П"ята Київська державна нотаріальна
Справа № 369/929/14-ц
Провадження № 2/369/986/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08.07.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Ковальчук Л.М.,

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Управління Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
П»ята київська державна нотаріальна
контора, Крюківщинська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області, про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом.

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
суду із позовом до ОСОБА_3, Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
П»ята київська державна нотаріальна
контора, Крюківщинська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області, про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом, посилаючись на
те, що рішенням 6 сесії 5 скликання
Крюківщинської сільської ради від 22
грудня 2006 року її синові, а батьку онука
ОСОБА_5, було передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,0901
га. Земельна ділянка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, цільове
призначення-для ведення особистого
селянського господарства. Вказаний
державний акт ОСОБА_5 отримати не встиг,
оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть. Державний акт серії ЯЕ № 096798,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:022:0085, на даний час знаходиться в
Управлінні Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області. Спадкова справа після
померлого ОСОБА_5 знаходиться у П»ятій
київській державній нотаріальній
конторі. Після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина, до складу якої
увійшло наступне майно: земельна
ділянка площею 0,0901 га, що розташована в
АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі
державного акта про право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 096798,
кадастровий номер :01:022:0085,
земельна ділянка площею 0,244 га, що
розташована у АДРЕСА_2, яка належала
йому на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
13 серпня 2005 року, жилий будинок у
АДРЕСА_2, що належав йому на підставі
договору купівлі-продажу жилого
будинку від 13 серпня 2005 року.

Оскільки ОСОБА_5 не було складено
заповіту, тому спадкування його майна
відбувається за законом, але ОСОБА_3
постійно протягом 7 років навмисно
перешкоджає оформленню спадщини,
зокрема, подає відповідні позовні
заяви про усунення батьків від права на
спадкування, про визнання права
власності на спадкове майно, про
визнання нерухомого майна об»єктом
спільної сумісної власності подружжя,
про витребування майна з чужого
незаконного володіння, і вказані дії не
припиняються й на даний час, зокрема, не
надає до нотаріальної контори
оригінали правовстановлюючих
документів на спадкове майно.

Так, відповідно до матеріалів
спадкової справи № 536/2007 спадкоємцями
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_5 є: ОСОБА_1-син, ОСОБА_3-дружина,
ОСОБА_6-батько. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_6 помер, та після його смерті за
заявою дружини ОСОБА_2 було відкрито
спадкову справу № 134/2012. Спадкоємцем
ОСОБА_6 є також його онук ОСОБА_1
відповідно до ст. 1266 ЦК України, заява
якого зберігається в матеріалах
спадкової справи № 944 від 15 травня 2012
року.

Оскільки ОСОБА_6-спадкоємець за законом
майна ОСОБА_5, помер після відкриття
спадщини і не встиг отримати свідоцтв
про право на спадщину, тому право на
отримання свідоцтв про право на
спадщину належної ОСОБА_6 частки
спадщини в розмірі 1/3 частини
переходить до ОСОБА_2 (дружини) та
ОСОБА_1 (онука) в рівних частках, як
спадкоємців за законом ОСОБА_6.

Спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених ст. 1259 ЦК
України.

Тобто, враховуючи викладене,
спадкоємцями майна, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 необхідно
вважати ОСОБА_1-сина, ОСОБА_3-дружину,
ОСОБА_6-батька, а спадкоємцями
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6
необхідно вважати ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 просили визнати за ОСОБА_1 в
порядку спадкування право власності на
1/3 частину земельної ділянки площею 0,0901
га, що розташована у АДРЕСА_1, передану
для ведення особистого селянського
господарства, що належала ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, визнати за
ОСОБА_1 в порядку спадкування право
власності на 1/6 частину земельної
ділянки площею 0,0901 га, що розташована у
АДРЕСА_1, передану для ведення
особистого селянського господарства,
що належала ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкоємцем якого
був його батько ОСОБА_6, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, який прийняв
спадщину, але не оформив своїх
спадкових прав у зв»язку з відсутністю
правовстановлюючих документів,
визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування право власності на 1/6
частину земельної ділянки площею 0,0901
га, що розташована у АДРЕСА_1, передану
для ведення особистого селянського
господарства, що належала ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкоємцем
якого був його батько ОСОБА_6, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, який прийняв
спадщину, але не оформив своїх
спадкових прав у зв»язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2,
яка також є представником позивача
ОСОБА_1, позов підтримала та просила
його задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і
заперечував проти його задоволення.

У судове засідання представник
відповідача Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області не з»явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

У судове засідання представник третьої
особи П»ятої київської державної
нотаріальної контори не з"явився, про
дату, час і місце розгляду справи третя
особа повідомлялась належним чином,
суду надана заява про розгляд справи у
відсутності представника третьої
особи.

У судове засідання представник третьої
особи Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області не з»явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з"ясувавши
дійсні обставини справи, дослідивши
письмові докази та показання свідків
ОСОБА_7 і ОСОБА_8, дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер ОСОБА_5. Із заявами про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3 року звернулись в П»яту
київську державну нотаріальну контору
дружина померлого ОСОБА_3 і син
померлого ОСОБА_1. Також 03 листопада 2007
року батько померлого ОСОБА_5 ОСОБА_6
подав заяву в П»яту київську державну
нотаріальну контору про прийняття
спадщини після смерті свого сина.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, який
доводився батьком померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5. Із заявою про
прийняття спадщини 28 лютого 2012 року
звернулась в П»яту київську державну
нотаріальну контору його дружина
ОСОБА_2. 15 травня 2012 року із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6
звернувся в П»яту київську державну
нотаріальну контору і онук померлого
ОСОБА_6 ОСОБА_1. Дані обставини
підтверджуються копіями спадкових
справ П»ятої київської державної
нотаріальної контори № 134/2012 року щодо
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_6 і № 536 до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5.

Як зазначила в позовній заяві позивач
ОСОБА_2, яка є також представником
позивача ОСОБА_1, та підтвердила в своїх
поясненнях в судовому засіданні, після
смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до
складу якої увійшло майно, в тому числі
земельна ділянка, що є предметом даного
спору, площею 0,0901 га, що розташована в
АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі
Державного акту про право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 096798,
кадастровий номер :01:022:0085.

З наявних матеріалів вбачається, що
рішенням 6 сесії 5 скликання
Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 22 грудня 2006 року вирішено
затвердити проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_5 для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,0901 га по АДРЕСА_1 та доручити
землевпорядній організації винести
проект в натуру і виготовити державний
акт на право власності на землю ОСОБА_5.
На підставі цього рішення та
відповідної технічної документації на
дану земельну ділянку був виготовлений
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 096798, а саме
на земельну ділянку площею 0,0901 га,
цільове призначення (використання)
земельної ділянки-для ведення
особистого селянського господарства,
земельна ділянка розташована в
АДРЕСА_1. Даний Державний акт лише був
виготовлений на ім»я ОСОБА_5, але за
життя у встановленому законом порядку
ОСОБА_5 його не отримав.

Слід зазначити, що відповідно до вимог
ст. 1225 ЦК України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Згідно вимог ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку виникає
з моменту державної реєстрації цих
прав.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;
свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і
ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки, виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки, визначення меж земельної
ділянки в натурі, погодження із
суміжними землевласниками та
землекористувачами, одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю, реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавця не
дотримано-право власності на конкретні
земельні ділянки не виникає та
відповідно до ст. 1216 ЦК України не
переходить до спадкоємців у порядку
спадкування, за винятком встановлених
випадків, на які поширюється дія п. 1
розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права
власності на земельну ділянку згідно
зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру
приватизації земельної ділянки
відповідно до чинного законодавства
України, а органами місцевого
самоврядування відмовлено спадкоємцям
у завершенні процедури приватизації,
то спадкоємці мають право звернутися
до суду із позовом про визнання
відповідного права в порядку
спадкування-права на завершення
приватизації та одержання державного
акта про право власності на землю на
ім»я спадкоємця, а не права власності
на земельну ділянку.

Якщо ж видача державного акта про право
власності на землю здійснюється на
підставі рішення про передачу
громадянам України безоплатно у
приватну власність земельних ділянок,
прийнятого органами місцевого
самоврядування відповідно до Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року «Про приватизацію
земельних ділянок», до спадкоємців
переходить право отримати державний
акт про право власності на земельну
ділянку. Зазначений порядок
встановлений законодавством України у
разі набуття права власності на
земельні ділянки шляхом їх
приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК
України).

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі
докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК
України, суд дійшов висновку, що
позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідно
до вимог ст. 60 ЦПК України не надано
суду доказів, не здобуто їх і судом, що
земельна ділянка площею 0,0901 га, що
розташована у АДРЕСА_1, за життя
належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_5 на праві власності на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку і що спадкодавець
набув права власності на земельну
ділянку в установленому законом
порядку, а тому суд відмовляє у
задоволенні позову про визнання за
позивачами права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом.

Керуючись ст. ст. 392, 1216, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК
України, ст. ст. 116, 125, 126 Земельного
кодексу України, ст. ст. 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
П»ята київська державна нотаріальна
контора, Крюківщинська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області, про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.