Номер провадження: 22-ц/785/6637/14
Головуючий у першій інстанції Абухін
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова
В.О., Громіка Р.Д.

При секретарі:
Фабіжевської Т.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 28 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, що діє у своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, орган опіки
та піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Головне управління державної
міграційної служби України в Одеській
області, ОСОБА_7, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням, зняття з реєстрації
місця проживання, визнання недійсним
договору найму жилого приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013р. ОСОБА_3 звернулася
до суду із зазначеним позовом до
відповідачів та після уточнення своїх
вимог просила визнати відповідачів
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням - АДРЕСА_1 та визнати
недійсним договори оренди зазначеного
жилого приміщення, що були укладені у
2008р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і ОСОБА_4, а/с.
172-173.

Зазначала, що на підставі ст. ст. 60,
68 СК України та договору
купівлі-продажу від 02.06.1994р. є
співвласником квартири АДРЕСА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_2. помер її чоловік - ОСОБА_8,
який займався комерційною діяльністю,
що полягала в здачі в оренду жилих
приміщень. Після смерті чоловіка їй
стало відомо, що у даній квартирі
зареєстровані відповідачі у якості
піднаймачів.

Проте відповідачі ніколи не
користувалися цим житлом, а договір
найму складено для отримання Одеської
реєстрації у 2008р. Вона своєї згоди на
укладання цього договору не давала, а
ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 28.07.2005р. накладено арешт на це
житло, що виключає можливість
укладання угод по розпорядженню
квартирою. Вважає, що договір найму
житла не відповідає загальним вимогам
необхідним для дійсності правочину.

Посилаючись на ці обставини, позивачка
з підстав, передбачених ст. ст. 15, 16, 203,
369, 793, 794 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ЗУ
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
просила про задоволення позову.

Відповідачі та їх представник позов не
визнали, посилаючись на те, що
позивачка не має права на задоволення
позову, оскільки не є власником цього
житла. Третя особа ОСОБА_6 та її
представник позов підтримали, інші
особи, що беруть участь у справі у
судове засідання не з'явилися.

Рішенням суду від 28.05.2014р. позов
задоволено частково: визнано недійсним
договір про надання житлового
приміщення в піднайом №26 від 19.07.2008р.,
укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
розташованого в АДРЕСА_3; визнано
недійсним договір про надання
житлового приміщення в піднайом №27 від
19.07.2008р., укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_4,
розташованого в АДРЕСА_3; визнано
ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 2004р.н., такими,
що втратили право користування
зазначеним жилим приміщенням.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
й заперечення проти неї, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що спірна квартира була придбана
ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у період їх шлюбу, тому
ця квартира є об'єктом права їх
спільної сумісної власності, і
оскільки в момент укладання договорів
про надання жилого приміщення в
піднайом ОСОБА_8 та відповідачами не
було додержано вимог закону щодо
отримання згоди ОСОБА_3 на укладання
даного правочину, тому він є недійсним.
Суд визнав, що відповідно до правил ст.
391 ЦК України власник має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном і ураховуючи, що
права та інтереси позивача, як
основного квартиронаймача
порушуються, а відповідачі не
користуються спірним житлом суд дійшов
висновку, що вони підлягають визнанню
такими, що втратили право на це житло.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 180 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно ч.3 ст. 368 майно, набуте за час
шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Пленум Верховного Суду України у п.5
постанови №9 від 06.11.2009р. «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
роз'яснив, що відповідно до ст. 215, 216 ЦК
України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним та
про застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
заявлена як однією зі сторін правочину,
так і іншою заінтересованою особою,
права та законні інтереси якої
порушено вчиненим правочином.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п. 33 постанови №5
від 07.02.2014р. «Про судову практику в
справах про захист права власності та
інших речових прав» роз'яснив, що
застосовуючи положення ст. 391 ЦК
України, відповідно до якої власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном, навіть якщо вони не пов'язані із
позбавленням права володіння, суд має
виходити з такого.

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК
України позов про усунення порушень
права, не пов'язаних із позбавленням
володіння, підлягає задоволенню у разі,
якщо позивач доведе, що він є власником
або особою, яка володіє майном (має
речове право) з підстави, передбаченої
законом або договором, і що діями
відповідача, не пов'язаними з
позбавленням володіння, порушується
його право власності чи законного
володіння.

Судом установлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_3
з 10.10.1981р. по 10.09.2002р. перебували у
зареєстрованому шлюбі, а/с. 8-9.

В період шлюбу, 02.06.1994р. за договором
купівлі-продажу, оформленого на їм'я
ОСОБА_8 була придбана АДРЕСА_1

Під час шлюбу та після розлучення
ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не проводили розподіл
спільного майна подружжя.

В провадженні Приморського районного
суду м. Одеси на теперішній час
перебуває цивільна справа за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про визнання права
власності на частку спірної квартири.

За життя, 31.03.2007р. ОСОБА_8 склав
нотаріально посвідчений заповіт,
згідно з яким спірну квартиру він
заповів ОСОБА_7, а/с.75.

19.06.2008р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та між
ОСОБА_8 і ОСОБА_10 відповідно були
укладені договори №№26 та 27 про здачу
цім особам спірної квартири в піднайм (
у постійне користування), а/с.93-94.

Згідно довідки житлової установи від
11.08.2011р. у спірній квартирі проживають
та зареєстровані: ОСОБА_8, ОСОБА_11,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а/с.157.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_8
помер ІНФОРМАЦІЯ_3., а/с.10.

З матеріалів справи та ухвали
Приморського районного суду м. Одеси
від 23.11.2009р. видно, що ОСОБА_8 чинив
позивачці перешкоди у користуванні
спірною квартирою, він вимикав подачу
електроструму, води, газу, опалення у
приміщенні, де вона мешкала, змінив
замки на вхідних дверях, тощо, а/с. 53.

Третя особа ОСОБА_7, 15.08.2013р.,
заперечуючи проти позову ОСОБА_3
зазначала, що на підставі заповіту вона
своєчасно звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини і тому за правилами ч.5 ст. 1268
ЦК України саме вона є власником
спірної квартири, до неї перейшли всі
права власника цієї квартири. Права ж
ОСОБА_3 не порушено і остання не є
належним позивачем. Ураховуючи, що
позов ОСОБА_3 про визнання за нею права
власності на частку цієї квартири
розглядається в суді, просила суд
зупинити провадження у цій справі,
а/с.103.

Матеріалами справи встановлено, що
позивачка не зареєстрована у спірній
квартирі, вона зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_4, ОМЦОБГ, а/с. 31.

Таким чином, матеріалами справи
достовірне встановлено, що позивачка
не довела, що вона набула право
власності або речове право на спірну
квартиру. Вона не має
правовстановлюючих документів на це
майно, її право власності або речове
право не зареєстроване за нею у
встановленому законом порядку.

Тому висновок суду про задоволення цих
позовних вимог, до вирішення позову
позивачки про визнання за нею права
власності або користування цією
квартирою, є передчасним.

Разом з тим, не може залишатися в силі
оскаржуване рішення, оскільки цим
рішенням фактично за позивачкою
визнано право власності та право
користування цією квартирою, хоча ці
обставини матеріалами справи не
доведено.

За наявності таких обставин
оскаржуване рішення на підставі п.п. 3, 4
ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволені позову.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 - 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 28 травня 2014 року
скасувати та ухвалити у справі нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, що діє у своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, орган опіки
та піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Головне управління державної
міграційної служби України в Одеській
області, ОСОБА_7, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням, зняття з реєстрації
місця проживання, визнання недійсним
договору найму жилого приміщення -
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф. Парапан

М.М.Драгомерецький

В.О.Панасенков