Провадження №2/485/678/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Снігурівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на житло,-

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2014 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом. В позові
зазначила, що 27 грудня 1996 року її
батьком ОСОБА_3 приватизовано квартиру
АДРЕСА_1, яка на згідно свідоцтва про
власності на житло належить на праві
спільної сумісної власності: їй, її
батьку, брату - ОСОБА_2 та її матері
-ОСОБА_4 у рівних частках. Після смерті
матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, її
брат та батько успадкували по 1/2
частині спадкового майна, а саме по 1/8
частці на квартиру. Таким чином, вони
володіють зазначеної квартирою
одночасно на праві спільної сумісної
та спільної часткової власності, що
стало підставою для відмови державного
реєстратора у реєстрації права
власності на належну їй 1/4 частину
квартири. У зв'язку з цим, просить
визнати за нею право власності на 1/4
ідеальну частину вказаної квартири у
судовому порядку.

Сторони у судове засідання не
з»явилися, до суду звернулися з заявами
про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідачі вказали, що проти
задоволення позову вони не
заперечують.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України,
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними
(ст.369 ЦК України).

Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники
мають право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності. Виділ частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 364 цього Кодексу. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної вланості є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України, власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло від 27
грудня 1996 року квартира АДРЕСА_1,
належала на праві спільної сумісної
власності чотирьом власникам - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.5).

Після укладення шлюбу ОСОБА_1 змінила
прізвище на ОСОБА_1, що стверджується
свідоцтвом про одруження (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с.8). Після
її смерті відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за
законом, успадкували належну ОСОБА_4 1/4
частку згаданої квартири, тобто по 1/8
частці кожен, отримавши відповідне
свідоцтво про право на спадщину за
законом (а.с.9,10).

Таким чином, після смерті співвласника
ОСОБА_4 та успадкування належної їй
частки квартири іншими співвласниками
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спірна квартира стала
належати на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у
розмірі по 1/4 частці кожному та праві
спільної часткової власності
відповідачам ОСОБА_2 (1/8 частка) та
ОСОБА_3 (1/8 частка).

Незважаючи на набуття позивачем права
власності на частину квартири, 31 липня
2014 року реєстраційною службою
Снігурівського РУЮ їй було відмовлено
у реєстрації права власності, за
неможливості визнання одночасно права
спільної сумісної та спільної
часткової власності щодо одного
об'єкта нерухомості (а.с.11). Документів,
що підтверджують виділ часток із права
спільної сумісної власності позивач не
має.

За положеннями ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи, що право власності
позивача не визнається іншою особою,
позивач позбавлений можливості
зареєструвати належну їй на праві
власності частку квартири, суд
приходить до висновку про задоволення
позову й визнання за позивачкою права
власності на 1/4 частини квартири на
захист її права власника майна.

Суд не стягує з відповідачів судові
витрати за відсутності такої вимоги у
позові.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215,294 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання права власності на житло -
задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
ідеальну частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Снігурівський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

СУДДЯ