справа №2024/2723/12
провадження № 2/642/392/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Бондаренка
В.В.,

за участю секретаря - Кравченко
К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання малолітньої доньки - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку відповідача, але не
менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку щомісячно до повноліття дитини, а
також додаткових витрат на утримання
малолітньої доньки у розмірі 400 грн.
щомісяця до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог
позивачкою зазначено, що батьками
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та
відповідач - ОСОБА_3, про що Московським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Харківського міського
управління юстиції в книзі реєстрації
народжень 23.09.09 року зроблено
відповідний актовий запис №820 та
видане свідоцтво про народження.

Як зазначає позивачка, у шлюбі з
відповідачем вони не перебували.

Позивачка разом з малолітньою донькою
ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою з місця
проживання № 1584 від 09.10.2009 року та від
2012 року.

Позивачка вказує, що дитина
знаходиться на повному її утриманні, що
підтверджується квитанціями.

Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає. Участь у
вихованні та розвитку малолітньої
ОСОБА_2 також не приймає.

У зв'язку з тим, що позивачка отримує
невелику заробітну плату, цих коштів
для забезпечення належного утримання
дитини та для повноцінного розвитку не
вистачає.

Позивачка вважає, що оскільки
відповідач є фізично здоровою людиною,
що здійснює підприємницьку діяльність,
він в змозі сплачувати позивачці
аліменти на утримання доньки у розмірі
1/3 частини всіх видів доходів.

Крім того, позивачка вважає, що
враховуючи наявність певних
захворювань у малолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, існує необхідність у
додаткових витратах на утримання
дитини. Так, відповідно до довідки № 316
від 10.04.2014 року Харківської міської
дитячої поліклініки № 7 ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться під наглядом
поліклініки від народження,
встановлений діагноз: диспластична
кардіопатія і гіпоксія церебральна - з
2-х місячного віку; функціональна
недостатність нижніх кінцівок - з
травня 2011 року, вальгусна деформація
нижніх кінцівок. У квітні 2014 року
встановлений діагноз -
плоско-вальгусна деформація стоп. Крім
того, дитини знаходиться під наглядом
невролога. Дитина щорічно періодично
проходить стаціонарне лікування.

Враховуючи вказані захворювання,
дитина потребує постійних додаткових
витрат для проходження лікування. У
зв'язку з чим, позивачка просить
прийняти рішення про стягнення з
відповідача додаткових витрат на
утримання малолітньої доньки у розмірі
400 грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали
з підстав, викладених у позовній заяві,
просили позов задовольнити.

Відповідач до судового засідання
з'явився, позовні вимоги визнав
частково. Проти задоволення позовних
вимог в частині стягнення аліментів у
частці від заробітку не заперечував,
щодо стягнення додаткових витрат у
розмірі 400 грн. щомісячно позивач
вказав, що надавати щомісячно вказану
позивачкою суму в якості додаткових
витрат, на сьогоднішній день він не має
можливості, оскільки, по-перше, має на
утриманні ще двох малолітніх дітей,
по-друге, на підставі рішення
адміністративного суду (Постанова від
09.07.2013 року, справа № 820/4868/13-а
знаходиться в матеріалах справи) з
нього стягується податковий борг на
загальну суму 261888,9 грн. У зв'язку з
викладеним, вважає за доцільне
прийняти рішення щодо стягнення
мінімально обґрунтованої суми
додаткових витрат на утримання доньки.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню на підставі наступного.

Як встановлено у судовому засіданні та
не заперечується сторонами, батьками
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_3
(а.с. 5).

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей.
При ухиленні їх від цього обов'язку
кошти на утримання дітей стягуються у
судовому порядку.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суд з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періоди або постійно.

Таким чином, поряд із аліментами на
утримання дитини батьки повинні
сплачувати кошти покриття додаткових
витрат на дитину.

Зі змісту п. 18 постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
до участі в додаткових витратах на
утримання дитини, викликаних
особливими обставинами (розвитком її
здібностей, хворобою, каліцтвом тощо»,
можна притягати лише батьків. У цих
випадках ідеться про фактично зазнані
або передбачувані витрати.

З пояснень позивачки та матеріалів
справи вбачається, що дитина
знаходиться під наглядом Харківської
міської дитячої поліклініки № 7 з
народження, у зв'язку з наявністю
певних хвороб потребує періодичного
лікування, періодичність якого
визначається кардіологом, неврологом,
ортопедом відповідно до стану здоров'я.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує обставини, визначені ст. 182
Сімейного Кодексу України: а саме стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи майновий стан відповідача,
сума доходу якого згідно довідки
Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів
у Харківській області за період з 01.07.2012
року по 31.12.2013 року, як платника єдиного
податку склала 0 грн., а також приймаючи
до уваги наявність на його утриманні ще
двох малолітніх дітей, що
підтверджується відповідними копіями
свідоцтв про народження, що містяться в
матеріалах справи, суд вважає за
можливе стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини у розмірі
1/4 частини з усіх видів доходів
щомісяця до досягнення дитиною
повноліття та додаткові витрати на
утриманні доньки у розмірі 200 грн.
щомісяця.

На вимогу ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України з
відповідача також на користь держави
необхідно стягнути судовий збір у сумі
243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 57, 88, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 180,
181 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітньої
доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів доходів, але не
менше 30% від прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 30.03.2012 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
додаткові витрати на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 200 грн. (двісті
гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з
30.03.2012 року до досягнення дитиною
повноліття.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
проголошення рішення.

Суддя
В.В. Бондаренко