АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1626/723/12
Номер провадження 22-ц/786/551/14
Головуючий у 1-й інстанції Беркута Л. Г.
Доповідач Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 16 грудня
2013 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Малобакайської сільської ради,
Решетилівської районної державної
адміністрації про визнання права на
земельну частку (пай) на території
Малобакайської сільської ради
Решетилівського району Полтавської
області, за участю третьої особи:
відділу Держкомзему у Решетилівському
районі Полтавської області, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
Малобакайської сільської ради,
Решетилівської районної державної
адміністрації про визнання права на
земельну частку (пай). В обґрунтування
вказувала, що її мати, ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, працювала в
колгоспі ім.. «Мічуріна» і як пенсіонер
колгоспу була зареєстрована під № 55 в
списку на отримання земельної частки
(паю). 25 липня 1995 року КСП ім.. «Мічуріна»
отримало державний акт на право
колективної власності на землю, однак
ОСОБА_4 сертифікату на земельну ділянку
(пай) видало не було. Вказувала, що
являється спадкоємцем першої черги
після померлої матері ОСОБА_4 та є такою
що прийняла спадщину, а відтак просила
визнати належність ОСОБА_4 земельної
частки (паю) розміром - 2, 58 га як
попередньому власнику та визнати за
нею, ОСОБА_3, право власності як за
спадкоємцем на спірну земельну
ділянку.

Ухвалою Решетилівського
районного суду від 11 грудня 2012 року
провадження по справі було зупинено, у
зв'язку зі смертю позивачки, до
залучення до участі у справі
правонаступника.

Ухвалою Решетилівського
районного суду від 03 вересня 2013 року до
участі у справі, як правонаступник
ОСОБА_3, в якості позивача залучена її
донька ОСОБА_1.

ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги
ОСОБА_3 та просила їх задовольнити.

Рішенням Решетилівського районного
суду Полтавської області від 16 грудня
2013 року у задоволенні вказаного позову
відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким позов
задовольнити. В обґрунтування
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, вказуючи, що відсутність списку
громадян-членів колективного
сільськогосподарського підприємства в
додатку № 1 до Державного акту про
право колективної власності на землю
не є підставою для відмови позивачу у
його законних вимогах

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.
11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її донька
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_2 від 02.11.2012 року
(а.с. 65).

Витягом з книги обліку трудоднів
підтверджується, що ОСОБА_4 працювала в
КСП ім.. Мічуріна в період з 1950 по 1970
роки (а.с. 9).

Із довідки ТзОВ АФГ «Еліта» № 788 від19
грудня 2011 року вбачається, що ОСОБА_4
дійсно була членом колгоспу ім..
Мічуріна Решетилівського району
Полтавської області з 1950 по 1970 рік
(а.с.10).

Відповідно до довідки Малобакайської
сільської ради Решетилівського району
за № 02-25/554 від 14 грудня 2011 року
ОСОБА_4 дійсно була зареєстрована під №
55 в списку пенсіонерів КСП
ім.. Мічуріна у проекті роздержавлення
та приватизації земель колективного
сільськогосподарського підприємства
ім.. Мічуріна за 1995 рік (а.с.7).

З довідки відділу Держкомзему у
Решетилівському районі Полтавської
області № 650 від 22 травня 2012 року
вбачається, що ОСОБА_4 дійсно
зареєстрована під № 55 в списку
приватизації КСП ім..
Мічуріна у проекті роздержавлення та
приватизації земель колективного
сільськогосподарського підприємства
ім.. Мічуріна за 1995 рік (а.с.19).

Відповідно до довідки відділу
Держкомзему у Решетилівському районі
Полтавської області № 649 від 22
травня 2012 року земельна частка (пай) по
ТОВ «Славутич» (раніше КСП ім..
Мічуріна) згідно розпорядження РДА від
10 листопада 1998 року № 383
становить 2, 58 га, вартість - 53994,89 грн.
державний акт на право колективної
власності по КСП імені «Мічуріна» був
виданий 28 липня 1995року (а.с.20).

Рішенням виконавчого комітету
Малобакайської сільської ради
Решетилівського району № 26 від 22
жовтня 1998 року погоджено проект
передачі земель колективної власності
КСП ім.. Мічуріна, яким передбачено
передачу в приватну власність членів
КСП ім.. Мічуріна земельних ділянок (а.с.
90).

Розпорядженням голови
Решетилівської районної державної
адміністрації № 383 від 10 листопада 1998
року погоджено проект передачі земель
колективної власності у приватну
власність членам КСП ім.. Мічуріна та
прийнято уточнену площу земельної
частки (паю), визначену проектом
передачі земель у приватну власність в
розмірі 2,58 кадастрових гектарів
(а.с.91-92).

З Державного акту на право колективної
власності на землю серії ПЛ-7, виданого
28 липня 1995 року вбачається, що в додатку
№1 до Державного акту список
громадян-членів колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу
або товариства - відсутній (а.с. 93-95).

Окрім того, судом встановлено, що
згідно акту передачі земель
колективної власності у приватну
власність членам колективного
сільськогосподарського підприємства
ім.. Мічуріна за 1998 рік в списку членів
КСП ім.. Мічуріна на отримання
Державного акту на право приватної
власності на землю ОСОБА_4 не значиться.

Відмовляючи в задоволенні позову
місцевий суд виходив з того, що
оскільки спадкодавець ОСОБА_4 не набула
за життя права на земельну частку (пай),
так як на момент визначення порядку
розпаювання та затвердження списку
громадян-членів колективного
сільськогосподарського підприємства
ім.. Мічуріна вже померла, то у неї не
виникло права на отримання Державного
акту на право приватної власності на
землю.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновок суду з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» № 7 від 16 квітня 2004 року,
сертифікати на право на земельну
частку (пай) є дійсними до виділення
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та видачі державного акта
про право власності на землю.

Член колективного
сільськогосподарського підприємства,
включений до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю, набуває права на
земельну частку (пай) з дня видачі
цього акта, і в разі його смерті
успадкування права на земельний пай
здійснюється за нормами ЦК України, у
тому числі й у випадку, коли з різних
причин ця особа не отримала сертифікат
на право на земельну частку (пай).
Невнесення до зазначеного вище списку
особи, яка була членом КСП на час
передачі у колективну власність землі,
не може позбавити її права на земельну
частку.

Оскільки ОСОБА_4 працювала в КСП ім..
Мічуріна та була зареєстрована в
списку пенсіонерів КСП ім..
Мічуріна у проекті роздержавлення та
приватизації земель колективного
сільськогосподарського підприємства
ім.. Мічуріна за 1995 рік, що
підтверджується матеріалами справи,
тому мала право на земельну частку
(пай), а відсутність списку
громадян-членів колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу
або товариства в додатку № 1 до
Державного акту серії ПЛ-7 від 28 липня
1995 року, з невідомих причин, не дає
підстав вважати, що ОСОБА_4 втратила
таке право.

Листом Решетилівської РДА Полтавської
області № 01-12/Л-06 від 25.01.2012 року
повідомлено, що в протоколах загальних
зборів уповноважених членів колгоспу
(пізніше колективного
сільськогосподарського підприємства)
ім.. Мічуріна Решетилівського району
Полтавської області за 1970 - 1996 роки
немає відомостей про виключення ОСОБА_4
з членів даного господарства (а.с. 21).

При цьому, на думку колегії суддів, на
момент визначення порядку розпаювання
та затвердження списку
громадян-членів колективного
сільськогосподарського підприємства
ім.. Мічуріна в 1998 році, ОСОБА_4 не
значилася, оскільки вже померла.

За таких обставин, в тому, що на час
видачі Державного акту на право
колективної власності на землю не було
складено відповідного списку в
Додатку 1, а він був складений після
смерті ОСОБА_4 , вини останньої в цьому
немає.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві моменту відкриття
спадщини.

ОСОБА_3 була такою, що прийняла
спадщину.

Відповідно до ст.. 76 ЦК УРСР (діюча на
момент виникнення правовідносин)
перебіг строку позовної давності
починається з дня виникнення права на
позов. Право на позов виникає з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення свого права.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_3
звертаючись до суду за захистом свого
права та інтересу, як спадкоємець, не
пропустила строку позовної давності,
оскільки неодноразово зверталася до
керівництва господарства ім.. Мічуріна
та голови Малобакайської сільської
ради з проханням видати на ім'я її
матері документи на земельну частку
(пай).

Даний факт в судовому засіданні
апеляційної інстанції підтвердив
представник Решетилівської РДА
Полтавської області.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися, внаслідок його смерті.

ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлої
ОСОБА_3, на все майно, належне померлій
(а.с. 67).

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було ухвалене рішення з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до положень п. п. 3, 4 ч.1. ст.
309 ЦПК України є підставою для його
скасування з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307,
п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 16 грудня
2013 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати належність за ОСОБА_4 земельної
частки (паю) розміром 2, 58 га, в умовних
кадастрових гектарах, розташованої на
території Малобакайської сільської
області Решетилівського району
Полтавської області, вартістю 53994,89
грн. та визнати за ОСОБА_1 право
власності на зазначену земельну частку
(пай) як спадкоємця.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя :
/підпис/О.О. Панченко

Судді: /підпис/ С.Б. Бутенко
/підпис/ О.В. Прядкіна

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
________________ О.О. Панченко