Справа № 630/74/14-ц
Провадження № 2/630/74/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року
м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого судді
Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря
Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Люботин
Харківської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Люботинської
міської ради Харківської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності
на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Люботинського
міського суду Харківської області з
позовною заявою до Люботинської
міської ради Харківської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності
на квартиру в порядку спадкування.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просив:
встановити факт родинних відносин, а
саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та
визнати за ним право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Сторони про час та місце розгляду
справи були повідомленні належним
чином та своєчасно, в судове засідання
не з'явилися.

Позивач - ОСОБА_1 направив до суду заяву
в якій зазначив, що свої позовні вимоги
підтримує, просить розглядати справу
без його участі. Від відповідача -
Люботинської міської ради Харківської
області на адресу Люботинського
міського суду надійшов лист, в якому
зазначено, що проти задоволення позову
не заперечують, просили розглядати
справу у відсутності їх представника.

Суд, вислухавши свідка, дослідивши
матеріали справи та оцінивши зібрані
докази по справі, вважає, що позовні
вимоги обґрунтовані і підлягають
задоволенню повністю.

Судом встановлені такі факти, що не
оспорюються сторонами,
підтверджуються наданими суду
доказами, та відповідні їм
правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності ОСОБА_2, на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 24 травня 2007 року (а.с.9-10).

ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації
актів цивільного стану Люботинського
міського управління юстиції в
Харківській області на підставі
актового запису № 298 від 05 вересня 2012
року (а.с.11).

Оскільки, зазначені обставини
сторонами визнані та не оспорюються,
суд відповідно до вимог ст. 61 ЦПК
України вважає їх встановленими та
такими, що не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, суд вважає за доцільне
керуватися нормами ЦК України в
редакції 2003 року, в зв'язку з тим, що
вказані правовідносини виникли після 01
січня 2004 року, тобто після набрання
чинності Цивільного кодексу України в
редакції 2003 року.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою відкривається спадщина. Після
смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на
квартиру АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги на відкриту
після смерті ОСОБА_2 спадщину є її син
ОСОБА_1, позивач по справі. Як
вбачається з постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, видану
державним нотаріусом Другої Державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області, ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті матері ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 та рекомендовано
звернутися з позовом до суду (а.с.12)

Як вбачається зі свідоцтва про
народження прізвище позивача ОСОБА_1
при перекладі на українську мову
зазначено як «ОСОБА_1». Разом з тим,
позивачем надано офіційний переклад
паспорту громадянина Російської
Федерації з російської мови на
українську мову, де зазначено, що
прізвище позивача ОСОБА_1
перекладається з російської мови як
«ОСОБА_1».

Крім того, факт родинних відносин між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердила, допитана
в судовому засіданні ОСОБА_4.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом та за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. В частині 3 ст. 1268 ЦК
України вказано, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї. А
відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Померла ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1
зареєстровані за різними адресами, що
вбачається з копії паспорта ОСОБА_1
(а.с.4-5). Проте, у зв'язку з хворобою
ОСОБА_2 та потребою в додатковому
догляді, ОСОБА_1 фактично мешкав разом з
матір'ю, за адресою АДРЕСА_1 з 2000 року.

Документи, які можуть підтвердити факт
того, що, ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1 і вони
проживали разом, відсутні. Разом з тим,
зазначені обставини підтвердила в
судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка
пояснила, що дійсно ОСОБА_1 проживав
тривалий час разом з ОСОБА_2, яка є його
матір'ю, піклувався про неї, доглядав за
нею. Зі слів свідка ОСОБА_2 хворіла, не
могла самостійно піклуватися про себе,
а тому з нею постійно мешкав син ОСОБА_1
який займався лікуванням, утриманням
померлої ОСОБА_2.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка, ОСОБА_4 мешкає по сусідству з
позивачем, не є родичкою, тому її
пояснення не викликають у суда
сумнівів, вона не є зацікавленою особою
у вирішенні спору.

Як вбачається із відповіді Другої
державної нотаріальної контори
Харківського району Харківської
області № 346/01-16 від 12 лютого 2014 року
після смерті ОСОБА_2 з заявами про
прийняття або відмову від прийняття
спадщини в шестимісячний строк до
нотаріальної контори ніхто не
звертався (а.с.24).

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази та враховуючи вищенаведене, суд
вважає за необхідне: позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати з позивача судом не
стягуються, оскільки він сплатив
судовий збір в повному обсязі при
звернені з позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 209, 212, 213, 214,
215, 218, 223, 235, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 1220,
1221, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270, 1273 Цивільного
кодексу України (в редакції 2003 року),
суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
є сином ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, право власності
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
після смерті матері ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Люботинський міський суд Харківської
області в десятиденний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у праві, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Суддя
І.В.Дем яненко