У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової
Г.І., Остапчука Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до Світловодського
відділу державної автомобільної
інспекції Світловодського міського
відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Кіровоградській області,
Світловодського міськрайонного суду,
Державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою
представника Державної казначейської
служби України - Бойка Миколи
Андрійовича на рішення апеляційного
суду Кіровоградської області від 23
січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
стягнути на його користь у
відшкодування моральної шкоди за
рахунок Держави України в особі
Державної казначейської служби
України суму у розмірі 6 882 грн.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що постановою
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 26 липня 2013
року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено
штраф у розмірі 425 грн.

Постановою апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 серпня
2013 року постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26 липня 2013 року скасовано,
провадження у справі закрито.

Незаконними рішеннями відповідачів
позивачу спричинено моральну шкоду,
порядок відшкодування якої
регулюється положеннями ст. 56
Конституції України, ст.ст. 1167, 1173, ч. 3
ст. 1176 ЦК України, Закону України №
266/94-ВР від 01 грудня 2012 року, та
відшкодування якої здійснюється
державою.

Рішенням Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 21
листопада 2013 року у позові ОСОБА_6 до
Світловодського відділу ДАІ
Світловодського МВ УМВС України в
Кіровоградській області,
Світловодського міськрайонного суду,
Державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 січня 2014
року рішення Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 21
листопада 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з державного бюджету України
шляхом списання з відповідного
казначейського рахунку Державної
казначейської служби України на
користь ОСОБА_6 моральну шкоду у
розмірі 500 грн.

У касаційній скарзі представник
Державної казначейської служби
України - Бойко М.А. порушує питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції із ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Судами встановлено, що постановою
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 26 липня 2013
року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124
КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425
грн.

Постановою апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 серпня
2013 року постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26 липня 2013 року скасовано,
провадження у справі закрито на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за
відсутністю у діях ОСОБА_6 складу
адміністративного правопорушення.

Задовольняючи позов частково, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що позивач є інвалідом другої групи,
незаконне накладення на нього штрафу
призвело до порушення його нормальних
життєвих зв'язків, у зв'язку з чим він
докладав додаткових зусиль для
організації свого життя, тому вважав що
позивачу заподіяно моральну шкоду, яка
повинна бути відшкодована за рахунок
коштів державного бюджету.

Положеннями ст. 56 Конституції України,
ст. 1174 ЦК України закріплено принцип
відповідальності держави за шкоду,
завдану фізичній особі незаконними
рішеннями посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень, яка
відшкодується державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» відповідно до
положень цього Закону підлягає
відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок, зокрема,
незаконного накладення штрафу.

Право на відшкодування шкоди у
розмірах і в порядку, передбачених цим
Законом, виникає зокрема, у випадку
закриття справи про адміністративне
правопорушення (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону
України).

У наведених в ст. 1 цього Закону
випадках громадянинові
відшкодовується моральна шкода (п. 5 ч. 1
ст. 3 Закону).

Відшкодування моральної шкоди
проводиться у разі, коли незаконні дії
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури і
суду завдали моральної втрати
громадянину, призвели до порушення
його нормальних життєвих зв'язків,
вимагають від нього зусиль для
організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються
страждання, заподіяні громадянинові
внаслідок фізичного чи психічного
впливу, що призвело до погіршення або
позбавлення можливостей реалізації
ним своїх звичок і бажань, погіршення
відносин з оточуючими людьми, інших
негативних наслідків морального
характеру.

Суд апеляційної інстанції встановивши,
що притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
призвело до порушення його нормальних
життєвих зв'язків, внаслідок чого, він
докладав додаткових зусиль для
організації свого життя, у
відповідності до положень ст. ст. 212, 303,
316 ЦПК України, дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
Державної казначейської служби
України - Бойка Миколи Андрійовича
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.О. Кузнєцов О.В.
Кадєтова Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова
Д.О. Остапчука