Справа №487/1541/14-ц
Провадження № 2/487/1202/14
УХВАЛА

14.07.2014 року Заводський районний суд
м. Миколаєва, у складі:

Головуючого судді: Притуляк І.О.

при секретарі: Уманському І. В.,
за участю представника позивача
адвоката: ОСОБА_1, представника
відповідача: адвоката: ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
Універсальна товарна біржа
«Миколаїв-гарант» про визнання угоди
дійсною, поділ спільного майна
подружжя, -

В С Т А
Н О В И В :

11.02.2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з цивільним позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа Універсальна
товарна біржа «Миколаїв-гарант» про
визнання угоди дійсною, поділ
спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 19.02.2014 року по
справі було відкрито провадження

11.07.2014 року до суду надійшла заява
представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти, що
перебувають на депозитному рахунку
НОМЕР_1 відкритому на ім'я ОСОБА_4 в ПАТ
КБ «Приватбанк» за депозитним
договором SAMDN9253, заборонивши ПАТ
КБ «Приватбанк» здійснювати будь-які
дії щодо вказаних грошових коштів, які
можуть призвести до їх відчуження чи
передачі будь-яким іншим особам до
вирішення цивільної справи по суті,
оскільки відповідачем може бути
вчинено дії, стосовно грошових коштів,
що в подальшому може ускладнити
виконання рішення суду.

У судовому засіданні позивач та
її предсчтаввник вимоги щодо вжимття
зхаходів по забезпеченню позову
підтримали.

У судовому засіданні відповідач
та його представник просили вирішити
клопотання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного:

Відповідно до ст.. 151 ЦПК України
метою забезпечення позову є вжиття
тимчасових заходів, направлених на
недопущення утруднення чи
неможливість виконання рішення суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України « «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» №9 від 22.12.2006
року розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається повідомлення ПАТ
КБ "Приватбан", що надійшло у відповідь
на ухвалу суду від 05.05.2014 року - на ім'я
відповідача за Депозитним договором
SAMDN9253 від 25.12.2012 року вікрито
рахунок - НОМЕР_1, на якому знаходяться
грошові кошти у розмірі 15433,76 доларів
США

На підставі вищевикладеного, суд
вважає за необхідне та доцільне
накласти арешт на вказаний депозитний
рахунок, оскільки невжиття заходів
забезпечення позову, може в подальшому
ускладнити виконання можливого
рішення суду про задоволення позову

Керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И
В :

Клопотання представника позивача
ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на грршові кошти,
що перебувають на депозитному рахунку -
НОМЕР_1 - відкритому на ім'я ОСОБА_4 у
ПАТ КБ "Приватбанк" за Депозитним
договором SAMDN9253 від 25.12.2012 року.

Заборонити ПАТ КБ "Приватбанк",
, здійснювати будь-які дії
щодо коштів, які перебувають на
депозитному рахунку - НОМЕР_1 -
відкритому на ім'я ОСОБА_4 за
Депозитним договором SAMDN9253 від
25.12.2012 року, та можуть призвести до їх
відчуження чи передачі будь-яким іншим
особам до вирішення цивільної справи
по суті.

Копію ухвали для виконання
направити до ПАТ КБ "Приватбанк".

Ухвала може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
м. Миколаєва у строк та порядку,
передбаченими ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя

І.О.Притуляк