Справа № 232/37/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року
м. Кіровське

Кіровський міський суд Донецької
області в складі

головуючого судді Артеменко
Л.І.

при секретарі Євсєєвій
Ю.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду №2 цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 23 грудня 2013 року поштою
звернулася до суду з позовом з тих
підстав, що разом з нею проживає
неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якого є відповідач, який не
надає добровільно матеріальної
допомоги на утримання дитини. Просила
стягнути на аліменти в розмірі 1/4
частини заробітку(доходу) відповідача,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, щомісяця,
до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала повністю, суду пояснила, що
відповідач протягом останніх чотирьох
років не надає матеріальну допомогу на
утримання сина, заробітну плату та
пенсію витрачає на власні потреби та
погашення кредитів, які взяв під час
шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав повністю. Суду пояснив, що
отримує пенсію та заробітну плату, які
витрачає на погашення кредитів,
придбавання пального на автомобіль,
яким їздить на роботу, та інші власні
потреби. Крім того, на утримання дитини
на користь ОСОБА_3 за судовим рішенням
сплачує аліменти по ? частини доходу
щомісяця. Сам він має хронічне
захворювання, проходить періодичне
лікування.

Третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, ОСОБА_3 суду пояснила, що
за судовим рішенням отримує аліменти з
відповідача на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини його
доходу щомісяця. Фактично аліменти
стягувались лише з заробітної плати,
доки в листопаді 2013 року вона не
дізналась про наявність у відповідача
іншого джерела доходу - пенсії, що він
приховав, після чого подала копію
виконавчого листа для утримання
аліментів з пенсії. Вважає, що позивач
звернулась до суду з метою подальшого
зменшення розміру аліментів на її
користь, оскільки сторони живуть
однією сім'єю, мають спільний бюджет.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач є батьком ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторонами визнано, що
дитина проживає з позивачкою в
квартирі, належній родичці
відповідача, разом з відповідачем, в
той час, як всі вони зареєстровані за
іншою адресою. Відповідач добровільно
не надає матеріальну допомогу на
утримання сина. Самостійного джерела
доходу дитина не має. Дитина здорова, її
утримання не потребує значних
матеріальних витрат.

Відповідач є працездатний, працює на
підземних роботах в шахті, що вимагає
для підтримання працездатності
висококалорійного харчування; має
хронічне захворювання - радикуліт, яке
потребує періодичного
медикаментозного лікування, що також
вимагає грошових коштів. Відповідач
отримує заробітну плату за винятком
обов'язкових утримань в середньому на
місяць 9003 грн та пенсію щомісяця 6913
грн, сукупний дохід складає 15916 грн на
місяць. Відповідач має іншу дитину,
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання
якого сплачує аліменти за рішенням
суду по ? частині доходу щомісяця, що в
грошах складає 3979грн; також має
кредитні зобов'язання, сукупний
місячний платіж за якими складає
близько 4000 гривень.

Сторонами визнано, що у власності
відповідача є рухоме майно у виді
автомобіля вартістю 26000 доларів США,
придбаного в кредит в 2008 році, яким він,
за його поясненнями, користується
постійно, що також вимагає грошових
коштів.

Добровільно сторони не дійшли згоди
про розмір участі відповідача в
утриманні дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
неповнолітню дитину до досягнення нею
повноліття. Відповідно до ст. 182 СК
України, у разі спору між батьками,
розмір аліментів визначається судом з
урахуванням матеріального становища
та стану здоров'я дитини і платника
аліментів, а також з урахуванням
наявності у нього інших осіб, яких він
повинен утримувати, інших обставин, що
мають істотне значення.

Отже, за встановлених судом обставин, з
урахуванням кількості осіб, яких за
законом повинен утримувати відповідач,
наявності у відповідача постійного
значного доходу, його видатків, суд
приходить до висновку, що визнання
відповідачем позову повністю не
суперечить закону і не порушує
будь-чиї права та інтереси, вимоги
позивачки слід задовольнити повністю.

У зв'язку з задоволенням позову з
відповідача належить стягнути за
користь держави судовий збір в
мінімальному розмірі.

Відповідно до ст.ст. 180, 182,183, 184, 191
Сімейного кодексу України, ст. ст. 213-215,
367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Кіровське Донецької
області, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку(доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
стягнення з дня звернення до суду - 23
грудня 2013 року, та до досягнення
повноліття сином, а саме, по
ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Допустити негайне виконання рішення
суду в межах суми платежу за один
місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається сторонами протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.І. Артеменко