АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3714/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Справа № 635/1373/14-ц
Доповідач - Колтунова
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 10» липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Костенко Т.М.,

при секретарі: Попій Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Харківського
районного суду Харківської області від
01 квітня 2014 року за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

13 лютого 2013 року публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта
Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 13 грудня 2007 року між
акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ
«УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 0, відповідно
до умов якого АКІБ «УкрСиббанк» надає
останній кредитні кошти у розмірі 12
500,00 доларів США з розрахунку 12,90
відсотків річних на строк з 13 грудня 2007
року по 13 грудня 2027 року (далі -
кредитний договір).

Продовж тривалого часу відповідач не
виконує покладені на нього обов'язки за
кредитним договором, зважаючи на що,
станом на 22 січня 2013 року виникла
заборгованість в розмірі 92 883,78 грн.,
яка складається з тіла кредиту - 72 427,53
грн., суми заборгованості за відсотками
- 20 456,25 грн., в тому числі прострочена
заборгованість за відсотками складає 11
630,85 грн.

Відповідачу неодноразово направлялася
письмова вимога про виконання
зобов'язань за кредитним договором,
проте заборгованість у добровільному
порядку не погашено.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»
та ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до умов якого ПАТ
«УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Зважаючи на укладення між акціонерними
товариствами зазначеного договору ПАТ
«Дельта Банк» набуло права вимоги за
вищевказаним кредитним договором.

Зважаючи на зазначене, позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 92 883,78 грн.
та судовий збір в розмірі 928,84 грн.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції ОСОБА_1 було подано
заперечення на позовну заяву, в якій
просила застосувати позовну давність з
дати складення досудової вимоги на ім'я
відповідача, а саме з 22 жовтня 2012 року, у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на відсутність відомостей
щодо періоду часу, за який утворилася
заборгованість, відомостей про
надходження платежів за кредитним
договором, виписок руху за рахунком
відповідача та їх розшифровки.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 01 квітня 2014
року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором від 13 грудня 2007
року № 0 в сумі 92 883,78 грн. та
судовий збір в розмірі 928,84 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати, у задоволенні позову
відмовити. При цьому посилається на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права. Зазначає, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, висновки не
відповідають дійсним обставинам по
справі. Позивачем на підтвердження
вимог не надано відомостей щодо
періоду часу, за який утворилася
заборгованість, відомостей про
надходження платежів за кредитним
договором, виписок руху за рахунком
відповідача та їх розшифровки, що
унеможливило встановлення дати
виникнення заборгованості та її
розміру. Крім того, позов пред'явлений з
пропуском строку позовної давності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та
її представник апеляційну скаргу
підтримали.

Представник ПАТ «Дельта Банк» проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи та обговоривши
наведені в скарзі доводи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов ПАТ «Дельта Банк» виходив із
того, що заборгованість відповідача по
кредитному договору підтверджується
доказами, що містяться в матеріалах
справи, факт наявності заборгованості
представником відповідача не
оспорюється. Строк позовної давності
щодо звернення з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором не пропущений.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками суду першої інстанції
зважаючи на наступне.

Під час розгляду справи судом
апеляційної інстанції встановлено,
підтверджується письмовими доказами
та не оспорюється сторонами, що 13
грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_1 укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0,
відповідно до умов якого банк
зобов'язується надати ОСОБА_1 кредитні
кошти в сумі 12 500,00 доларів США, що
дорівнює еквіваленту 63 125,00 гривень за
курсом НБУ на день укладення договору,
відсоткова ставка за користування
кредитними коштами становить 12,9
відсотків річних, строк сплати
процентів з 01 по 10 число кожного місяця,
наступного за тим, за який були
нараховані банком такі проценти, строк
повернення кредитних коштів - не
пізніше 13 грудня 2027 року (а.с. 8-13).

13 грудня 2007 року з метою забезпечення
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитним договором між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено
договір іпотеки № 72648, відповідно до
умов якого остання передає в іпотеку
АКІБ «УкрСиббанк» однокімнатну
квартиру № 35, що розташована за
адресою: м. Северодонецьк, пр-т
Радянський, буд. 54 (а.с. 32).

Відповідно до виписки з договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, засвідченої приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 08 грудня
2011 року, реєстровий номер 3749, 08 грудня
2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до умов якого ПАТ
«УкрСиббанк» продає (відступає) права
вимоги за кредитами та передає їх ПАТ
«Дельта Банк» (а.с. 36, 37).

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«УкрСиббанк» зобов'язання щодо надання
ОСОБА_1 кредитних коштів виконало
належним чином. Однак, відповідачем
взяті на себе обов'язки за кредитним
договором щодо своєчасної сплати
відсотків належним чином виконано не
було, у зв'язку з чим, станом на 22 жовтня
2012 року виникла прострочена (поточна)
заборгованість в розмірі 1 110,10 доларів
США, про що ОСОБА_1 було повідомлено
шляхом направлення досудової вимоги №
48.2-08/5541/12 (а.с. 7).

Під час розгляду справи в суді першої
та апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та її
представником не заперечувався факт
порушення умов кредитного договору та
виникнення заборгованості у
вищезазначеному розмірі.

З довідки ПАТ «Дельта Банк» вбачається,
що станом на 22 січня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
№ 0 становить 11 620,64 долари США, що
згідно курсу НБУ становить 92 883,78 грн., в
тому числі тіло кредиту - 9 061,37 долари
США, що в еквіваленті становить 72 427,53
грн., відсотки - 2 559,27 доларів США, що в
еквіваленті становить 20 456,26 грн.
Прострочена заборгованість за
відсотками становить 1 455,13 доларів США,
що в еквіваленті становить 11 630,85 грн.,
прострочена заборгованість за тілом
кредиту відсутня (а.с. 6).

Крім того, під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції
представником позивача надано
розрахунок заборгованості за
кредитним договором, з якого
вбачається, що ОСОБА_1 заборгованості, в
тому числі заборгованості за кредитним
договором, погашалася після передачі
прав вимоги ПАТ «Дельта Банк», а саме, в
квітні, листопаді, грудня 2012 року та
січня 2013 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Дослідивши вищезазначені матеріали
справи та надані в суді першої та
апеляційної інстанції відповідачем та
його представником пояснення,
враховуючи, що відповідачем не надано
доказів, які б спростовували розмір
простроченої заборгованості за
кредитним договором, колегія суддів
дійшла висновку щодо порушення ОСОБА_1
зобов'язання за кредитним договором по
своєчасній та повній сплаті відсотків
за користування кредитними коштами,
проте, зобов'язання по щомісячному
погашенню тіла кредиту виконується
належним чином відповідно до умов
кредитного договору.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
вважає необґрунтованими посилання
відповідача щодо неможливості
встановлення з наданих позивачем
письмових доказів правильності
нарахування суми заборгованості за
кредитним договором.

Крім того, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно того, що посилання
відповідача на відсутність витягів про
рух грошових коштів за рахунком та
відомостей щодо періоду часу, за який
утворилася заборгованість не можуть
бути визнані правовою підставою для
відмови у задоволенні позову.

Також колегія суддів вважає
необґрунтованими посилання
відповідача на пропуску строку
позовної давності зважаючи на
наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

На правовідносини, що виник між
сторонами поширюється загальна
позовна давність, яка відповідно до ст.
257 ЦК України встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до п.п. 1.2.2. кредитного
договору позичальник зобов'язується
повернути кредит не пізніше 13 грудня 2027
року, якщо тільки не застосовується
інший термін повернення кредиту
відповідно до умов договору (а.с. 9).

Відповідно до п.п. 6.1.2. кредитного
договору банк має право визнати термін
повернення кредиту таким, що настав
згідно п.п. 1.2.2. договору, та вимагати
від позичальника дострокового
повернення всієї суми кредиту та
повної сплати плати за кредит, змінивши
при цьому термін повернення кредиту
(а.с. 11).

Пунктом 6 кредитного договору
встановлено порядок дострокового
повернення всієї наданої суми кредиту
та сплати плати за його користування
шляхом направлення відповідної
письмової вимоги. Термін дострокового
повернення кредиту та сплати плати за
його користування вважаються такими,
що настали, а кредит і плата за нього -
обов'язковим до повернення і сплати в
повному обсязі банку з 32 календарного
дня, рахуючи з дати одержання
позичальником вимоги банку про
дострокове повернення кредиту (а.с. 11).

Колегією суддів встановлено та не
заперечується сторонами, що позивач
звернувся до відповідача з досудовою
вимогою 22 жовтня 2012 року, яку останній
залишив без задоволення. Отже,
враховуючи встановлені в кредитному
договорі строки дострокового
повернення кредиту та сплати плати за
його користування, на час пред'явлення
позову - 13 лютого 2013 року, строк
загальної позовної давності,
встановлений ст. 257 ЦК України, не
закінчився.

Таким чином, посилання відповідача на
порушення позивачем строків позовної
давності є безпідставними та такими, що
спростовуються матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона згодна
укласти з позивачем мирову угоду за
запропонованим ним варіантом не може
буди підставою для скасування рішення
суду, оскільки представник позивача в
судовому засіданні заперечував проти
укладення мирової угоди, обґрунтовуючи
це тим, що укладення мирової угоди
можливе лише на стадії виконання
судового рішення, оскільки необхідна
відповідна підготовка документів, на
що потрібно 2-3 місяці.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що викладені в
апеляційній скарзі доводи не є
переконливими та спростовуються
письмовими доказами, що містяться в
матеріалах справи, у зв'язку з чим,
правові підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні. Суд першої інстанції
ретельно дослідив наявні в матеріалах
справи докази, дав їм належної оцінки
та прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313, 315, 317, 319, п.1 ч.2
ст.307, ч.1 ст. 312, ч.1 ст. 314 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 01 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: