УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,Касьяна О.П.,
Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я при виконанні трудових
обов'язків внаслідок професійного
захворювання, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від 19
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 16 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому просив стягнути
з Державного підприємства
«Львіввугілля» (далі - ДП
«Львівугілля») 30 000 грн на
відшкодування моральної шкоди,
завданої у зв'язку із отриманням
професійного захворювання на
виробництві.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на ті обставини, що з 15
серпня 1977 року по 13 квітня 2001 року
працював на шахті «ім. Героя
Радянського Союзу А.В. Лопатіна» та на
шахті «№ 4 Великомостівська», після
чого звільнився з роботи за власним
бажанням.

У зв'язку із тривалою роботою в
особливо тяжких та шкідливих умовах
праці у нього погіршився стан здоров'я
та 14 березня 2001 року висновком МСЕК № 3
йому вперше встановлено третю групу
інвалідності та 45 % втрати професійної
працездатності, внаслідок чого йому
завдано моральної шкоди, просив
задовольнити позов.

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 19
вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 16 грудня 2013 року, позов
ОСОБА_6 задоволено частково та стягнуто
з ДП «Львіввугілля» на його користь 2 550
грн на відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків,
внаслідок професійного захворювання.

У задоволенні решти позову відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, мотивуючи свої
вимоги тим, що судами порушені норми
процесуального права та неправильно
застосовані норми матеріальної права.

Касаційна скарга не підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що 14
березня 2001 року позивачу вперше
встановлено третю групу інвалідності
внаслідок професійного захворювання
та 45 % втрати професійної
працездатності, внаслідок чого йому
завдана моральна шкода, яка підлягає
відшкодуванню роботодавцем.

Розмір завданої шкоди відповідно до
Правил відшкодування власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів від 23
червня 1993 року № 472 в редакції, що діяла
на час виникнення спірних відносин, не
може перевищувати 150 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян незалежно
від будь-яких інших виплат, тобто
повинен становити 2 500 грн.

Рішення суду першої інстанції та
ухвала апеляційного суду є правильними
та такими, що ухвалені з дотримання
норм матеріального та процесуального
права з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 з серпня
1977 року працював підземним робітником
із повним робочим днем на шахті «ім.
Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна»
та на шахті «№ 4 Великомостівка» у
шкідливих та тяжких умовах праці після
чого був звільнений за власним
бажанням.

Згідно з висновком МСЕК від 14 березня
2001 року № 385/4 позивачу первинно
встановлено третю групу інвалідності
внаслідок професійного захворювання
та 45 % втрати професійної
працездатності з наступним
переоглядом 2 березня 2002 року.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, дійшов правильного
висновку про наявність правових
підстав для відшкодування моральної
шкоди, завданої працівнику внаслідок
отримання ним професійного
захворювання, за рахунок власника - ДП
«Львіввугілля», оскільки таке право
працівника передбачено ст. 237-1 КЗпП
України.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суди врахували
встановлені законодавством обмеження
максимального розміру відшкодування
моральної шкоди, які були передбачені
Правилами відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 червня 1993 року № 472 (далі - Правила)
на день встановлення потерпілому
працездатності.

Відповідно до абз. 5 п. 11 Правил (у
редакції, що діяла на час першого
встановлення втрати професійної
працездатності позивача) розмір
відшкодування моральної шкоди не може
перевищувати 150 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян незалежно
від інших будь-яких виплат.

Враховуючи зазначене, суди дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
розмір стягнутої з відповідача
моральної шкоди повинен становити 2500
грн, оскільки на час виникнення у
позивача права на відшкодування
моральної шкоди розмір
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян було законодавчо встановлено
на рівні 17 грн, ухвалив рішення з
дотримання норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно відхилити, рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 19 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити,
рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 19 вересня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В. Ступак

С.П. Штелик