У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,Писаної Т.О.,-розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», подану
представником Коломоєць В.В., на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 16
липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 29 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна») звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 10 серпня 2007
року між ТОВ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір № ML-201/324/2007,
а 4 серпня 2008 року - додатковий договір
до цього кредитного договору №
ML-201/324/2007/l. На виконання умов цього
договору, банк надав відповідачу
кредитні кошти у сумі 36 тис. доларів
США.

Відповідно до умов зазначеного
кредитного договору позичальник
зобов'язався належним чином
використати та повернути банку суму
отриманого кредиту та сплатити банку
відповідну плату за користування
кредитом і виконати всі інші
зобов'язання, зазначені у договорі.
Згідно умов кредитного договору
проценти за користування кредитом
розраховуються банком на основі
плаваючої процентної ставки у розмірі
4,99 % річних + FIDR, повернення відповідної
частини кредиту та сплата процентів
здійснюється позичальником 10-го числа
кожного календарного місяця. Розмір
платежу складав 391, 76 доларів США, а з 4
серпня 2008 року - 419,48 доларів США, з датою
остаточного повернення кредиту
10 серпня 2035 року.

18 листопада 2011 року між ПАТ «ОТП Банк»
та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, до якого увійшли і
кредитний договір укладений з
відповідачем. За умовами зазначеного
договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло
право вимоги за зазначеним кредитним
договором.

У зв'язку з невиконанням позичальником
умов кредитного договору щодо
своєчасного повернення кредитних
коштів та сплати відсотків, у
відповідача утворилась заборгованість
за кредитним договором, яка станом на 31
грудня 2012 року складала 35 637,41 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ
становило 284 742 грн. 90 коп., 1 088 581 грн. 86
коп. пеня, нарахована відповідно до п.
4.1.1. кредитного договору за прострочену
заборгованість в розмірі 1%. Крім того, в
рахунок погашення заборгованості
внаслідок примусової реалізації
предмета іпотеки було погашено
заборгованість у розмірі 12 171,84 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ
становило 97 289 грн. 50 коп., у зв'язку з чим
загальна сума заборгованості за тілом
кредиту становить 187 489 грн. 90 коп.
Користуючись своїм правом на зменшення
розміру заборгованості, ТОВ «ОТП
Факторинг» зменшило ціну позову в
частині розміру пені та встановило її
заборгованість у розмірі 709 669 грн. 22
коп.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідача на їх користь
заборгованість за кредитним договором
№ ML-201/324/2007 у розмірі 897 159 грн.
12 коп.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від
16 липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 29 січня 2014 року, в
задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
першої та ухвали суду апеляційної
інстанцій, мотивуючи свої доводи
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення не
відповідають цим вимогам.

Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року
між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником
якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір № ML-201/324/2007,
а 4 серпня 2008 року між цими ж сторонами
укладено додатковий договір №
ML-201/324/2007/1 до цього кредитного договору.
Відповідно до умов кредитного договору
банк надав відповідачу у користування
кредитні кошти у сумі 36 000 доларів США
на купівлю нерухомого майна з
остаточною датою повернення кредитних
коштів до 10 серпня 2035 року. Позичальник,
в свою чергу, зобов'язався належним
чином використати та повернути банку
суму отриманого кредиту та сплатити
банку відповідну плату за користування
кредитом і виконати всі інші
зобов'язання, зазначені у договорі.
Згідно умов кредитного договору
проценти за користування кредитом
розраховуються банком на основі
плаваючої процентної ставки у розмірі
4,99 % річних + FIDR, повернення відповідної
частини кредиту та сплата процентів
здійснюється позичальником 10-го числа
кожного календарного місяця. Розмір
платежу складав 391, 76 доларів США, а з 4
серпня 2008 року - 419,48 доларів США.

18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю № б/н, до
якого увійшов кредитний договір,
укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6
Згідно з умовами цього договору, ПАТ
«ОТП Банк» у відповідності до ст.ст.
512-514 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняло право
вимоги за кредитним договором,
укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6

Згідно додатку № 1 до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18 березні 2011 року загальна сума
заборгованості за кредитним договором
№ ML-201/324/2007 ОСОБА_6 перед ПАТ «ОТП Банк»
на день укладення договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
складала 179 353 грн. 44 коп.

В обґрунтування заявленого позову,
позивач зазначав, що внаслідок
неналежного виконання зобов'язань за
кредитним договором у ОСОБА_6
утворився борг у розмірі 897 159 грн. 12
коп., з яких: 35 637,41 доларів
США, що еквівалентно 284 742 грн. 90 коп.
сума заборгованості за кредитом, 709 669
грн. 22 коп. пеня визначена банком при
зверненні до суду з уточненими
позовними вимогами. Крім того, як
зазначено в уточненому позові, в
рахунок погашення заборгованості
внаслідок примусової реалізації
предмета іпотеки було погашено
заборгованість у розмірі 12 171 , 84
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
складає 97 289 грн. 50 коп., у зв'язку з чим
загальна сума заборгованості
становить 187 489 грн. 90 коп. (без
врахування пені).

Однак ухвалюючи судове рішення, суд
першої інстанції визнав такі доводи
позивача не доведеними та не
обґрунтованими, зокрема, суд визнав
розрахунок заборгованості, наведений
позивачем, не аргументованим.

З такими висновками районного суду,
погодився й суд апеляційної інстанції.

Однак такі висновки слід визнати
передчасними.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених ЦПК України.

Розглядаючи справу, суди у порушення
вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, не
сприяли всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи, зокрема,
належним чином не дослідили та не
перевірили доводів позивача щодо
порушення відповідачем умов договору,
внаслідок чого виникла заборгованість
та не надали належної оцінки наданим
позивачем доказам про наявність
заборгованості.

Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», подану
представником Коломоєць В.В.,
задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 16 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 29
січня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук Судді:
А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана