У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,
Ткачука О.С., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу від 28 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що з 25
серпня 1999 року перебуває з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
В період шлюбу, а саме 16 жовтня 2003 року
на підставі договору міни ними було
придбано будинок АДРЕСА_1, а тому
вважає, що останній належить їм на
праві спільної сумісної власності, так
як було придбано в період шлюбу.

Враховуючи уточнення позовних вимог,
просила визнати кам'яний будинок А-1,
загальною площею 97,9 кв.м, житловою
площею 53,1 кв.м, літню кухню Б, погріб Б
п/д, гараж В, сарай Г, вбиральню Д, № 1-3
забори, І водоколонку, ІІ замощення, що
знаходяться по АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя

Рішенням Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 28
листопада 2013 року, яке залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 січня
2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від 28
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 січня 2014 року,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу від 28 листопада 2013 року та ухвали
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 січня 2014 року, оскільки
судові рішення законні та
обґрунтовані.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, правильно застосувавши
положення Кодексу про шлюб та сім'ю
України, чинного на час придбання
спірного домоволодіння, Сімейного
кодексу України (діє на час виникнення
спірних правовідносин), виходили з
того, що спірний будинок не відноситься
до спільної власності подружжя, а є
особистою власністю ОСОБА_5, оскільки
йому на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом належала ј частини
будинку АДРЕСА_2, яка в подальшому без
доплат, була обмінена на спірний
будинок.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, а відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 28 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29
січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Кафідова

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук