Придніпровський районний суд
Справа № 711/3307/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

1 липня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді
Демчика Р.В.

при секретарі
Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення права
користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про позбавлення права
користування жилим приміщенням.

Свій позов обґрунтовує тим, що він є
власником квартири АДРЕСА_4. Вказана
квартира була надана позивачу та
членам його сім'ї для заселення на
підставі ордеру № 39 від 25 березня 1998
року.

Згідно довідки ЖБК №120 №17 від 13 травня
2013 року в квартирі АДРЕСА_4
зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1,
зареєстрований з 28 вересня 1999 року;
ОСОБА_3, зареєстрована з 28 вересня 1999
року; ОСОБА_4, зареєстрований з 28
вересня 1999 року; ОСОБА_5, зареєстрований
з 28 вересня 1999 року; ОСОБА_2,
зареєстрована з 10 листопада 2010 року;
ОСОБА_6, зареєстрована з 2 грудня 2011
року.

З самого початку створення сім'ї ОСОБА_2
не мала наміру реально проживати та
користуватися житлом, адже її
постійним житлом була квартира в м.
Бориспіль. В добровільному порядку
знятися з реєстрації не бажає. З 2010 року
відповідачка не з'являлася в квартирі.

Просить позбавити ОСОБА_2 права
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_4.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в
судове засідання з'явився, представник
надав суду пояснення щодо заявлених
позовних вимог, аргументування щодо
доказів та доведення обставин
позбавлення відповідача права на
користування житловим приміщенням.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася. Про причини своєї неявки не
повідомила суд, хоч була належним чином
повідомлена про час та дату розгляду
справи.

У відповідності до ст. 224 ЦПК України
суд ухвалив провести заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів. Позивач та його представник
проти проведення заочного розгляду
справи не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до повного
задоволення виходячи з наступного.

На підставі довідки ЖБК №120 №09 від 14
лютого 2014 року ОСОБА_1 повністю сплатив
пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_4.
Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про практику
застосування судами законодавства про
житлово - будівельні кооперативи" № 9
від 18 вересня 1987 р., а саме: п. 5-1. Судам
слід мати на увазі, що згідно із ст. 15
Закону України "Про власність" член ЖБК,
який повністю вніс свій пайовий внесок
за квартиру, надану йому в
користування, набуває право власності
на квартиру і вправі розпоряджатись
нею на свій розсуд - продавати,
заповідати, обмінювати.

Як вбачається з довідки ЖБК №120 №17 від
13 травня 2013 року, ОСОБА_2 зареєстрована
за адресою АДРЕСА_4 з 10 листопада 2010
року. З поквартирної картки ЖБК-120
ОСОБА_2 в графі відношення до наймача
вказана як невістка.

ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому
шлюбі з сином позивача та була
зареєстрована в АДРЕСА_4, як дружина до
чоловіка, що підтверджується
відповіддю з Придніпровського РВ у м.
Черкаси УДМС України в Черкаській
області №563 від 25.02.2014 року та копією
заяви для реєстрації за місцем
проживання.

З моменту реєстрації ОСОБА_2 постійно
проживала в квартирі в м. Бориспіль.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської
області від 5 березня 2014 року
встановлено, що ОСОБА_2, за період
спільного проживання з ОСОБА_4, так і
після припинення між ними шлюбних
відносин вони проживали в м. Бориспіль,
Київської області. 13 травня 2013 року
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано на
підставі рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси. Доводи
колегії та встановлені обставини
надали можливість довести, що ОСОБА_2 не
являється членом сім'ї наймача, а лише
піднаймачем, а тому її за можливе
віднести до інших членів сім'ї, як
колишня дружина ОСОБА_4, сина позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Згідно ст..405 ч.2 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідач не проживає в АДРЕСА_4 з 10
листопада 2010 року, з моменту
реєстрації, не користується ним для
власного проживання та має всі
підстави для позбавлення її права на
користування житлом в квартирі
АДРЕСА_4. Зв'язку з вищевказаною
квартирою ОСОБА_2 немає з дня
реєстрації, вона не є її постійним
місцем проживання та перебування, в
квартирі немає її речей. Більше трьох
років відповідачка не проживає і не
користується квартирою АДРЕСА_4.
Особистих речей в житлі немає, зі слів
власників сусідніх помешкань ОСОБА_2 не
бачили її постійно проживаючою в житлі.

З позиції Верховного суду України, а
саме в постанові від 16 січня 2012 року у
справі №6-57цс 11 чітко встановлено, який
порядок повинен бути застосований до
правовідносин щодо вирішення питання
про зняття з реєстраційного обліку
особи, яка не являється членом сім'ї
власника або ж наймача. У разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання
пред'явивши разом з тим одну з таких
вимог: 1) позбавлення права власності на
житлове приміщення; 2) про позбавлення
права користування житловим
приміщенням; 3) про визнання особи
безвісно відсутньою; 4) про оголошення
фізичної особи померлою. Таким чином
вирішення питання про зняття особи з
реєстраційного обліку залежить,
зокрема, від вирішення питання про
право користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства.

Відповідно до ст..7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи остаточного рішення суду (про
позбавлення право власності на житлове
приміщення або право користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

На підставі ст. 15,16,384,405 України,
керуючись ст.ст. 10, 14, 212, 213, 224, ЦПК
України, ст..7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення
права користування житловим
приміщенням задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 права
користування житловим приміщенням в
АДРЕСА_4

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
поданою протягом 10 днів з дня отримання
ним його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Черкаської
області шляхом подачі в 10 денний строк
з дня його проголошення апеляційної
скарги.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено
7 липня 2014 року

Головуючий Р. В. Демчик