АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/1/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2183/14
Головуючий у 1-й інстанції Крекотень С.
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Пилипчук Л.І.,

Суддів: Кривчун Т.О., Карнаух П.М.,

При секретарі: Філоненко О.В.,

За участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лохвицького районного суду
Полтавської області від 09 квітня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Лохвицької гімназії № 1 про порушення
трудового договору та відмову комісії
по трудовим спорам розглянути трудовий
спір, -

В С Т А Н О В И Л А :

08.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до Лохвиьцої гімназії №1
про порушення трудового договору в
частині зменшення з 01.09.2013 року його
педагогічного навантаження з
математики в класах працюючої молоді
та внаслідок таких дій заподіяння йому
шкоди в розмірі по 500грн. за кожен
місяць.

Заявою від 04.04.2014 року уточнив
позовні вимоги, прохаючи зобов»язати
директора Лохвицької гімназії №1
повернути йому години математики в 10
класі працюючої молоді з дня набрання
чинності рішення суду та зобов»язати
централізовану бухгалтерію відділу
освіти Лохвицької
райдержадміністрації відшкодувати
збитки, завдані внаслідок порушення
трудового договору в розмірі 4 000 грн.

Рішенням Лохвицького районного суду
Полтавської області від 09 квітня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково

Зобов'язано директора Лохвицької
гімназії № 1 здійснити розподіл
педагогічного навантаження, з часу
набрання рішення суду чинності,
відповідно до вимог ст. 25 Закону
України «Про загальну середню освіту»,
п. 20 Типових правил внутрішнього
розпорядку для працівників державних
навчально-виховних закладів України,
затверджених наказом МОН № 455 від 20
грудня 1993 року, Положення про
загальноосвітній навчальний заклад,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 серпня 2010 року
№ 778, п. 1 ст. 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

З рішенням суду в частині відмови
у задоволенні позовних вимог не
погодився позивач ОСОБА_1 та подав
апеляційну скаргу, у якій просить
рішення скасувати , ухваливши нове про
задоволення позовної вимоги щодо
відшкодування збитків в розмірі 4000
грн., завданих порушенням трудового
договору.

Зазначає, що місцевий суд,
визнавши наявність порушення
відповідачем умов трудового договору
та зобов»язавши здійснити розподіл
педагогічного навантаження відповідно
до чинного законодавства,
безпідставно не вирішив питання
компенсації завданої йому шкоди ,
оскільки внаслідок зменшення
навантаження він щомісячно не
доотримував 828 грн. заробітної плати.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які брали участь у
розгляді справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що 15 січня 1997 року ОСОБА_1 прийнятий на
роботу вчителем математики класів
працюючої молоді Лохвицької
загальноосвітньої школи № 1 І-ІІІ
ступенів (правонаступником якої є
Лохвицька гімназія №1) та працює на
вказаній посаді на даний час.

Місцевим судом вірно встановлено, що
педагогічне навантаження ОСОБА_1 менше
тарифної ставки. При розподілі
педагогічного навантаження на
відповідні навчальні роки у позивача
не відбиралась письмова заява про
згоду на встановлення педагогічного
навантаження менше тарифної ставки.

Відповідно до вимог ст.25 Закону «Про
загальну середню освіту» розподіл
педагогічного навантаження у
загальноосвітньому навчальному
закладі здійснюється його керівником і
затверджується відповідним органом
управління освітою. Педагогічне
навантаження вчителя обсягом менше
тарифної ставки встановлюється тільки
за його згодою. Перерозподіл
педагогічного навантаження протягом
навчального року допускається у разі
зміни кількості годин окремих
предметів.

Відповідно до вимог ст.32 Кодексів
законів про працю України про зміну
істотної умови праці керівник установи
повинен попередити працівника за 2
місяці.

Згідно п.20 Типових правил внутрішнього
розпорядку для працівників державних
начально-виховних закладів України,
затверджених наказом МОН № 455 від 20.12.93
року педагогічні працівники мають
бути ознайомлені з педагогічним
навантаженням в наступному
навчальному році у кінці попереднього
навчального року ( до настання
відпустки).

Згідно з Положенням про
загальноосвітній навчальний заклад,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 27 серпня 2010 року
№ 778 обсяг педагогічного навантаження
може бути менше тарифної ставки (
посадового окладу) лише за письмовою
згодою педагогічного працівника.

Аналогічне положення містить також
Інструкція про обчислення заробітної
плати працівників освіти, затвердженої
наказом Міністерства освіти і науки
України від 15 квітня 1993 року.

Відповідно до п.1 ст. 29 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» розподіл
педагогічного навантаження
здійснюється керівником навчального
закладу за погодженням з профспілковим
комітетом і затверджується
відповідним органом управління
освітою. Педагогічне навантаження може
бути меншим за тарифну ставку лише за
письмовою згодою педагогічного
працівника.

Враховуючи наведені норми права,
районний суд прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що без письмової згоди
вчителя не може бути встановлено
навантаження менше тарифної ставки.
Оскільки така письмова згода ОСОБА_1
відсутня, тому педагогічне
навантаження йому на 2013-2014 роки
встановлено з порушенням вимог закону.

Встановивши зазначені порушення
трудових прав позивача, суд першої
інстанції правомірно зобов»язав
директора Лохвицької гімназії №1
здійснити розподіл педагогічного
навантаження позивачу відповідно до
вимог н ст. 25 Закону «Про загальну
середню освіту», п.20 Типових правил
внутрішнього розпорядку для
працівників державних
начально-виховних закладів України,
затверджених наказом МОН № 455 від 20.12.93
року, Положення про загальноосвітній
навчальний заклад, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 серпня 2010 року № 778.

При цьому, враховуючи попереднє
звернення ОСОБА_1 за вирішенням
трудового спору до комісії по трудовим
спорах, якою 25 грудня 2013 року ОСОБА_1
відмовлено у розгляді заяви , місцевий
суд дійшовши правильного висновку, що
позивачем не був пропущений строк на
звернення до суду з даним позовом.

Проте колегія суддів не
погоджується з висновком районного
суду в частині відмови у
відшкодуванні позивачу понесених ним
втрат у заробітній платі, які він
кваліфікував як матеріальні збитки.

Районний суд, відмовляючи у
задоволенні цих позовних вимог,
виходив із того, що у ОСОБА_1
педагогічне навантаження у 2013-2014
навчальному році в порівнянні за
попередні навчальні роки не зменшилося
та позивачем не надано суду доказів
завдання йому збитків в результаті
порушення трудового договору.

Однак такий висновок суду є
помилковим, оскільки закон чітко
визначає мінімальну норму
педагогічного навантаження, яке може
бути меншим лише за письмової згоди
працівника.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України
трудовим договором є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов?язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.4 ст.97 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган чи
фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами.

Районний суд, правильно встановивши
обставини щодо порушення відповідачем
передбачених законодавством норм
годин на тарифну ставку, помилково
визнав безпідставними вимоги про
компенсацію позивачу втраченого
заробітку, який позивач визначив у 828
грн. щомісячно, а за п»ять місяців - 4000
грн. Відповідач доказів іншого розміру
втрат позивача не надав, тому колегія
суддів виходить з розрахунку, наданого
ОСОБА_1, та стягує зазначену суму з
відповідача через централізовану
бухгалтерію відділу освіти Лохвицької
РДА., яка здійснює видатки на виплату
заробітної плати працівникам гімназії.

Враховуючи викладене, судова колегія
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги. При цьому колегія
суддів звертає увагу, що вимоги про
відшкодування збитків з посиланням на
норми цивільного права, а саме на
ст.ст.651,653 ЦК України, є помилковим,
однак не змінюють характер трудових
спірних правовідносин та підстави
позову, якими є обставини щодо
обґрунтування вимог та вказують на
вимогу позивача виплатити заробітну
плату по мінімальному навантаженню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ч.1 п.3., 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,-

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Лохвицького районного суду
Полтавської області від 09 квітня 2014
року - в частині відмови у задоволенні
позову ОСОБА_1 - скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення .

Стягнути з Лохвицької гімназії №1 в
особі централізованої бухгалтерії
відділу освіти Лохвицької РДА на
користь ОСОБА_1 4000 грн. (чотири тисячі
грн.).

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
Л.І. Пилипчук

Судді: /підпис/ Т.О. Кривчун
/підпис/ П.М. Карнаух

З оригіналом згідно: Суддя
апеляційного суду

Полтавської
області _______ Л.І. Пилипчук