пр. № 6/336/21/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Жупанової І.Б., при секретарі Брагіній
І.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про обмеження права виїзду за
кордон осіб, які мають невиконані
зобов'язання, покладені на них судовими
рішеннями,

В С Т А Н О В И В:

До суду поштою надійшло подання
старшого державного виконавця
Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ
Біченко Л.П., погодженого з начальником
відділу Усенко С.М., про обмеження
виїзду за кордон осіб, які мають
невиконані зобов'язання, покладені на
них судовими рішеннями №105, за вих.. №
23384 від 6.12.2013 року, яке було відправлене
на адресу суду згідно штампу на
конверті лише 15.01.2014 року, та надійшло
на адресу суду 17.01.2014 року, в якому
зазначено, що на виконанні у
Шевченківському ВДВС Запорізького МУЮ
знаходиться виконавче провадження №
1093/13 з примусового виконання
виконавчого документа: виконавчого
листа № 2-4070/10 від 2.12.2010 року, виданого
Куйбишевським районним судом м.
Донецька про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/8
частини щомісячно до закінчення
навчання дитини.

22.02.2013 року державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання вищезазначеного виконавчого
документа.

Боржник ОСОБА_3 неодноразово
викликався до ВДВС для надання
необхідних документів щодо погашення
існуючого боргу пом аліментам та
поточних платежів, проте рішення суду в
повному обсязі не виконано.

Про відкриття виконавчого провадження
повідомлений належним чином.

У зв'язку із невиконанням боржником
виконавчого документа у добровільному
порядку, державним виконавцем
здійснюються заходи з виявлення майна
боржника та його подальшої примусової
реалізації.

На підставі викладеного державний
виконавець звернувся до суду із
поданням, погодженим з начальником
Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ,
в якому просить прийняти рішення щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України без вилучення
паспортного документа боржника ОСОБА_3.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, будь-яких
заяв чи клопотань про розгляд подання
за його відсутності не надав.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню.

Порядок вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України за поданням державного
виконавця врегульовано ст. 377-1 ЦПК
України, відповідно до якої питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, а також п. 18 ст. 11 ЗУ
«Про виконавче провадження».

Відповідно ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця, однак всупереч
зазначеній вимозі в судове засідання
державний виконавець не з'явився, про
причини неявки суду не повідомив,
будь-яких заяв чи клопотань про розгляд
подання за його відсутності не надав.

Із подання державного виконавця
вбачається, що воно обґрунтоване тим,
що боржником ОСОБА_5 рішення суду в
повному обсязі не виконано про
стягнення з нього аліментів в розмірі
1/8 частини з посиланням на ст. 11 ЗУ «Про
порядок виїзду та в'їзд в Україну
громадян України», ст. 19 ЗУ «Про
державну прикордонну службу», ст. 5 ЗУ
«Про виконавче провадження».

Між тим, зазначені норми права не
врегульовують питання щодо
повноважень державного виконавця на
звернення до суду під час примусового
виконання рішення суду з поданням про
обмеження боржників у праві виїзду за
межі України і порядок вирішення
такого подання.

Згідно з п. 18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право: у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Інші підстави звернення державного
виконавця з поданням до суду про
тимчасове обмеження права виїзду за
межі України під час примусового
виконання рішення суду законом не
передбачені.

Звертаючись із поданням до суду ДВС не
надано доказів вжиття державним
виконавцем з 22.02.2013 року належних та
достатніх заходів щодо примусового
виконання рішення, неупередженого,
своєчасного та повного вчинення
виконавчих дій, неможливості його
виконати та свідомого ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Також подання не містить доказів
отримання боржником постанови про
відкриття виконавчого провадження,
вимог державного виконавця та їх
ігнорування, наявності у боржника
закордонного паспорта та наміру
виїхати за кордон з метою уникнення
цивільно-правової відповідальності,
його ухилення від виконання рішення
суду.

Крім того, Шевченківський ВДВС
Запорізького МУЮ, звертаючись до суду
із поданням про обмеження права виїзду
за кордон осіб, які мають невиконані
зобов'язання, покладені на них судовими
рішеннями, не зазначив строк такого
обмеження, що є порушенням ст. 33
Конституції України відповідно до якої
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантовано свободу пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України.

В поданні зазначено, що державним
виконавцем здійснюються заходи з
виявлення майна боржника та його
подальшої примусової реалізації. Проте
доказів на підтвердження зазначеного
ДВС суду не надано.

Керуючись ст.ст. 208, 377-1 ЦПК України, ст. 6
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", суд

У Х В А Л И В:

Подання Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали.

Суддя