У х в а л а

іменем україни

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «Женева»
до ОСОБА_1 про визнання договору
припиненим та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Женева», ОСОБА_2 про
визнання правочину щодо припинення
зобов'язань шляхом передання
відступного дійсним та визнання права
власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Женева»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про визнання договору припиненим.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Женева», ОСОБА_2 про
визнання правочину щодо припинення
зобов'язань шляхом передання
відступного дійсним та визнання права
власності.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013
року у задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Женева»
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Припинено право власності товариства з
обмеженою відповідальністю «Женева»
на нерухоме майно: магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, опис об'єкта:
магазин цегляний, загальною площею 170,8
кв. м, зазначений в плані під літ. «А» та
приміщення подарункового магазину,
який розташований за адресою: АДРЕСА_2,
опис об'єкта: загальна площа 124,0 кв. м;
115-1 кор. площею 14,5 кв. м, 115-2 прим, площею
13,5 кв. м,

115-3 прим, площею 20,2 кв. м, 115-4 клад. площею
1,3 - кв. м, 115-5 торг. зал площею 54,9 кв. м,
115-6 торг. зал площею 10,3 кв. м, 115-7 тамбур
площею

4,9 кв. м, 115-8 туалет площею 2,1 кв. м, 1 - вхід
у підвал площею 2,3 кв. м.

Визнано право власності за ОСОБА_1 на
нерухоме майно: магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
опис об'єкта: магазин цегляний,
загальною площею 170,8 кв. м, зазначений в
плані під літерою «А».

Приміщення подарункового магазину, що
знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, опис об'єкта: загальна площа
124,0 кв. м; 115-1 кор. площею 14,5 кв.
м, 115-2 прим, площею 13,5 кв. м,

115-3 прим, площею 20,2 кв. м, 115-4 клад. площею
1,3 кв. м, 115-5 торг. зал площею 54,9 кв. м, 115-6
торг. зал площею 10,3 кв. м, 115-7 тамбур
площею

4,9 кв. м, 115-8 туал. площею 2,1 кв. м., І - вхід
у підвал площею 2,3 кв. м.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 1
квітня 2013 року в частині задоволення
зустрічних позовних вимог
ОСОБА_1 скасовано та в цій частині
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року скасувати, мотивуючи
свою вимогу порушенням судом норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та залишити в силі рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 1 квітня 2013 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
зустрічних позовних вимог та ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
таких вимог, апеляційний суд виходив із
того, що спірне нерухоме майно є
предметом договору іпотеки, укладеного
ТОВ «Женева» з банком 29 квітня 2008 року,
такий договір було внесено до
Державного реєстру іпотек та до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, й наказом
господарського суду м. Києва від 21
березня 2013 року про примусове
виконання рішення господарського суду

м. Києва від 24 вересня 2012 року, яке
частково змінене постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 12 березня
2013року та яке набрало законної сили 12
березня 2013 року, звернуто стягнення на
предмет іпотеки за вищевказаним
іпотечним договором.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді:В.І. Мартинюк Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова