№ 245/1011/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року. Старобешівський
районний суд Донецької області у
складі: головуючого - судді Сазонова
М.Г., при секретарі Євсєй Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
додаткового строку для прийняття
спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

04.12.2013 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до Старобешівського районного суду
Донецької області з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, посилаючись на те,
щоІНФОРМАЦІЯ_1 у смт.Старобешево,
Старобешівського району Донецької
області помер батько позивача - ОСОБА_3,
який постійно проживав у вказаному
населеному пункті. Реєстрація смерті
батька проведена ІНФОРМАЦІЯ_1,
Виконавчим комітетом Старобешівської
селищної ради Старобешівського району
Донецької області, актовий запис №16.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір ОСОБА_4 яка
постійно проживала у вказаному
населеному пункті. Реєстрація смерті
матері проведена 06 серпня 2010 року
виконавчим комітетом Старобешівської
селищної ради Старобешівського району
Донецької області актовий запис №80.

Після смерті батька,та матері
відкрився спадок на їхнє майно. За
життя їй підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом, нотаріальною
конторою Старобешівського району на
праві власності належав жилий будинок
зі спорудами розташований на АДРЕСА_1. 25
листопада 2013 року позивачка звернулася
з заявою у державну нотаріальну
контору Старобешівського району про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом, яка відкрилась після смерті
батьків. Однак зазначене свідоцтво
позивачка не отримав, крім того 25 2013
року державний нотаріус
Старобешівської державної
нотаріальної контори виніс постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії якою відмовив їй у відкритті
спадкової справи. У постанові
нотаріуса зазначено, що спадкова
справа не може бути відкритою, оскільки
спадкоємцем пропущений строк для
прийняття спадщини, встановлений ст.1270
ЦК України. Висновки нотаріуса для
нього був несподіваними.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не
з*явилася надала суду заяву в котрій на
позові наполягала,просила справу
розглянути за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні проти позову заперечувала .

Вислухавши пояснення відповідачки,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні, а тому не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду повинно відповідати
вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, про що
також зазначено в п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі».

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Позивач ОСОБА_1. відмовилась надати
будь - які докази, просила суд визначити
додатковий строк.

Враховуючи викладене, суд оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, що відповідає ст. 212 ЦПК
України, вирішив розглянути справу на
підставі наявних у ній доказів.

За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1
ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до статті 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Частина 3 статті 360-7 ЦПК України
встановлює, що рішення Верховного Суду
України, прийняті за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстав, передбачених
статтею 355 цього Кодексу, підлягають
опублікуванню на офіційному веб-сайті
Верховного Суду України не пізніш як
через десять днів з дня їх прийняття.

Верховним Судом України в Постанові
від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12,
що опубліковано на офіційному
веб-сайті Верховного Суду України
встановлено наступну правову позицію,
право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про
надання додаткового строку для подання
заяви про прийняття спадщини можуть
бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця
були перешкоди для подання такої заяви;
2/ ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а
він не скористався правом на прийняття
спадщини, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК
України не застосовуються.

Тобто право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України за№7 від 30.05.2008
року, вирішуючи питання про визначення
особі додаткового строку, суд
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому необхідно виходити з того, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій. При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
у державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Судом також встановлено, що
встановлений законом шестимісячний
строк позивач ОСОБА_1 із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не зверталася.

Посилання ОСОБА_1 що вона не звернулась
у визначенний законом строк для
прийняття спадщини, оскільки у неї були
відсутні правовстановлюючі документи
на житловий будинок з господарськими
спорудами,в АДРЕСА_1,земельну ділянку
прилеглу до житлового будинку
розташованому в АДРЕСА_1, земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського
виробництва,жодним чином не можуть
вважатись поважними обставинами.

Виходячи з наданих доказів, суд
дістається висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не підлягають
задоволенню у зв'язку тим, що позивачка
ОСОБА_1 не довела належними доказами, що
у неї були перешкоди для подання заяви
до нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті спадкодавців
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 57, 209, 212, 213, 215
ЦПК України, ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3 який помер -ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, - відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Старобешівський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Сазонлва М.Г.

20.02.2014