Справа № 383/875/14-ц
Провадження №2/383/299/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року суддя Бобринецького
районного суду Кіровоградської
області Бондаренко В.В. розглянувши
матеріали позовної заяви прокурора
Бобринецького району в інтересах
позивача - ОСОБА_1, треті особи на
стороні позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
до відповідача - Бобринецької міської
ради Кіровоградської області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_9, відділ
Держземагенства у Бобринецькому
районі, про визнання протиправними та
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним позовом в
порядку цивільного судочинства.

Так, в назві вказаного позову
зазначено, що предметом спору є
визнання протиправними та скасування
рішення суб'єкта владних повноважень, в
прохальній частині якого просить
визнати протиправними та скасувати
рішення тридцять четвертої сесії
Бобринецької міської ради шостого
скликання №1157 від 05 березня 2013 року
«Про дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення у
власність безкоштовно земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства гр. ОСОБА_9»,
та №1200 від 25 березня 2013 року «Про
передачу безоплатно у власність
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
гр. ОСОБА_9», однак при викладенні
обставин позивач посилається на норми
ст.45 Цивільного процесуального кодексу
України.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно до ч.2 КАС України захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійснені ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, є завданням
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

У відповідності до рішення
Конституційного Суду України від 1
квітня 2010 року №10-рп/2010 системний
аналіз положень Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(частини першої статті 10, статей 16, 17, 18,
25, 26 та інших) свідчить, що органи
місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених Конституцією України та
законами України до їхньої
компетенції, є суб'єктами владних
повноважень, які виконують владні
управлінські функції, зокрема
нормотворчу, координаційну, дозвільну,
реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти
владних повноважень органи місцевого
самоврядування вирішують в межах
закону питання в галузі земельних
відносин.

Отже, положення частини першої статті
143 Конституції України "вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції"
стосується вирішення органами
місцевого самоврядування як суб'єктами
владних повноважень питань, визначених
законами, зокрема, у галузі земельних
відносин.

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г"
статті 12 Земельного кодексу до
повноважень сільських, селищних,
міських рад належить розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності.

Конституційний Суд України вважає, що
ці повноваження охоплюються
зазначеним у статті 143 Конституції
України поняттям "інші питання
місцевого значення", а тому при їх
здійсненні сільські, селищні, міські
ради виступають як суб'єкти владних
повноважень, які реалізують розпорядчі
та інші функції.

Отже, Конституційний Суд України
вирішив, що положення частини першої
статті 143 Конституції України, згідно з
якими територіальні громади села,
селища, міста безпосередньо або через
утворені ними органи місцевого
самоврядування "вирішують інші питання
місцевого значення, віднесені законом
до їхньої компетенції", слід розуміти
так, що при вирішенні цих питань органи
місцевого самоврядування діють як
суб'єкти владних повноважень; -
положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу у частині
повноважень сільських, селищних,
міських рад відповідно до цього
кодексу вирішувати питання
розпорядження землями територіальних
громад, передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності треба розуміти
так, що при вирішенні таких питань ці
ради діють як суб'єкти владних
повноважень; - положення пункту 1
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
стосовно поширення компетенції
адміністративних судів на "спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності" слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_9
було відмовлено в реєстрації права
власності земельної ділянки, яка не має
кадастрового номера, отже остання не
набула права власності на земельну
ділянку.

Цивільно-правовий спір про право
власності відсутній, а спір виник щодо
оскарження рішень суб'єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин.

Таким чином, вирішення вимог щодо
визнання незаконним та скасування
рішень відповідача віднесено до
юрисдикції адміністративних, оскільки
позов подано до відповідача, який є
суб'єктом владних повноважень в
розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України з
приводу його рішення.

Тому оскарження рішень Бобринецької
міської ради повинно здійснюватися в
порядку адміністративного
судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п.
1 ч. 2 ст. 122, ст. ст. 208-210, 293-294 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по
справі за позовною заявою прокурора
Бобринецького району в інтересах
позивача - ОСОБА_1, треті особи на
стороні позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
до відповідача - Бобринецької міської
ради Кіровоградської області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_9, відділ
Держземагенства у Бобринецькому
районі, про визнання протиправними та
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через
Бобринецький районний суд
Кіровоградської області протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
В.В.Бондаренко