АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/671/2014
Головуючий у І інстанції - Виниченко
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Іванченко М.М., Кабанченко О.А.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 31 липня
2013 року у справі за заявою ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення у
цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про
скасування рішення третейського суду,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного
суду м. Києва від 31 липня 2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення у цивільній справі
за заявою ОСОБА_1 про скасування
рішення третейського суду - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу, якою стягнути
з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1
судові витрати по сплаті судового
збору, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права.

Учасники процесу в судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду
справи повідомлені належно, тому в
порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка
не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду та
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, дійшла наступного
висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 12.04.2012 року заяву ОСОБА_1 до
ПАТ «Дельта Банк» про скасування
рішення третейського суду задоволено;
скасовано рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 09.09.2011 року у
справі № Д-8844У11 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 353-014ФКВ-08 від 15.12.2010 року.

Звертаючись до суду з даною заявою,
представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_3
просить ухвалити додаткове рішення у
вказаній справі, яким стягнути з ПАТ
«Дельта Банк» на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 536 грн. 50 коп.,
посилаючись на платіжне доручення №
2002-03 від 20.02.2012 р.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що з
платіжного доручення № 2002-03 від 20
лютого 2012 року вбачається, що платник
коштів за вказаним платіжним
документом є не заявниця, а ОСОБА_3, як
Фізична особа- підприємець. Крім того, у
матеріалах справи наявне доручення від
10.01.2012 року, видане ОСОБА_1 на
представництво її інтересів на ім»я
ОСОБА_3, як фізичної особи, а не як
суб»єкта підприємницької діяльності,
без відповідних повноважень щодо
сплати коштів, посвідчене секретарем
Черніївської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області,
зареєстроване в реєстрі за № 2. Також на
платіжному дорученні не зазначено саме
по якій справі проведено сплату
судового збору та відсутні підписи
уповноважених осіб банку, що прийняли
платіж, і печатка банка та відмітка про
зарахування коштів в дохід бюджету.

Відповідно до ч.1,2,3,4 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати
присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частинипозовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Якщо сторону, на користь
якої ухвалено рішення, звільнено від
оплати судових витрат, з другої
сторони стягуються судові витрати на
користь осіб, що їх понесли,
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо обидві
сторони звільнені від

оплати судових витрат, вони
компенсуються за рахунок держави у

порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується
з відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

У разі залишення позову без
задоволення, закриття провадження у
справі або залишення без розгляду
позову позивача, звільненого від
оплати судових витрат, судові витрати,
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок держави.

Судом першої інстанції
задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування
рішення Постійного діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 09.09.2011 року у
справі №Д-8844/11 та постановлено ухвалу
про скасування рішення третейського
суду.

Відповідно до ч.6 ст.389-4 ЦПК
України за наслідками розгляду заяви
про скасування рішення третейського
суду суд має право: постановити
ухвалу про відмову у задоволенні
заяви і залишення рішення третейського
суду без змін; постановити ухвалу про
повне або часткове скасування
рішення третейського суду.

Виходячи з приписів статті 88 ЦПК
України правові підстави для ухвалення
додаткового рішення про стягнення з
ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1
судового збору при постановленні
ухвали суду про скасування рішення
третейського суду - відсутні.

За викладених обставин заява про
ухвалення додаткового рішення про
стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на
користь ОСОБА_1 судового збору
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 22 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: