Справа № 0807/3200/2012
Провадження № 2/316/272/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р.
м.Енергодар

Енергодарський міський суд

Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Куценка М. О.;

при секретарі: Нестеровій Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Енергодар
Запорізької області цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
міжнародний банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду до
відповідача з позовом в якому після
збільшення розміру позовних вимог
просить: стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 62033,8 доларів США та 113398,79
гривень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 25 липня 2008 року між
банком та відповідачем було укладено
кредитний договір №6682652, за умовами
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 39 586,00 доларів США для придбання
транспортного засобу марки HONDA номер
кузову НОМЕР_3 у продавця ТОВ
«Дніпромотор», з терміном повернення
до 25.07.2015 року та зі сплатою відсотків
за користування кредитом на умовах
встановлених цим договором.

Свої зобов'язання за кредитним
договором відповідач належним чином не
виконав, у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість: - за кредитом в сумі 36
178,77 дол.США; - заборгованість за
процентами за користування кредитом за
період з 02.03.2009 по 21.05.2014 року в розмірі -
25855,03 дол. США; - пеня в розмірі 88525,24 грн.;-
штрафні санкції за порушення
обов'язків, передбачених п. 4.3.5
Кредитного договору 4640,75грн; - штрафні
санкції за невиконання умов
страхування 20 232, 80 грн., а всього
заборгованість за кредитним договором
від 25 липня 2008 року №6682652 складає 62033,8
доларів США та 113398,79 гривень.

Просить суд стягнути з відповідача на
свою користь 62033,8 доларів США та 113398,79
гривень та сплачені судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився,надавши письмову
заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
та просить їх задовольнити, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не відомі,
заяви про розгляд справи у його
відсутності не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до повідомлення начальника
ВК №61,відповідач ОСОБА_1 звільнений з
установи 05.03.2014 року.

Відповідно до інформації УДМС в м.
Енергодар, ОСОБА_1 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст.. 74 ЦПК
України - у разі ненадання особами, які
беруть участь у справі, інформації,
щодо їх адреси, судова повістка
надсилається фізичним особам за
адресою їх місця проживання
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Відповідно до інформації УДМС в м.
Енергодар, ОСОБА_1 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до повернених
рекомендованих повідомлень про
вручення поштового відправлення,
судові повістки повертались до суду з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання».

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи
доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 25.07.2008 року між
Закритим акціонерним товариством «
Перший Український Міжнародний банк»
та відповідачем по справі було
укладено кредитний договір №6682652, за
умовами якого ПАТ «ПУМБ» надав ОСОБА_1
кредит у розмірі 39586,00 доларів США, зі
сплатою 13,49% річних та терміном
повернення до 25.07.2015 року ( а.с. 13-17).

Правонаступником Закритого
акціонерного товариства « Перший
Український Міжнародний банк» є
Публічне акціонерне товариство «
Перший Український міжнародний банк»,
відповідно до Статуту ( а.с. 31).

Кредитним договором, укладеним між
позивачем та відповідачем, встановлені
взаємні права і обов'язки сторін.

Так, відповідно до умов кредитного
договору позивач зобов'язався надати
відповідачу грошові кошти у розмірі 39
586,00 доларів США для придбання
автомобіля HONDA ACCORD 2008 року випуску, а
відповідач зобов'язався прийняти
кредит, використати його за цільовим
призначенням, сплатити проценти за
користування кредитом та повернути
кредит Банку в порядку та у строки,
визначені кредитним договором, але не
пізніше 25.07.2015 року. Відповідач
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту частинами в розмірі та в
строки, які встановлено Графіком
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом, який
встановлено в Додатку № 1 до кредитного
договору ( а.с. 17 обр. - 19).

Відповідно до п. 1.3. кредитного договору
встановлено процентну ставку за
користування кредитом у розмірі 13,49%
річних, а п. 3.1.2. кредитного договору
визначено, що проценти за користування
кредитом розраховуються, виходячи з
щоденного залишку заборгованості за
кредитом, протягом всього строку
користування кредитними коштами,
починаючи з дня надання кредиту
(включаючи цей день) по день повного
погашення заборгованості за кредитом
(не враховуючи цей день). Проценти
розраховуються виходячи з 360 днів у
році та нараховуються щоденно ( а.с. 13-17).

Позивач належним чином виконав свої
договірні зобов'язання, передбачені
кредитним договором - своєчасно та в
повному обсязі надав грошові кошти
відповідачу, шляхом переказу суми
кредиту з позичкового рахунку на
картковий рахунок відповідача,
відповідно до п.2.3.2. кредитного
договору, що підтверджується
меморіальним валютним ордером № 473761540
від 25.07.2008 ( а.с. 21).

Пунктом 1 статті 1054 Цивільного кодексу
України визначено, що Банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірах та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідач з 08.04.2009 року, відповідач
припинив погашати кредит, а з 02.03.2009
року проценти за користування
кредитом. Зазначена обставина була
кваліфікована позивачем як подія, яка
передбачена пп.1 п. 3.5.7. кредитного
договору, яка виявилась в затриманні
сплати частини кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом на
строк понад 1 (один) календарний місяць.

Виникнення несприятливої події згідно
з п.3.5.7. Кредитного договору надало
позивачу право вимагати у відповідача
достроково повернути виданий йому
кредит разом із розрахованими
процентами. Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст.
11 Закону України «Про захист прав
споживачів» така вимога позивача має
бути виконана відповідачем протягом 30
календарних днів.

На підставі вищевикладеного у в'язку з
настанням події, передбаченої пп. 1 п.
3.5.7. кредитного договору, позивачем
20.05.2009 року направлено відповідачу
вимогу достроково повернути кредит та
проценти за користування кредитом (вих.
№ 796/120/03 від 15.05.2009), яку повернуто
відділенням поштового зв'язку через
закінчення строку зберігання ( а.с. 28-30).

Пунктом 6.6 статті 6 кредитного договору
передбачено, що будь-які повідомлення
та документи, які надаються позивачем
відповідачу повинні бути викладені в
письмовій формі, та будуть вважатись
наданими належним чином, якщо вони
надіслані рекомендованим листом за
місцем проживання відповідача,
вказаним у розділі 7 цього договору, або
надані відповідачу особисто.

Відповідно до п.3.5.8. кредитного
договору відповідач зобов'язаний
виконати висунуті йому позивачем
вимоги в повному обсязі в строк не
пізніше 30 календарних днів з дня його
отримання. Однак, в порушення вимог
п.3.5.8. кредитного договору відповідач
не виконав законні вимоги
позивача.

Станом 21.05.2014 року (включно),
прострочена заборгованість
відповідача за основною сумою кредиту
та процентами перед позивачем за
кредитним договором становить: - за
основною сумою кредиту - 36 178,77 дол. США,
- за процентами за користування
кредитом за період з 02.03.2009 по 21.05.2014 -
25855,03 дол. США ( т.2 а.с. 30-33).

Щодо відповідальності відповідача за
порушення умов кредитного договору та
стягнення пені і штрафу суд виходить з
наступного.

Порушення боржником умов договору є
цивільним правопорушенням, оскільки
стаття 629 ЦК встановлює принцип
обов'язковості виконання договору.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема у
вигляді сплати винною особою неустойки
(штрафу, пені).

За змістом статті 549 ЦК під пенею
розуміється грошова сума, яка
встановлюється у відсотковому
відношенні до простроченої суми за
кожен день прострочення виконання
грошового зобов'язання.

Пунктом 5.2. кредитного договору
передбачено, що у разі порушення
відповідачем строків виконання
зобов'язань з повернення кредиту та/або
сплати процентів за користування
кредитом, відповідач зобов'язаний
сплатити на вимогу Банка пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла у
відповідний період, від суми
прострочених виконанням зобов'язань за
кожен день прострочення.

Відповідач повинен сплатити на користь
позивача пеню за порушення строків
виконання своїх зобов'язань з
повернення основної суми кредиту та
сплати проценти за користування
кредитом за період з 21.06.2013 по 21.05.2014
рік.

Загальна сума пені, нарахована
відповідачу за порушення строків
повернення суми кредиту та сплати
процентів за користування кредитом
станом на 21.05.2014 включно, склала 7 551,28
доларів США, що згідно з курсом НБУ
станом на 21.05.2014 (11,723210 грн./дол.США)
складає 88525,24 грн. ( т.2 а.с. 29-33)

Щодо обов'язку відповідача сплатити
штраф за не поновлення строку дії
договору страхування суд приймає до
уваги наступне.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
між відповідачем та позивачем було
укладено договір застави
транспортного засобу № 6691466 ( а.с. 22-26)
посвідчений 25.07.2008 ОСОБА_3, приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу, за реєстровим
номером 2913.

Відповідно до умов договору застави
відповідач передав у заставу позивачу
автомобіль марки HONDA, модель ACCORD, 2008
року випуску, реєстраційний НОМЕР_1,
номер кузову НОМЕР_3, реєстраційний
НОМЕР_1, який було придбано за
кредитні кошти (надалі за текстом -
Предмет застави).

Однією з обов'язкових умов надання
відповідачу кредиту згідно з п.2.1.3.
кредитного договору є страхування
відповідачем або іншою особою (та
надання Банку відповідних доказів
такого страхування) за свій рахунок та
на користь Банку (як вигодонабувача,
який у разі настання страхового
випадку набуває право вимоги до
страховика) майна, яке передано Банку в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, на строк не менше
одного року у страховика, схваленого
Банком.

Згідно з п. 4.3.1. кредитного договору
відповідач зобов'язаний протягом
строку дії кредитного договору
щорічно, до дати закінчення періоду
страхування, за який сплачено
страховий платіж, поновлювати дію
договорів страхування, укладення яких
передбачено кредитним договором, на
умовах попередньо погоджених з
позивачем, при цьому страхова сума за
договорами страхування, що будуть
укладатись на новий строк, має бути не
меншою, ніж сума поточної
заборгованості позичальника за
основною сумою кредиту і не меншою
дійсної вартості майна (за договорами
страхування майна) на момент укладення
таких договорів страхування. На
підтвердження виконання умов цього
пункту відповідач зобов'язаний до дати
закінчення періоду страхування, за
який сплачено страховий платіж,
надавати Банку, як вигодонабувачу, по
одному оригінальному примірнику цих
договорів страхування, а також
документів, що підтверджують сплату
страхових платежів в повному обсязі за
період, на який було поновлено дію
договорів страхування.

Відповідно до договору №32-31
добровільного страхування наземного
транспорту 25.07.2008 року страхова сума
склала 202 328,00 грн. ( а.с. 27).

Відповідач не поновив дію
вищевказаного договору страхування,
строк дії якого скінчився 24.07.2009 року.

Згідно з п.5.4. кредитного договору за
кожний випадок порушення відповідачем
обов'язків щодо поновлення дії
договору страхування, відповідач
зобов'язаний сплатити на вимогу Банку
на його користь штраф у розмірі 10%
(десять відсотків) від мінімальної
страхової суми, на яку згідно з
вимогами зазначеного пункту договору
має бути укладений договір
страхування.

Відповідно до розрахунку ( а.с. 11 обр.)
сума штрафу за порушення
відповідачем обов'язків щодо
поновлення дії договору страхування
складає 20 232,80 грн..

Щодо нарахування штрафних санкцій за
порушення обов'язку дострокового
повернення кредиту суд виходить з
наступного.

Згідно п.5.5. кредитного договору за
кожний випадок порушення відповідачем
обов'язків, передбачених п. п. 4.3.2-4.3.6.
кредитного договору, відповідач
зобов'язаний сплатити на вимогу Банку
на його користь штраф у розмірі 1% (один
відсоток) від суми одержаного кредиту.

У зв'язку з невиконанням п. 4.3.5
кредитного договору відповідач
зобов'язаний сплатити на вимогу банку
на його користь штраф у розмірі 1% ( один
відсоток від суми одержаного кредиту.

Пунктом 4.3.5. кредитного договору
встановлено обов'язок позичальника при
отриманні від Банку вимоги про
дострокове повернення кредиту
повернути кредит у повному обсязі
достроково разом із нарахованими
процентами за користування кредитом і
штрафними санкціями (якщо такі будуть
мати місце) в порядку і строки,
передбачені кредитним договором.

У встановлений строк відповідач не
виконав вимогу позивача (про
дострокове повернення кредиту) і тому,
відповідно до пункту 5.5. кредитного
договору зобов'язаний сплатити на
користь позивача штраф у розмірі 4640,75
грн.

Суд приймає, як доказ та погоджується з
наданим позивачем розрахунком суми
заборгованості (т.2 а.с. 30-33).

Відповідно до ч.3 ст.533 Цивільного
кодексу України використання
іноземної валюти, а також платіжних
документів в іноземній валюті при
здійсненні розрахунків на території
України за зобов'язаннями допускається
у випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.

У частині 2 пункту 14 Пленуму Верховного
Суду України № 14 від 18.12.2009 року
зазначено, що у разі пред'явлення
позову про стягнення грошової суми
в іноземній суду слід у мотивувальній
частині рішення навести розрахунки з
переведенням іноземної валюти в
українську за курсом, встановленим
Національним банком України на день
ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про
стягнення грошової суми в іноземній
валюті з правовідносин, які виникли при
здійсненні валютних операцій, у
випадках і в порядку, встановлених
законом (частина друга статті 192 ЦК,
частина третя статті 533 ; Декрет
Кабінету Міністрів України від 19
лютого 1993 року N 15-93 "Про систему
регулювання і валютного контролю").

Пунктом 12 постанови № 5 від 30.03.2012
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ також зазначено, у
разі якщо кредит правомірно наданий в
іноземній валюті та кредитодавець
(позивач) просить стягнути кошти в
іноземній валюті, суд у резолютивній
частині рішення зазначає про стягнення
таких коштів саме в іноземній валюті,
що відповідає вимогам частини третьої
статті 533 ЦК.

Разом із тим як за пред'явлення позову,
так і при його вирішенні судом, ціна
якого визначається в іноземній валюті,
судовий збір сплачується позивачем або
стягується судом у гривнях із
урахуванням офіційного курсу
гривні до іноземної валюти,
встановленого Національним банком
України на день сплати.

Тобто, чинне законодавство визначає
можливість визначення ціни позову та
стягнення судами сум в іноземній
валюті, якщо спір виник із зобов'язань,
виражених в іноземній валюті.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Оскільки відповідач не виконав взятих
на себе зобов'язань, то позивач
правомірно звернувся до суду із
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Тобто , суд прийшов до висновку, що
вимоги позивача ґрунтуються на умовах
договору та вимогах діючого
законодавства, тому підлягають
задоволенню.

При вирішення справи та винесенні
заочного рішення, у відповідності до
ст.. 267 ЦК України, суд не застосовує
строки позовної давності,оскільки при
новому судовому розгляді відповідних
клопотань до суду не надходило.

Судові витрати суд розподіляє
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
письмовим підтвердженням про сплату
судового збору позивачем в розмірі 3
219,0 грн. є банківська квитанція (а.с.1).

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.8-11, 57-66, 179, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.256-267, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного Акціонерного
Товариства «Перший Український
Міжнародний Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Запоріжжя ,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства «Перший Український
Міжнародний Банк» ( ,
місце знаходження: 83001, м. Донецьк, вул..
Університетська, б. 2-а) заборгованість
за кредитним договором № 6682652 від 25.07.2008
року в сумі 62033,80 долари США( шістдесят
дві тисячі тридцять три долари США 80
центів) та 113389,79 грн. ( сто тринадцять
тисяч триста дев'яносто вісім гривень 79
копійок), у тому числі: заборгованості
за сумою кредиту 36178,77 дол. США,
заборгованість за процентами за
користування кредитом 25855,03 дол. США,
пеня 88525,24 грн., штраф 4640,75 грн., штраф
20232,80 грн..

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Запоріжжя ,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства «Перший Український
Міжнародний Банк» витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3 219,00 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за письмовою заявою відповідача,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
М. О. Куценко