РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року Керченський міський суд
Автономної Республіці Крим у складі:
головуючого - судді Григор'євської І.В.,
при секретарі - Роднової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Керч позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

встановив:

Позивач просить суд розірвати шлюб з
відповідачем. Позовні вимоги
мотивовані тим, що вона 18 лютого 2000 року
уклала шлюб з відповідачем. Сумісне
життя з відповідачем не склалося по
причини відсутності сумісних
інтересів, різних поглядів на життя та
місця проживання сім'ї. Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що з
01 травня 2008 року сімейних відносин не
підтримують, сумісного господарство не
ведеться, мешкають за різними адресами.
Їх шлюб носить формальний характер,
родина розпалась остаточно, примирення
між ними неможливо.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
слухання справи був повідомлений
завчасно та належним чином. 23 січня 2014
року до суду від позивачки надійшла
заява про розгляд справи у її
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі. Просить після
розірвання шлюбу залишити прізвище
ОСОБА_1.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про місце, день та час
розгляду справи сповіщений належним
чином, 22 січня 2014 року від нього
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутність, на розірвання шлюбу
згодний.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що вимоги позивача засновані на
законі та повинні бути задоволені за
наступних підстав:

Згідно зі ст.112 СК України, - суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 18 лютого 2000 року
відділом ЗАГСа м. Тіхорецька
Краснодарського краю Російська
федерація, актовий запис за №33 (а.с18).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.4).

Судом встановлено, що родина фактично
розпалась, шлюб існує формально,
сторони з 01 травня 2008 року не
проживають разом, не ведуть сумісного
господарства, не приймають ніяких
спроб до примирення, вони припинили
подружні відносини. У даний час ніхто з
них не має наміру встановлювати сім'ю,
примирення між ними неможливо, вони
втратили почуття любові та поваги друг
до друга.

При таких обставинах, подальше життя
подружжя та збереження родини буде
суперечити інтересам подружжя.

З урахуванням всіх обставин по
справі, суд вважає, що шлюб необхідно
розірвати.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212-215, Цивільного
процесуального кодексу України, ст. ст.
105, 110-113 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 18
лютого 2000 року відділом ЗАГСа м.
Тіхорецька Краснодарського краю
Російська федерація, актовий запис за
№33, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити
прізвище ОСОБА_1 - прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Феодосії Автономної Республіки
Крим через Керченський міський суд в
порядку та строки, встановлені ст. ст.
294-296 Цивільного процесуального кодексу
України.

Суддя/підпис/

копія вірна:суддя -