Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/8900/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Григорусь
Н.Й., Талько О.Б.

при секретарі
Ходаківській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Корольовського відділу Державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції, третя
особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 20 листопада 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з відповідача спричинену йому шкоду в
сумі 22005 грн. 55 коп., заподіяну
бездіяльністю державного виконавця. В
обґрунтування позову посилався на те,
що під час проведення виконавчих дій по
демонтажу прибудови, державним
виконавцем не прийнято мір щодо
збереження будівельних матеріалів, які
залишилися після розбирання
прибудови, порушено вимоги ДБН Д.1.1.-1-2000,
чим спричинена шкода на суму 7007 грн.
Крім того, державним виконавцем без
участі понятих вилучено із прибудови
його особисте майно та товари
продовольчої групи на загальну суму 15000
грн., які передані на зберігання ОСОБА_2
Під час складання акту про вилучення у
зберігача вказаних предметів було
встановлено, що речі пошкоджені і не
підлягають подальшому використанню, у
зв'язку з чим йому спричинена шкода.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 20 листопада 2013
року у задоволенні позову відмовлено
за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Розглянувши справу в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що рішенням
Корольовського районного суду м.
Житомира від 06.06.2005 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 19.09.2005 року та
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 14.09.2007 року, зобов'язано
ОСОБА_3 (на даний час ОСОБА_1) усунути
перешкоди в користуванні спільною
земельною ділянкою будинковолодіння
АДРЕСА_1, шляхом знесення прибудови.

19.01.2010 року державним виконавцем
Корольовського ВДВС Житомирського РУЮ
відкрито виконавче провадження.
Стягувачем у виконавчому листі та
постанові державного виконавця
зазначено ОСОБА_2 Дана постанова була
отримана позивачем 18.02.2010 року.

Згідно зі ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження" після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього
Закону для самостійного виконання
рішення. У разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
і не пізніше п'яти робочих днів з дня
його накладення повторно перевіряє
стан виконання рішення (ст. 89).

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому Законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із Законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому ст. 89 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку з невиконанням рішення суду на
позивача двічі накладався штраф в сумі
17 грн. та 340 грн.

Оскільки боржник добровільно не
виконував рішення суду, виконавчою
службою було запропоновано стягувачу
ОСОБА_2 авансувати проведення
виконавчих дій щодо демонтажу
самовільної добудови. 04.04.2011 року до
відділу ДВС стягувачем подано заяву
про залучення ПП "Проффасадбуд" до
проведення виконавчих дій по знесенню
самовільної будівлі. 26.04.2011 року
державним виконавцем винесено
постанову про залучення суб'єкта
господарювання ПП "Проффасадбуд". Дана
постанова є чинною.

26.04.2011 року між головним управлінням
юстиції по Житомирській області
(замовник) та ПП "Проффасадбуд"
(підрядник) укладено договір від 26.04.2011
року відповідно до якого замовник
доручає, а підрядник приймає на себе
зобов'язання виконати демонтаж
самовільно збудованої прибудови до
житлового будинку АДРЕСА_1.

Також, з матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що державним
виконавцем направлялися вимоги до ПАТ
"Житомиргаз" і ВАТ "Енергопостачальна
компанія "Житомиробленерго" про
від'єднання самовільної прибудови від
електро і газопостачання, а 13.05.2011 року -
на адресу боржника і стягувача про
проведення 17.05.2011 року о 10.00 год.
виконавчих дій щодо знесення
самовільної прибудови. При цьому,
ОСОБА_1 запропоновано самостійно
звільнити самовільно прибудовану
будівлю від всіх речей та побутових
приладів. Крім того попереджено, що у
разі його відсутності знесення
прибудови буде проведено без нього.
ОСОБА_1 отримав вказану вимогу через
свого представника.

16.05.2011 року позивач звернувся із заявою
до начальника Корольовського ВДВС
Житомирського МУЮ про відкладення
виконання виконавчих дій, призначених
на 17.05.2011 року, оскільки він має намір
добровільно виконати рішення суду.

17.05.2011 року ПП "Проффасадбуд" за участю
державного виконавця, ОСОБА_2, двох
понятих, двох працівників міліції,
знесено самовільну прибудову по
АДРЕСА_1, а речі, які знаходилися в
приміщенні, передані на відповідальне
зберігання стягувачу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
безпідставність доводів апелянта про
те, що його не було повідомлено про
знесення прибудови, та відсутність
понятих під час виконання рішення суду.

Також, слід зазначити, що позивачем не
доведено в суді першої інстанції
належними та допустимими доказами факт
спричинення йому шкоди на суму 22005 грн.
55 коп. Подання нових доказів до
апеляційного суду можливо за наявності
умов, передбачених ст. 303 ЦПК України.
Проте, позивачем не надано суду
будь-яких доказів того, що він з
поважних причин не міг заявити
клопотання про призначення експертизи,
або подати будь-які інші докази на
підтвердження заявлених ним позовних
вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Закону України "Про
виконавче провадження" збитки, завдані
державним виконавцем фізичним чи
юридичним особам під час проведення
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про державну виконавчу службу" шкода,
заподіяна державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави. Отже, при
вирішенні зазначених спорів суду слід
залучати до участі у справі відповідні
державні органи, які здійснюють
розпорядження бюджетними коштами.

У разі завдання шкоди неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
державного виконавця особа має право
звернутись до суду з позовом про
відшкодуванням шкоди, завданої
посадовою або службовою особою органу
державної влади (ст. 1174 ЦК України,
ст.ст. 11, 87 Закону України "Про виконавче
провадження").

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про державну виконавчу службу"
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом. У зв'язку із цим відповідачами
у таких справах є відповідний орган
ДВС, до складу якого входить державний
виконавець (ст.ст. 3, 4, 11 Закону України
"Про державну виконавчу службу") та
відповідний територіальний орган
Державного казначейства України (п. 21
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження").

При цьому, факт неправомірності
(незаконності) дій державного
виконавця, що призвели до завдання
шкоди, повинен встановлюватися у
передбаченому законом порядку
(ухвалою, рішенням, постановою, вироком
суду).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не звертався до суду зі скаргою
на неправомірні дії (бездіяльність)
державного виконавця під час виконання
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 06.06.2005 року, зокрема,
щодо не вчинення дій по збереженню
будівельних матеріалів, речей і
продовольчих товарів, вилучених із
прибудови. Не заявлені такі вимоги і в
даній справі.

Крім того, до участі у справі не
залучено відповідний територіальний
орган Державного казначейства України,
який у разі задоволення позову, несе
відповідальність за спричинену
державним виконавцем шкоду. Суд
апеляційної інстанції, у свою чергу,
таким правом не наділений.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги висновки суду
першої інстанції не спростовують,
підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 20
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча Судді