інстанції - Хитров Б. В.Номер
провадження 22-ц/788/244/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 42
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В., Сибільової Л. О.,

з участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 в своїх інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_8

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 25 грудня 2013 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малітнього
ОСОБА_8, треті особи: Ковпаківський
районний відділ м. Суми Управління ДМС
у Сумській області Державної
міграційної служби України, відділ
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції, про
виселення,-

в с
т а н о в и л а:

Звертаючись до суду ПАТ АБ
«Укргазбанк» просить виселити ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6, та
малолітнього ОСОБА_8, з будинку АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що даний будинок є
іпотечним майном, на яке звернуто
стягнення за рішенням суду.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 25 грудня 2013 року позов
задоволено.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, з будинку АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі відповідачі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, просять скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю доповідачі, пояснення
представника позивача, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, та їх представника, дослідивши
матеріали справи, перевіривши рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, 28 квітня 2011 р.
Ковпаківським районним судом м. Суми
було ухвалено рішення про стягнення з
ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10 в солідарному
порядку заборгованості за кредитним
договором в сумі 47000,97 дол. США, 83837 грн.,
та звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме: житловий будинок під
літ. «А-1», загальною площею 62,3 кв.м.,
житловою - 40,4 кв.м., погріб під літерою
«п/г», вбиральня під літерою «Г», сарай -
кухня під літерою «Д», літній душ під
літерою «Ж», огорожа «№ 1 -4», що
розташовані за адресою АДРЕСА_1 що
належить на праві власності ОСОБА_3.

На підставі виконавчого листа № 2-541
виданого Ковпаківським районним судом
м. Суми, постановою державного
виконавця Ковпаківським ВДВС, було
відкрито виконавче провадження ВП
№27292397 від 31.05.2011 р з примусового
виконання зазначеного рішення суду.

Проте, в ході проведення виконавчих дій
було з'ясовано, що в будинку, на який
звернуто стягнення за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, малолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6, які добровільно виконувати
зазначене рішення суду відмовляються
та всіляко перешкоджають в проведенні
виконавчих дій, чим порушують права
позивача на задоволення вимог шляхом
реалізації предмету іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу
України, - ніхто не може бути виселений
із займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом

Згідно ч.3 ст. 109 ЖК України звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення всі громадяни,
що мешкають у ньому, зобов'язані на
письмову вимогу кредитора або нового
власника цього жилого приміщення
добровільно звільнити його протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо громадяни не звільняють
жиле приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частин першої та другої
статті 40 Закону України «Про іпотеку»
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення,
здійснюється на підставі рішення суду.

Таким чином, діючим законодавством, що
регулює виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення в разі задоволення вимог
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, передбачено, що примусове
виселення на підставі рішення суду
здійснюється тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший строк, що
погоджений сторонами.

Також у п. 43 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

ПАТ АБ «Укргазбанк» 04 червня 2013 року
звертався до ОСОБА_3 із письмовою
вимогою звільнити зазначену квартиру
протягом тридцяти днів з дня отримання
цієї вимоги, що підтверджується
письмовим повідомленням (а.с.40).

Однак відповідачка ОСОБА_3 на письмову
вимогу банку звільнити квартиру не
відреагувала.

З врахуванням викладеного вище,
колегія суддів погоджується з
висновками суду в частині задоволення
позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк»
щодо виселення ОСОБА_3 з будинку у
АДРЕСА_1, на яку, як на предмет іпотеки,
звернуто стягнення за рішенням суду,
оскільки на письмову вимогу банку в
добровільному порядку у встановлений
законом строк будинок остання не
звільнила, чинить перешкоди в
здійсненні виконавчих дій державному
виконавцю, чим порушує права позивача
як іпотекодержателя.

Доводи апеляційної скарги про те, що
вирішуючи даний спір судом першої
інстанції не враховано ч. 1 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», яка передбачає
виняток щодо виселення наймачів та
членів їх сімей з іпотечного житла, є
помилковими, оскільки ОСОБА_3 такого
статусу не має. Зокрема, в розумінні
положень Глави 2 ЖК України, наймачами
та відповідно членами їх сімей
визначаються особи, що користуються
житловими приміщеннями в будинках
державного і громадського житлового
фонду на підставі ордеру чи договору
оренди, але будинок по АДРЕСА_1 (предмет
іпотеки), належить ОСОБА_3 на праві
приватної власності (а.с.47).

Проте, колегія суддів не може
погодитись з рішення суду про
виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6,
ОСОБА_6, малолітнього ОСОБА_8, з будинку
АДРЕСА_1 оскільки матеріали справи не
містять даних про те, що банк на
виконання вказаних вище положень
закону направляв останнім письмову
вимогу про добровільне звільнення
житлового приміщення протягом одного
місяця або у інший погоджений
сторонами строк, тому підстав для
виселення осіб, колегія суддів не
вбачає.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Позов пред'являється шляхом подання
позовної заяви до суду першої
інстанції, де вона реєструється, з
дотриманням порядку, встановленого
частинами другою та третьою статті 111
ЦПК України, та не пізніше наступного
дня передається визначеному судді (ст.
118 ЦПК України). Позовна заява подається
в письмовій формі та повинна мати зміст
та додатки передбачені ст. 119 ЦПК
України.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується представником позивача,
ПАТ АК «Укргазбанк» з неналежно
оформленою позовною заявою до
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_6, малолітнього ОСОБА_8 не
звертався, а тому місцевий суд не мав
підстав вирішувати питання щодо
виселення даних осіб.

За таких обставин та у відповідності до
вимог ст.309 ЦПК України, оскаржуване
рішення в частині виселення ОСОБА_4,
ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_6, малолітнього
ОСОБА_8, з будинку АДРЕСА_1 та в частині
розподілу судових витрат підлягає
скасуванню без ухвалення в цій частині
нового рішення за відсутності
заявлених позовних вимог.

Сплачений позивачем судовий збір в
розмірі 114,70 грн. підлягає стягненню з
ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319
ЦПК України, колегія суддів,-

в и
р и ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 25 грудня 2013 року в частині
виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, малолітнього ОСОБА_8, з будинку
АДРЕСА_1, та в частині вирішення судових
витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку «Укргазбанк» в
рахунок відшкодування судового збору
сплаченого за розгляд справи в суді
першої інстанції 114,70 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -