Справа 211/5866/13-ц
Провадження № 2/211/197/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2014 року Довгинцівський районний суд
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Рибаєв О. А.

при секретарі судового засідання:
Шириновій А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача Ременюк Юлії
Володимирівни, представника третьої
особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривий Ріг
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Первинна організація
профспілки трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості України
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», про
поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з вказаною позовною заявою. В
огрунтування позову зазначила, що
08.06.2004 року була прийнята на роботу на
Криворізький державний
гірничо-металургійний комбінат
«Криворіжсталь» правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«АрселорМіттал Кривий Ріг»,
офіціантом 3-го розряду управління
громадського харчування і торгівлі, на
підставі розпорядження № 15 від 17.05.2004
року. Протягом трудової діяльності на
підприємстві, позивач неодноразово
переводилася, останньою роботою, яку
виконувала позивач, була робота
буфетниці 4- го розряду буфету №29 куща
їдальні №43 управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу. 10.09.2013 року позивач була
звільнена з підприємства за
скороченням штату згідно п.1. ст..40 КЗпП
України, на підставі наказу по
підприємству №1091/л. Підставою для
звільнення позивача був наказ
адміністрації відповідача від 26
березня 2013 року № 401 «Про внесення
змін до організаційної структури
управління підприємства», згідно з
яким посада, на якій працювала позивач,
була виключена зі штатного розпису
відповідача. 22 квітня 2013 року
адміністрація підприємства видала
наказ № 540 «Про вивільнення
працівників», який видано на виконання
наказу по підприємству № 401, згідно
якого передбачено звільнення
вивільнених працівників управляння
громадського харчування і торгівлі
департаменту з персоналу за п. 1 ст. 40
КЗпПУ. 31.05.2013 року позивач була
ознайомлена з наказом №540. 31.05.2013 та
02.08.2013 позивачу була запропонована інша
робота на ПАТ «Арселор Міттал Кривий
Ріг» із числа наявних вакансій,
окрім того, позивачу було
запропоновано звільнитися з
підприємства у зв'язку з переведенням в
ТОВ «КорпусГруппКомтек», від чого
позивач відмовилася. Позивач зазначив,
що під час пропонування позивачу іншої
роботи, їй не були запропоновані
робочі місця працівників УГХіТ, які на
той час перебували у відпустках по
догляду за дітьми до досягнення
останніми 3-х, 6-ти річного віку. Хоча їх
робочі місця не можуть бути
виключені зі штатного розпису
підприємства, відповідно до ст.. 2
Закону України «Про відпустки».
Позивач вважає, що адміністрація
відповідача в порушення діючого
законодавства прийняла рішення про
ліквідацію управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу без погодження з
профспілковим комітетом первинної
організації профспілки трудящих
металургійної і гірничодобувальної
промисловості України. Крім того,
адміністрація відповідача в порушення
діючого законодавства не провела
жодних консультацій з профспілковою
організацією, членом якої є позивач,
про заходи щодо запобігання
звільненням чи зведенню їх кількості
до мінімуму або пом'якшенню
несприятливих наслідків будь-яких
звільнень. Вищевказаним Наказом № 401
від 26.03.2013 року штат працівників
відповідача було скорочено на 582
одиниці, передбачено, що послуги з
забезпечення і організації
громадського харчування на ПАТ
«Арселор Міттал Кривий Ріг»
здійснюватиме ТОВ «Корпус Групп
Комтек». При цьому колективним
договором відповідача не
передбачена можливість
використання на підприємстві праці
інших господарюючих суб'єктів.

Позивач вважає, що на даний момент вона
перебуває в вимушеному прогулі, в
зв'язку з чим, просить суд: визнати
незаконним та скасувати наказ №1091/л
від 10.09.2013 року про звільнення її з
підприємства за скороченням штату;
поновити її на роботі; стягнути з
відповідача на її користь середній
заробіток за час вимощеного прогулу в
сумі 1625,69 грн.; покласти на службову
особу, винну в незаконному звільнені,
обов'язок покриття шкоди, заподіяну
підприємству у зв'язку з оплатою часу
вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача в процесі
розгляду справи надала суду
заперечення на позовну заяву (а.с.82-88 т.
1, а.с. 54- 55 том 2 - заперечення), в
судовому засіданні позов не визнала,
вказавши, що 22.04.3013 року відповідачем
видано наказ № 540 «Про вивільнення
працівників», відповідно до Додатку № 1
затверджено перелік посад та професій
які підлягають виключенню в наслідок
проведених змін в організації
виробництва і праці, Позивачка
зазначена у переліку під № 347. 31.05.2013
року позивача було ознайомлено зі
змістом вказаного наказу. Відповідно
вимог до ст. 49-2 КЗпПУ про наступне
вивільнення працівника персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці. Попередженням про заплановане
звільнення з пропозицією іншої роботи
№ 489 від 31.05.2013 року адміністрація
звернулася до позивача з пропозицією
розглянути можливість переводу на іншу
роботу з урахуванням професії чи
спеціальності або іншу роботу у межах
підприємства. Надано перелік вакансій,
що малися на підприємстві, станом на
31.05.2013 р. Більш того, позивачу було
запропоновано звільнитися з
підприємства по переводу до ТОВ
«КорпусГрупп Комтек» з збереженням
рівня заробітної плати, всіх пільг та
компенсацій, передбачених діючим на
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»
колективним договором на протязі
одного року з виплатою суми
компенсації. Підпис про ознайомлення з
попередженням та списком вакансій
позивачка відмовилася поставити, що
підтверджується Актом № 660 від 31.05.2013
року. Отже, враховуючи те, що наказ №
1091/л «Про звільнення з підприємства за
скороченням штату позивача» видано
лише 10.09.2013 року (пройшло майже 3 місяці
з моменту попередження про заплановане
звільнення), відповідач вважає що
відповідачем дотримано строк
попередження працівника, та
запропоновано роботу в межах
підприємства, як це передбачено ст.. 49-2
КЗпП України. Відповідно до вимог ст. 49-2
КЗпП України та Наказу Міністерства
праці та соціальної політики України №
420 від 19.12.2005р. про наступне вивільнення
позивачки, відповідач, листом № 05-2174
від 31.05.2013 р. повідомив Криворізький
міський центр зайнятості у звіті про
заплановане вивільнення працівників,
тобто в передбачений законодавством
строк. Виконуючи свої обов'язки щодо
подальшого працевлаштування
працівника, 02.08.2013 року комісією по
вивільненню було повторно надано
позивачу перелік вакансій для
переведення в межах підприємства та
запропоновано розглянути можливість
переводу до ТОВ «КорпусГрупп Комтек».
Позивач знову відмовилась від переводу
та запропонованих вакансій. Таким
чином, вбачається, що відповідач доклав
зусиль щодо працевлаштування
працівника на робочі місця, як в межах
підприємства, так і за його межами, які
були проігноровані позивачем. 05.08.2013
року відповідач, як того вимагає ст. 43
КЗпПУ, направив письмове подання за №
05-3400 у профком Первинної організації
профспілки трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості України
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Далі за
текстом - третя особа), членом якої була
Позивачка, для отримання згоди на її
звільнення по п.1 ст. 40 КЗпПУ. Випискою з
протоколу засідання президії третьої
особи №176 від 15.08.2013 року (далі за
текстом - Виписка з протоколу),
відповідачу відмовлено в дачі згоди на
звільнення позивача. Своє рішення
профком обґрунтовує порушенням
адміністрацією вимог ст. 49-4 КЗпПУ, ст. 22
ЗУ «Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності», п. 2.16 галузевої
угоди гірничо-металургійного
комплексу України на 2011-2012 роки
стосовно строків повідомлення
профспілки про намічуване вивільнення
та п. 4.1., 9.6 Колективного договору,
порушення ст.. 13 Конвенції МОТ № 158 «Про
припинення трудових відносин за
ініціативою власника» 1982р., скорочення
робочого місця на підставі наказів
виданих з порушенням от.. 39, 50 ЗУ «Про
зайнятість населення». Щодо вказаних
доводів, необхідно зазначити, що вони є
безпідставними, а тому рішення
президії не вважається обґрунтованим,
з наступних підстав: як зазначено в
пункті 1 Виписки з протоколу, в
порушення от.. 49-4 КЗпП України
адміністрація підприємства довела до
відома профкому про заплановане
звільнення працівника 03.05.2013 року,
тобто менш ніж за три місяці до
запланованого звільнення. Статтею 49-4
КЗпП України передбачено вичерпний
перелік випадків, коли адміністрація
повинна своєчасно надати профспілкам
інформацію про наступні звільнення
працівників, а саме: ліквідація,
реорганізація підприємства, зміна
форми власності підприємства, часткове
зупинення виробництва, що тягнуть за
собою скорочення чисельності або штату
працівників. З наказу № 401 від 26.03.2013р.
вбачається, що такі підстави у даному
випадку відсутні (підприємство не
ліквідується, не реорганізується, не
зупиняється виробництво), а тому
адміністрація підприємства не
порушувала вимоги ст. 49-4 КЗпП України.
Більш того, доводи третьої особи, щодо
повідомлення про заплановане
звільнення, лише 03.05.2013 р., не
відповідають дійсності, з огляду на те,
що адміністрація підприємства
зверталася до третьої особи Листами №
792 від 15.03.2013 та № 935 від 22.03.2013. якими
доводили до відома третю особу, про
заплановану ліквідацію УГХіТ, в
наслідок чого, працівникам у кількості
576 чоловік, буде запропоноване
перевестися до компанії, що виграла
тендер на надання послуг з організації
харчування працівникам підприємства, а
в разі відмови підприємство прийме усі
заходи з працевлаштування їх на
вакантні посади у межах підприємства.
Більш того, вказаний довід
спростовується випискою з протоколу
засідання президії профкому від 15.03.2013
року № 150, зі змісту якого вбачається
поінформованість третьої особи у
запланованому скороченні. Крім того,
01.01.13р. діє ЗУ «Про зайнятість» (в новій
реакції), тому профком повинен
керуватися вимогами даного закону при
розгляді подання адміністрації про
дачу згоди на звільнення позивача за п.1
ст. 40 КЗпП України. У статті 50 ЗУ «Про
зайнятість» передбачено, що
повідомлення про заплановане масове
звільнення працівників, роботодавець
направляє тільки органам виконавчої
влади. Права профспілок та їх об'єднань,
передбачені ст. 22 ЗУ «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності» знаходяться в протиріччі
зі ст. 50 ЗУ «Про зайнятість». Відповідно
до ст..5 Заключних Перехідних Положень
ЗУ «Про зайнятість» закони та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому закону. Відповідно до
листа міністерства юстиції України від
26.12.2008р. №758-02-08-19 «Щодо практики
застосування норм права у випадках
колізії» у разі неузгодженості між
нормами, виданими одним і тим самим
нормотворчим органом, застосовується
акт, виданий пізніше, навіть якщо
прийнятий раніше акт не втратив своєї
чинності. Тому посилання профкому на
порушення ст..22 ЗУ «Про профспілки, їх
права та гарантії діяльності» та п. 2.16
Галузевої угоди на 2011-2012р. не може бути
прийнято, як підставу для відмови на
надання згоди на звільнення позивача.
Відповідно до вимог Конвенції МОТ №158
«Про припинення трудових відносин з
ініціативи роботодавця» конкретний
строк повідомлення профспілок про
припинення трудових відносин не
визначений та позначений в ст.. 13 як
«своєчасно». Конвенція МОТ №158 є
міжнародним договором, котрий Україна
ратифікувала 04.02.94р., тому відповідно до
ст. 8-1 КЗпП України, якщо міжнародним
договором або міжнародною угодою, в
яких бере участь Україна, встановлено
інші правила, ніж ті, що містить
законодавство України про працю, то
застосовуються правила міжнародного
договору або міжнародної угоди.
Враховуючи викладене, відповідно до
чинного законодавства передбачено 3-х
місячний строк повідомлення
професійних спілок про наступне
вивільнення робітника, навіть якщо
мова йде про масове звільнення, більш
того законодавство не передбачає
негативних наслідків для роботодавця,
якщо цей строк не дотримано, та законом
не передбачено даний факт як підставу
для відмову у звільненні. Вимоги п.4.1.
Колективного договору відповідачем не
порушено, оскільки відповідно до п.4.1.
рішення про звільнення позивача за п.1
ст. 40 КЗпП України було прийнято лише
після попереднього узгодження з
профспілками шляхом направлення
адміністрацією подання до виборного
профспілкового органу пре дачу згоди
на звільнення працівника. Отже, доводи
викладені у виписці президії профкому
про відмову у надані згоди на
звільнення позивачки, не є
обґрунтованими, не відповідають
дійсності та спотворюють обставини
справи, тому Відповідач, 22.08.2013 рок,
користуючись правом наданим ст. 43 КЗпП
України, видав наказ № 1091/л «Про
звільнення з підприємства за
скороченням штату», який, цього ж дня
під підпис вручено позивачці.
Відповідно до вимог наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України N 420 від 19.12.2005р.,
адміністрація підприємства відправила
до Криворізького міського центру
зайнятості звіт про фактичне
вивільнення працівників, 04.10.2013 р. за
вих.. № 05-4198, тобто у передбачений
законодавством 10-ти денний строк. Щодо
доводів позивачки відносно порушення
процедур вивільнення, в частині не
запропонування робочих місць
працівниць УГХіТ, які знаходилися у
відпустках по догляду за дітьми,
необхідно зазначити наступне.
Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України на
роботодавця покладено обов'язок надати
працівнику що вивільняється, іншу
роботу, з числа наявних вакантні
робочих місць. Враховуючи, те, що термін
«вакансія» означає вільну посаду в
штаті установи, організації чи закладу,
робочі місця працівниць УГХіТ, які
перебували у відпустці по догляду за
дитиною, не могли вважатися вакантними,
оскільки, як зазначалося вище, Наказом
№ 401 з організаційної структури
підприємств повністю було виключено
«Управління громадського харчування
та торгівлі департаменту по
персоналу». Таким чином, вказані робочі
місця не могли бути запропоновані
позивачці в зв'язку з повною
ліквідацією та виключенню із штатного
розпису підприємств «Управління
громадського харчування та торгівлі
департаменту по персоналу». Відповідач
просить відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В процесі розгляду справи представник
третьої особи надала суду пояснення по
справі (а.с.46- 50 т.1 - пояснення), у
судовому засіданні пояснила що,
частиною 7 ст. 43 КЗпП України
встановлено, що власник або
уповноважений ним орган має право
звільнити працівника без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації лише у разі,
якщо в рішенні про відмову у наданні
згоди на розірвання трудового договору
немає обґрунтування такої відмови.
05.08.2013 відповідач звернувся до третьої
особи, членом якої є позивач, з поданням
№ 05-3400 з проханням надати згоду на її
звільнення за скороченням штату
працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. У
відповідь на подання третя особа
направила витяг із протоколу засідання
президії профкому від 15.08.2013 р., в якому
містилась відмова в наданні згоди на
звільнення і було наведене розгорнуте
обґрунтування відмови. Таким чином,
відповідач в порушення ст. 43 КЗпП
України знехтував обґрунтуванням
первинної профспілкової організації і
здійснив звільнення позивача без
попередньої згоди профспілки. Ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12.12.2012 встановлено наступне:
«за положеннями ч. 7 ст. 43 КЗпП України
рішення виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) про
відмову в наданні згоди на розірвання
трудового договору повинно бути
обґрунтованим. У разі якщо в рішенні
немає обґрунтування відмови в наданні
згоди на розірвання трудового
договору, власник або уповноважений
ним орган має право звільнити
працівника без згоди виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника).
Обґрунтуванням рішення є мотиви, з яких
профспілковий профспілковий орган
відмовив у дачі згоди на звільнення
працівника та які зазначив у своєму
рішенні. За змістом зазначеної норми
права, власник або уповноважений орган
може звільнити працівника лише при
відсутності обґрунтування. При цьому
незгода з мотивами відмови у згоді на
звільнення не можуть бути предметом
оцінки суду, і не надає власнику право
на звільнення працівника без згоди
профспілкового органу». Окрім того,
згідно з п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від
06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» відмова
профспілкового органу в згоді на
звільнення є підставою для поновлення
працівника на роботі. Наказ № 1091/л про
звільнення з підприємства позивача
підписаний не уповноваженою особою
товариства. У відповідності до пп. 11 п.
8.4.5 статуту відповідача генеральний
директор товариства має право, зокрема,
наймати та звільняти працівників
товариства. Тобто право звільнення
позивача належало генеральному
директору ПАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг», а не директору департаменту з
персоналу. Наказ про звільнення
позивача з роботи виданий на підставі і
на виконання наказів відповідача № 401
від 26.03.13р. «Про внесення змін до
організаційної структури управління
підприємства» та № 540 від 22.04.13р. «Про
вивільнення працівників». Ці накази
були видані з порушенням норм чинного
законодавства, Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2011-2012 роки, яка є чинною,
колективного договору ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг». У
відповідності до п. 2.15 Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2011-2012 роки (надалі - Галузева
угода) власник зобов'язується не
допускати необґрунтованого скорочення
робочих місць. Рішення, наслідком якого
може бути звільнення працівників,
зменшення чисельності персоналу,
приймати тільки після попереднього
інформування та обговорення з
первинними профспілковими
організаціями підприємств у терміни,
передбачені законодавством або
колективним договором. В свою чергу п.
9.6 колективного договору ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг»
встановлено, що рішення про ліквідацію
структурних підрозділів підприємства
приймається після погодження з
профспілковим комітетом. Пунктом 4.1
колективного договору ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» визначено,
що власник підприємства зобов'язується
не допускати необґрунтованого
скорочення робочих місць і приймати
рішення, наслідком яких може бути
звільнення працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП
України, тільки після попереднього
погодження з виборними органами
первинних профспілкових організацій
підприємства. У відповідності до ст. 18
КЗпП України положення колективного
договору є обов'язковими як для
працівників підприємства, так і для
власника або уповноваженого ним
органу. Недотримання умов колективного
договору є порушенням трудового
законодавства. Рішення про ліквідацію
управління громадського харчування і
торгівлі департаменту з персоналу не
було обґрунтованим і прийняте без
погодження з третьою особою, що є
порушенням перелічених вище пунктів
Галузевої угоди та колективного
договору ПАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг». Окрім того, на ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» не зникла необхідність в
послугах із забезпечення громадського
харчування і торгівлі. Ці послуги стали
надавати працівники ТОВ «КорпусГрупп
Комтек», працюючи на робочих місцях
колишніх працівників УГХіТ ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг». Згідно зі
ст. 13 Конвенції МОП № 158 про припинення
трудових відносин з ініціативи
роботодавця 1982 року, ратифікованою
Україною 04.02.1994р., коли роботодавець
планує припинення трудових відносин з
причин економічного, технологічного,
структурного або аналогічного плану
він своєчасно надає відповідним
представникам працівників інформацію
щодо цього питання, зокрема, інформацію
про причини передбачуваних звільнень,
кількість і категорії працівників,
яких це може торкнутися, та строк
протягом якого їх буде проведено.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» у разі, якщо роботодавець
планує звільнення працівників з причин
економічного, технологічного,
структурного чи аналогічного
характеру або у зв'язку з ліквідацією,
реорганізацією, зміною форми власності
підприємства він повинен завчасно, не
пізніше як за три місяці до намічуваних
звільнень надати первинним
профспілковим організаціям інформацію
щодо цих заходів, включаючи інформацію
про причини наступних звільнень,
кількість і категорії працівників,
яких це може стосуватися, про терміни
проведення звільнень, а також провести
консультації з профспілками про заходи
щодо запобігання звільненням чи
зведенню їх кількості до мінімуму або
пом'якшення несприятливих наслідків
будь - яких звільнень. Питання щодо
передачі функцій із забезпечення і
організації громадського харчування
сторонній організації і скорочення
чисельності штатних працівників
підприємства з третьою особою
попередньо не обговорювались, причини,
через які виникла необхідність
передачі цих функцій сторонній
організації та скорочення штатної
чисельності невідомі та наказ № 401 не
містить посилань на такі причини. Окрім
того, профспілка була повідомлена про
прийняте рішення ліквідувати
структурний підрозділ не завчасно, як
передбачено законодавчими актами, а
тільки 03.05.2013р. - вже після прийняття
цього рішення. З 01.01.2013 набрав чинності
ЗУ № 5067-VI від 05.07.2012 «Про зайнятість
населення». Стаття 39 вказаного Закону
регулює правові засади діяльності
суб'єктів господарювання, які наймають
працівників для подальшого виконання
ними роботи в Україні в іншого
роботодавця. Зокрема: ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про
зайнятість населення» встановлено, що
суб'єкти господарювання - роботодавці,
які наймають працівників для
подальшого виконання ними роботи в
Україні в іншого роботодавця,
направляють працівників за умови, якщо
це передбачено колективним договором
такого роботодавця, та за наявності
згоди первинної профспілкової
організації. Наказом № 401 передбачено,
що послуги з забезпечення і
організації громадського харчування
на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»
здійснюватиме ТОВ «КорпусГрупп
Комтек». Фактично ТОВ «КорпусГрупп
Комтек» направляє своїх працівників
для роботи на ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» з метою виконання ними
робіт з організації громадського
харчування і торгівлі. При цьому
колективним договором ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» не
передбачена можливість використання
на підприємстві праці працівників
інших господарюючих суб'єктів,
Первинна організація ПМГУ не надавала
на це своєї згоди. Таким чином, наказом
№ 401 порушені норми ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про
зайнятість населення». ч. 4 ст. 39 ЗУ «Про
зайнятість населення» суб'єкту
господарювання заборонено направляти
працівників на робочі місця до
роботодавця, в якого протягом року
скорочено чисельність (штат)
працівників. Наказом № 401 від 26.03.2013
штат працівників ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» було скорочено на 582
одиниці. Таким чином, направлення
працівників ТОВ «КорпусГрупп Комтек»
для виконання ними робіт із
організації і забезпечення
громадського харчування на ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» є
незаконним. 14.06.2013р. ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» став підписантом
Меморандуму про порозуміння між
Кабінетом Міністрів України та
підприємствами гірничо-металургійного
комплексу, відповідно до положень
якого останні, отримавши цілу низку
податкових пільг, гарантій щодо не
підвищення транспортних тарифів,
перегляду екологічних нормативів,
зобов'язались сприяти збереженню
професійного складу підприємств,
уникати необгрунтованого скорочення
робочих місць, сприяти збереженню
існуючих та створенню нових робочих
місць, дотримуватися норм
законодавства про зайнятість в частині
виконання на підприємствах робіт
працівниками, які направлені для їх
виконання суб'єктами господарювання.
Виключивши з 26.06.2013р. з організаційної
структури управління ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» і штатного
розпису підприємства 582 штатні одиниці
Управління громадського харчування і
торгівлі і, передавши виконання його
функцій ТОВ «КорпусГрупп Комтек»,
відповідач порушив перелічені вище
зобов'язання відповідно до Меморандуму
від 14.06.2013р..Представник третьої особи,
просить суд задовольнити позовну заяву
позивача в повному обсязі.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, та
визнано сторонами, що позивач є членом
Первинної організації профспілки
трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості України
ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" ( а.с. 73
том № 2 - копія квитка профспілки ). Та
встановлено, що 08.06.2004 року позивач
була прийнята на роботу на ВАТ
«Криворізький гірничо - металургійний
комбінат «Криворіжсталь»
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «АрселорМіттал
Кривий Ріг», офіціантом 3-го розряду
управління громадського харчування і
торгівлі, на підставі розпорядження №
15 від 17.05.2004 року (а.с. 9-12 том 1 - копія
трудової книжки). Протягом трудової
діяльності на підприємстві, позивач
неодноразово переводилася, останньою
роботою, яку виконувала позивач, була
робота буфетниці 4-го розряду буфета №29
куща ідальні №43 управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту з персоналу (а.с. 9-12 т.1 -
копія трудової книжки).

10.09.2013 року позивач була звільнена з
підприємства за скороченням штату
згідно п.1. ст..40 КЗпП України, на
підставі наказу по підприємству №1091/л
(а.с.13 т.1 - копія наказу). Підставою для
звільнення позивача був наказ
адміністрації відповідача від 26
березня 2013 року № 401 «Про внесення
змін до організаційної структури
управління підприємства» (а.с.15 т.1 -
копія наказу), згідно з яким посада, на
якій працювала позивач, була виключена
зі штатного розпису відповідача.

22.04.2013 року адміністрація
підприємства видала наказ № 540 «Про
вивільнення працівників» (а.с.16 - 17 т.1 -
копія наказу), який видано на виконання
наказу по підприємству № 401, згідно
якого передбачено звільнення
вивільнених працівників управляння
громадського харчування і торгівлі
департаменту з персоналу за п. 1 ст. 40
КЗпПУ.

Згідно попередження про звільнення від
31.05.2013 року №489(а.с.18 т.1 - копія
попередження) позивачу була
запропонована інша робота на ПАТ
«Арселор Міттал Кривий Ріг» із числа
наявних вакансій, окрім того, позивачу
було запропоновано звільнитися з
підприємства у зв'язку з переведенням в
ТОВ «КорпусГруппКомтек», від чого
позивач відмовилася, в зв'язку з чим,
відповідач оформив акт №659 від 31.05.2013
року (а.с.45 т.2 - копія акту), згідно якого
позивач шляхом оголошення наказу по
підприємству від 22.04.2013 року №540 «Про
вивільнення працівників» від підпису
про ознайомлення з даним наказом
відмовилася. 31.05.2013 року актом №660 (а.с.46
т.2 - копія акту) оформлено відмову
позивача від підпису з ознайомленням
про попередження про майбутнє
звільнення.

26 березня 2013 року на підприємстві ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» за підписом
генерального директора був виданий
наказ № 401 «Про внесення змін до
організаційної структури управління
підприємства» у зв'язку з переданням
непрофільних для підприємства функцій
оголошено тендер з учасниками
компаній, що спеціалізуються на надані
послуг із забезпечення і організації
громадського харчування. За
результатами тендеру визначений
виконавець - ТОВ «Корпус Групп Комтек».
Умовами тендера та технічного
завдання гарантовано приймання
працівників управління громадського
харчування ПАТ «Арселор Міттал Кривий
Ріг» за переводом на робочі місця зі
збереженням існуючого рівня
заробітної плати та всіх пільг і
компенсацій, передбачених діючих на
ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг»
колективним договором на протязі
одного року. Даним наказом виключено
зі штатного розпису і організаційної
структури управління ПАТ «Арселор
Міттал Кривий Ріг» управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту з персоналу чисельністю
582 одиниці та внесено відповідні зміни
до штатного розпису управління
підприємства. На виконання вказаного
наказу 22 квітня 2013 року на
підприємстві ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» за підписом генерального
директора був виданий наказ № 540 «Про
вивільнення працівників», відповідно
до якого підлягають виключенню з
26.06.2013 р. з організаційної структури
управління ПАТ «Арселор Міттал Кривий
Ріг» з штатного розпису підприємства
управління громадського харчування і
торгівлі департаменту по персоналу,
яке включає в себе професійні назви
робіт та посад, що маються у ньому, з
переданням виконування функцій
громадського харчування і торгівлі ТОВ
«Корпус Групп Комтек» на умовах
договору про надання послуг. За яким
також передбачене звільнення
вивільнюваних працівників управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту з персоналу ( а.с.7-23 т.2 -
копія додатку 1,2).

Зазначені накази видані в межах
компетенції керівника підприємства,
яке самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників і штатний
розпис, а керівник, як виконавчий орган,
вирішує усі питання, пов'язані з
керівництвом його поточної діяльності
самостійно, як це передбачено ст. ст. 64,
65 Господарського кодексу України, ст. 58
ЗУ «Про акціонерні товариства», а також
відповідно до п. 8.4.1, 8.4.2 Статуту ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» ( а.с. 57-61
том.2 - копія Статуту ).

На день розгляду справи вказані накази
є чинними. Відповідно до норм Закону
України " Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності " Статуту
підприємства не передбачено
необхідність погодження з профспілкою
питань стосовно організаційної
структури та господарської діяльності
підприємства, а отже підприємство не
повинно узгоджувати такі питання з
профспілкою.

05.08.2013 року відповідачем до третьої
особи було направлено подання про
розгляд профспілковою організацією
питання надання згоди на звільнення
позивача (а.с. 40-42 том 2 - копія подання).

15.08.2013 року третя особа розглянула
вказане подання, та згідно виписки з
протоколу засідання президіуму
профспілкової організації вирішили
відмовити у наданні згоди на
звільнення позивача (а.с.39 т.2 - копія
виписки з протоколу), зазначили
наступні причини відмови:

1. в порушення ст. 49-4 КЗпП України, ст. 22
Закону України " Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності"
адміністрація поставила до відома
профком про намічуване скороченні
працівника 03.05.2013р., тобто менш ніж за 3
місяці до планованого скорочення і вже
після видання наказу № 540 від 22.04.2013р.;

2. при даному звільненні адміністрація
підприємства порушує п.4.1 , 9.6
колективного договору та п.2.16
Галузевої угоди гірничо
-металургійного комплексу України на
2011-2012 рр.;

3. при даному звільненні адміністрація
підприємства порушує ст . 13 Конвенції
МОП № 158 "Про припинення трудових
відносин з ініціативи роботодавця"
1982р.;

4. при звільненні позивача відповідач
не виконує умови підписаного
Меморандуму про взаєморозуміння між
Кабінетом Міністрів України та
підприємствами гірничо
-металургійного комплексу України від
14.06.2013г.;

5. скорочення посади даного працівника
здійснюється на виконання наказів ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" № 401 від
27.03.2013р . "Про внесення змін в
організаційну структуру підприємства",
№ 540 від 22.04.2013 р. " Про вивільнення
працівників", № 712 від 30.05.2013р."Про
процедуру проведення першого етапу
передачі функцій організації та
забезпечення харчування підрядної
організації ", № 713 від 30.05.201р."Про
внесення змін до наказу від 26.03.2013 р."
Про внесення змін в організаційну
структуру підприємства ", виданих з
порушенням ст.ст.39, 50 Закону України "
Про зайнятість населення ".

Як зазначено в позовній заяві від
27.09.2013 року позивачу була
запропонована інша робота на ПАТ "
Арселор Міттал Кривий Ріг" із числа
вакансій, а також їй було запропоновано
звільнення з підприємства з переводом
до ТОВ "КорпусГрупп Комтек", однак від
запропонованого вона відмовилася, що
підтвердила і в судовому засіданні.
Отже відповідач не допустив порушення
передбаченого законодавством 2-х
місячного строку попередження, так як
про наступне вивільнення її попередили
31.05.2013 року, а звільнена позивач
10.09.2013 року, тобто пройшло понад 3 міс.

Позивач зазначила, що відповідач не
запропонував їй для переведення робочі
місця, які збереглись за жінками, які
знаходились у відпустці по догляду за
дітьми до досягнення ними 3-х та 6-ти
років. Однак згідно Наказу № 401 від
27.03.2013 року «Про внесення змін до
організаційної структури
підприємства» усі посади в УГХіТ були
скорочені і тому вакантних посад в
цьому підрозділі не існувало, а отже
перевести на такі посади не має
підстав. Від переведення на інші
роботи позивач відмовилась, не
забажавши ознайомитись з переліком
усіх вакантних місць, які існували у
роботодавця пояснивши, що їй надали
мало часу для ознайомлення зі списком.

Позивач зазначила про відсутність
права у відповідача звільнити її за
відсутності згоди профспілки, але
відповідно до вимог ч 7 ст. 43 КЗпП
України рішення виборчого органу
первинної профспілкової організації
про відмову у наданні згоди на
розірвання трудового договору повинно
бути обґрунтованим. У разі якщо в
рішенні немає обґрунтування відмови в
наданні згоди на розірвання трудового
договору, власник або уповноважений
ним орган має право звільнити
працівника без згоди виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника).

Суд, аналізуючи мотиви відмови
профспілки в наданні згоди на
звільнення позивача, вважає зазначені
мотиви необґрунтованими. При цьому,
посилання на деякі норми
законодавства є помилковими та такими,
що не відповідають фактичним
обставинам порядку вивільнення.

Посилання профспілки у виписці на
порушення відповідачем ст. 49-4 КЗпП
України, як на одну з підстав відмови у
наданні згоди на звільнення позивача,
суд вважає безпідставним, оскільки в
зазначеній нормі наведений вичерпний
перелік обставин, що зумовлюють
обов'язок роботодавця завчасно надати
інформацію профспілкам щодо причин
наступних звільнень. Такими
обставинами є ліквідація,
реорганізація підприємства, зміна
форми власності або часткове зупинення
виробництва. Цей перелік, за змістом
зазначеної норми, є вичерпним та
поширювальному тлумаченню не підлягає.
В наказі № 401 від 27. 03. 2013 року
передбачено виключення з
організаційної структури підприємства
лише структурного підрозділу - УГХіТ та
посад в ньому і не зазначається про
ліквідацію, реорганізацію
підприємства, зміну форми власності
або часткове зупинення виробництва.

У виписці профспілки зазначено, що
власник порушив вимоги ст. 22 ЗУ «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» та п. 2.16 Галузевої угоди
гірничо - металургійного комплексу
України на 2011-2012 рік, а саме повідомив
профспілку про намічуване скорочення
працівників менш ніж за три місяці до
скорочення, проте, таке мотивування
відмови у наданні згоди на звільнення
працівника суд також вважає
необґрунтованим, виходячи з
наступного: зі змісту ст. 22 ЗУ «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності», вбачається, що
тримісячний строк повідомлення
профспілкової організації
обчислюється до моменту звільнення
працівників, а не до скорочення посад,
як вважає третя особа.

Звільнення позивача відбулося наказом
№ 1091/л від 10.09.2013 року, тобто відповідач
повідомив профспілку завчасно, тобто з
дотриманням 3-х місячного строку,
передбаченого ст. 22 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності»., не порушуючи тим самим п.
2.15 Галузевої угоди та Конвенції МОП
«Про припинення трудових відносин за
ініціативою роботодавця» яка не
передбачає конкретний строк надання
роботодавцем інформації профспілкам з
питань припинення трудових відносин.

Відмовляючи у наданні згоди на
звільнення позивача профком зазначає
про порушення відповідачем вимог п. п.
4.1, 9.6 Колективного договору, однак
рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 09.09.2013
року дані пункти Колективного
договору визнані не дійсними,
враховуючи положення ст. 64, 65
Господарського кодексу України, які
передбачають самостійність
підприємства в вирішенні питань
стосовно організаційної структури,
чисельності та штатного розпису, суд
вважає таке обґрунтування відмови у
наданні згоди на звільнення позивача
безпідставним та не приймає їх до
уваги.

Третя особа у виписці з протоколу
президії профкому про відмову у
наданні згоди на звільнення позивача
зазначає, що підставою для скасування
робочого місця позивача стали накази
винесені відповідачем в порушення ст. 39
ЗУ «Про зайнятість населення». Однак
на час розгляду справи, накази, на які
посилається позивач, як на підставу для
поновлення на роботі, а третя особа, як
на мотив відмови, є чинними.

Досліджуючи копію витягу з договору
«Про надання послуг в області
організації харчування» № 1450,
підписаний 22.04.2013 року між відповідачем
та ТОВ «КорпусГрупп Комтек» ( а.с. 64-65
том 2 - копія витягу), останній надає
послуги з організації харчування та
забезпечення продовольчими товарами
робітників відповідача, тобто послуги
надаються відповідно до ст.. 837 ЦК
України ( договір підряду), і не
містить ознак посередництва та не
передбачає укладання трудових
договорів найманих працівників
підрядника з підприємством -
замовником. Послуги, які передбачені
ст.. 39 Закону України « Про зайнятість
населення « ТОВ « КорпусГрупп Комтек»
не надає, тому згода профспілкової
організації на залучення відповідачем
працівників цього товариства для
виконання робіт з харчування
працівників не передбачено.

Стаття 39 ЗУ «Про професійні спілки їх
права та гарантії діяльності»
зобов'язує профспілковий орган
обґрунтувати відмову в наданні згоди
на звільнення працівника.

Таким чином, оцінюючи виписку з
протоколу президії Профкому від 18.07.
2013 року, суд вважає, що мотиви, за яких
профспілкою було відмовлено у наданні
згоди на звільнення працівника, є
безпідставними та не обґрунтованими.

Позивач та представник третьої особи
зазначили, що у травні 2013 року на ПАТ
«Арселор Міттал Кривий Ріг»
Державною інспекцією України з
питань праці було проведено
перевірку на предмет дотримання
законодавства про працю. Перевіркою
було встановлено порушення
підприємством вимог ст. 43 КЗпП
України, а саме звільнення
працівників без згоди профспілки,
також на підприємстві має місце
невиконання умов п. 4.1 та 9.6
колективного договору щодо
погодження наказів про
реорганізацію або ліквідацію
структурних підрозділів з
профспілковою організацією та
проведення консультацій із
профспілками до видання наказів.
Однак даний припис скасований 26.11.2013
року Київським апеляційним
адміністративним судом .

Враховуючи вказані доводи та надані до
матеріалів справи доказів, суд
приходить до висновку, що мотиви, за
яких профспілкою було відмовлено у
наданні згоди на звільнення
працівника, є безпідставними, порушень
процедури вивільнення позивача
відповідачем судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає
необхідним в позові позивачу про
поновлення на роботі відмовити, у
зв'язку , з такою відмовою не
підлягають задоволенню і інші позовні
вимоги.

Керуючись ст. 18,40,42,43,232,235-237 КЗпП
України, ст. 208-210, 212-215, 218 ЦПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
Первинна організація профспілки
трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості України
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», про
визнання незаконним та скасування
наказу № 1091л від 10.09.2013 р. про
звільнення з підприємства ОСОБА_1 за
скороченням штату, поновлення ОСОБА_1
на роботі на ПАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг» буфетником 4-го розряду буфета №29
куща їдальні №43 управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту з персоналу, стягнення з
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу в сумі 1 625,69
грн. - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О.А.Рибаєв