з'явилися,треті особи
надали суду заяви про розгляд справи у
відсутність їх представників.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4
помер ОСОБА_4 (а.с.14), який є батьком
позивачки, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.18) та
свідоцтвом про укладення шлюбу(а.с.13). З
матеріалів справи вбачається, що 08.01.1998
року позивачці, її матері ОСОБА_3 та її
брату ОСОБА_2 державним нотаріусом
Новомосковської державної
нотаріальної контори Шевченко А.В. було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом за реєстровим № 67, в рівних
частинах по 1/3 частині кожному після
смерті ОСОБА_4 на житловий будинок
загальною площею 62,1 кв. м, житловою
площею 33,7 кв. м з надвірними побудовами,
та земельну ділянку площею 0,0919 га, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
Спірна земельна ділянка, передана для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в межах міста,
належала померлому ОСОБА_4 на праві
власності на підставі державного акту
про право приватної власності на землю
серія ДП Нм №00059, виданого 17.03.1994 року
Новомосковською міською радою,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 59 (а.с.16).

З довідки Управління Держземагенства у
Новомосковському районі та м.
Новомосковську від 05.09.2013 року
вбачається, що станом на 30.08.2013 року за
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не
зареєстровано жодної земельної
ділянки на території м. Новомосковськ
(а.с.15). Тобто вказані особи не
зареєстрували у встановленому порядку
своє право власності на земельну
ділянку, яку вони отримали у спадщину
після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4, і не отримали відповідні
державні акти про право власності на
землю на своє ім'я.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, яка є
матір'ю позивачки, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.18) та
свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.13).
02.08.2013 року позивачка звернулася до
Новомосковської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини (а.с.44-об), а ОСОБА_2
02.08.2013 року звернувся до
Новомосковської державної
нотаріальної контори із заявою про
відмову від прийняття спадщини за
законом після смерті ОСОБА_3 на користь
позивачки (а.с.44).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, діти
спадкодавця відносяться до першої
черги спадкоємців за законом.Згідно ст.
1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом
або за законом може відмовитися від
прийняття спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу.

Якщо від прийняття спадщини відмовився
один із спадкоємців за заповітом,
частка у спадщині, яку він мав право
прийняти, переходить до інших
спадкоємців за заповітом і
розподіляється між ними порівну. Якщо
від прийняття спадщини відмовився один
із спадкоємців за законом з тієї черги,
яка має право на спадкування, частка у
спадщині, яку він мав право прийняти,
переходить до інших спадкоємців за
законом тієї ж черги і розподіляється
між ними порівну (ст. 1275 ЦК України).

Судом встановлено, що 29.01.2014 року
позивачці державним нотаріусом
Новомосковської державної
нотаріальної контори Носенко А.Г. було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом за реєстровим № 1-144 на 1/3
частину житлового будинку А загальною
площею 62,1 кв. м, житловою площею 33,7 кв. м
з надвірними побудовами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.5). Державним нотаріусом постановою
від 29.01.2013 року у видачі свідоцтва про
право на спадщину на спірну земельну
ділянку позивачці було відмовлено,
оскільки позивачкою не було надано
правовстановлюючих документів щодо
належності померлій ОСОБА_3 частини
зазначеної земельної ділянки (а.с.7).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України та ст. 131
ЗК України, право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

Відповідно до ст.ст. 22,23,24 ЗК України 1990
року, який був чинним на час видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_4, право власності на землю
або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після
встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право. Право
власності або право постійного
користування землею посвідчується
державними актами, які видаються і
реєструються сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів.

З матеріалів справи вбачається, що
08.01.1998 року ОСОБА_3 було видано
свідоцтво про право на спадщину на 1/3
частину спірної земельної ділянки
після смерті її чоловіка ОСОБА_4 Отже,
ОСОБА_3 набула право власності на
вказану спадщину і, лише відсутність
державного акту на право власності на
землю, який остання не оформила за
життя на своє ім'я, на думку суду, не
може бути підставою для позбавлення її
спадкоємців права на отримання
спадщини після її смерті, оскільки не
відповідає принципам розумності та
справедливості.

Отже, за таких обставин коли інші
спадкоємці, крім позивачки,
відмовилися від прийняття спадщини,
відсутні інші спадкоємці за заповітом
чи за законом першої черги, єдиним
спадкоємцем за законом першої черги,
який має право на отримання спадщини
після смерті ОСОБА_3, є позивачка. Тому,
слід визнати за позивачкою право
власності на 1/3 частину вищезазначеної
земельної ділянкив порядку
спадкування.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 3, 10, 57-60, 174, 212, 214, 215 ЦПК
України, ст. ст. 1218, 1225, 1261, 1270, 1273, 1275 ЦК
України, ст. 131 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2, Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, треті особи: Новомосковська
державна нотаріальна контора
Дніпропетровської області,
Новомосковське міськрайонне
управління юстиції в особі
реєстраційної служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2)право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, померлоїІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/3
частину земельної ділянкиплощею 0,0919
га, наданої для будівництва та
обслуговування житлового будинку в
межах міста, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_3
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 08.01.1998
року державним нотаріусом
Новомосковської державної
нотаріальної контори Шевченко А.В.,
зареєстрованого в реєстрі за № 67, після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4,
якому вказана земельна ділянка
належала на праві власності на
підставі державного акту про право
приватної власності на землю серія ДП
Нм №00059, виданого 17.03.1994 року
Новомосковською міською радою,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 59.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний строк після його
проголошення. Особи, які брали участь у
судовому засіданні, але не були
присутніми під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк