Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/1949/14
Головуючий у 1 інстанції: Лисенко Л.І.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Каракуша К.В.

при секретарі:
Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 10 лютого 2014 року по
справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет застави.

В обґрунтування позову зазначав, що
відповідно до укладеного договору
№254563SOGL від 08.10.2008 року ОСОБА_5 отримала
кредит у розмірі 33395,88 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 21,5 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 07.10.2011
року. В порушення норм закону та умов
договору ОСОБА_5 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконувала.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором був укладений
договір застави рухомого майна №254564 SOGL
/1 з відповідачем ОСОБА_4, згідно з яким
останній надав в заставу автомобіль
Mersedes-Benz , модель312D, рік випуску: 1999, тип
ТЗ: автобус пасажирський, № кузова/шасі
НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_4

Також в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором був
укладений договір застави рухомого
майна 254564 SOGL/1 між ПАТ КБ «Приватбанк» з
відповідачем ОСОБА_3 згідно з яким,
останній надав в заставу автомобіль
Богдан, модель А 09201, рік випуску: 2006, тип
ТЗ: автобус пасажирський, № кузова/шасі
НОМЕР_4, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що
належить на праві власності ОСОБА_3

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 належним
чином не виконувала зобов'язання за
кредитним договором, виникла
заборгованість, яка станом на 22.02.2010
року становить - 38063,88 доларів США, яка
складається з наступного: -33218 доларів
США - заборгованість за кредитом;
2898,54 доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
104,99 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором; 31,38 доларів США -
штраф(фіксована частина);1811 доларів
США - штраф (процента складова).

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ
КБ «ПриватБанк» просив суд в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 254564 SOGL від 08.10.2008 року в
сумі 38063,88 доларів США звернути
стягнення на: автомобіль Mersedes-Benz,
модель 312 D, рік випуску: 1999, тип ТЗ:
автобус пасажирський, № кузова/шасі
НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_4 та
на автомобіль Богдан, модель А 09201, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: автобус
пасажирський та стягнути з відповідача
судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 10 лютого 2014 року позов
задоволено. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 254563- SOGL від 08.10.2008 року в сумі 38063,88
доларів США, - вилучено у ОСОБА_4 та
передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк»
предмет застави - автомобіль Mercedes-Benz,
модель: 312D, рік випуску: 1999, тип ТЗ:
автобус пасажирський, № кузова/шасі:
НОМЕР_5, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_4, а
також комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт).

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 254563- SOGL від 08.10.2008
року в сумі 38063,88 доларів США, - вилучено
у ОСОБА_3 та передано в заклад ПАТ КБ
«Приватбанк» предмет застави -
автомобіль Богдан, модель: А 09201, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: пасажирський
автобус, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер: НОМЕР_6, що
належить на праві власності ОСОБА_3, а
також комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт).

Звернуто стягнення на: предмет застави
- автомобіль Mercedes-Benz, модель: 312D, рік
випуску: 1999, тип ТЗ: автобус
пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_4 та
автомобіль Богдан, модель: А 09201, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: пасажирський
автобус, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер: НОМЕР_6, що
належить на праві власності ОСОБА_3
шляхом продажу вказаних автомобілів
ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від
імені відповідачів договорів
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, а також наданням
ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для продажу та зняття
вказаних автомобілів з обліку в
органах ДАІ України. Вирішено питання
про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати в частині задоволення
позовних вимог про вилучення у нього,
передання в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
предмету застави автомобіля Богдан,
модель: А 09201, рік випуску: 2006, тип ТЗ:
пасажирський автобус, № кузова/шасі:
НОМЕР_4, реєстраційний номер: НОМЕР_6 та
звернення стягнення на вказаний
автомобіль та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 212-215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку в частині задоволення
позовних вимог про вилучення у ОСОБА_3
та передання в заклад ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» предмету застави
автомобіля Богдан, модель: А 09201, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: пасажирський
автобус, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер: НОМЕР_6 та
звернення стягнення на вказаний
автомобіль.

В частині вилучення у ОСОБА_4 та
передання в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
предмет застави - автомобіль Mercedes-Benz,
модель: 312D, рік випуску: 1999, тип ТЗ:
автобус пасажирський, № кузова/шасі:
НОМЕР_5, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_4, а
також комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) рішення суду першої
інстанції в апеляційному порядку не
оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1
ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку"
апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ст. ст. 529,629 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

08.10.2008 року ОСОБА_5 уклала з позивачем
ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" договір № 254563SOGL та
отримала кредит у розмірі 33395,88 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 21,5% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 07.10.2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором був укладений
договір застави рухомого майна № 254564
SOGL/ 1 з чоловіком ОСОБА_5 - ОСОБА_4 згідно
з яким останній надав в заставу
автомобіль Mersedes - Вenz, модель 312D, рік
випуску: 1999, тип ТЗ автобус
пасажирський, № кузова/ шасі НОМЕР_7,
реєстраційний номер НОМЕР_8, що
належить на праві власності ОСОБА_4, а
також з відповідачем ОСОБА_3 згідно з
яким останній надав в заставу
автомобіль Богдан, модель А 09201, рік
випуску: 2006 тип ТЗ: автобус
пасажирський, № кузова/шасі НОМЕР_9,
реєстраційний номер: НОМЕР_6, що
належить на праві власності ОСОБА_3

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ
„ПРИВАТБАНК", щодо вилучення у ОСОБА_3
та передання в заклад ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» предмету застави
автомобіля Богдан, модель: А 09201, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: пасажирський
автобус, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер: НОМЕР_6 та
звернення стягнення на вказаний
автомобіль суд першої інстанції
виходив з того, що поручитель приймає
на себе зобов'язання відповідати за
виконання кредитного договору за
боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за
будь-якого боржника в разі переводу
боргу чи смерті боржника, якщо таке
зазначено у договорі поруки (п. 32
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
в п. 32 - поручитель приймає на себе
зобов'язання відповідати за виконання
кредитного договору за боржника (
стаття 553-554 ЦК), а також за будь-якого
боржника у разі переводу боргу чи
смерті боржника, якщо таке зазначено у
договорі поруки.

Такий висновок суду є правильним
відповідає матеріалам справи і вимогам
закону.

Так в матеріалах справи міститься
копія договору застави автотранспорту
№№ 254564 SOGL/ 1, укладеного з ОСОБА_3 ( а.с.
28-32), де в п. 15.8.3 зазначено, що
заставодержатель має право з метою
задоволення своїх вимог звернути
стягнення на предмет застави у разі
смерті заставодавця або позичальника,
тобто право заставодержателя на
звернення стягнення на предмет
застави прямо зазначено у договорі
застави, умови якого обов'язкові для
виконання сторонами договору.

З огляду на вищевикладене судова
колегія вважає, що рішення суду в
оскаржуваній частині відповідає
вимогам статті 213 ЦПК України, оскільки
суд першої інстанції, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом, а висновки
суду ґрунтуються на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, а тому судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_3 має бути
відхилена.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 10 лютого 2014 року в
оскаржуваній частині залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Судді: