інстанції - Янголь Є. В.Номер
провадження 22-ц/788/225/14 Суддя-доповідач -
Бойко В. Б. Категорія - 26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Семеній Л. І., Шевченка В. А.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 17
грудня 2013 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми про
встановлення факту проживання однією
сім»єю та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В
И Л А :

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 17 грудня 2013 року відмовлено за
необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення районного суду та
ухвалити нове про яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, пояснення ОСОБА_3 та її
представника - ОСОБА_4, які підтримали
доводи апеляційної скарги, пояснення
представника відповідача - Іванія Є.М.,
який проти задоволення скарги
заперечує, олодимировича сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_6 був батьком
ОСОБА_3 ( а.с. 6 ), остання 29.12.1995 року
одружилася та змінила прізвище на
ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер ( а.с. 11 ).

За життя ОСОБА_6 підлягав обов`язковому
страхуванню від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання відповідно до Закону
України " Про загальнообов`язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності ".
Висновком МСЕК від 02.07.2010 року
встановлено причинно-наслідковий
зв`язок його смерті з професійним
захворюванням ( а.с. 12 ).

Відповідно до ст. 28 даного Закону,
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку. Зазначені грошові суми
складаються із : страхової виплати
втраченого заробітку ( або відповідної
його частини ) залежно від ступеня
втрати потерпілим професійної
працездатності; страхової виплати в
установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому ( членам його
сім'ї та особам, які перебували на
утриманні померлого ); страхової
виплати пенсії по інвалідності
потерпілому; страхової виплати пенсії
у зв'язку з втратою годувальника;
страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності; страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Згідно ст. 33 даного Закону, у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат ( пенсій
згідно з підпунктом " д " пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону )
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами є :

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами ( курсантами, слухачами,
стажистами ) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони
не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина ( чоловік ) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку. Пенсія у разі
смерті годувальника призначається і
виплачується згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 7 ст. 34 Закону, у разі
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання розмір одноразової
допомоги його сім'ї повинен бути не
меншим за п'ятирічну заробітну плату
потерпілого і, крім того, не меншим за
однорічний заробіток потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні, а також на його дитину, яка
народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після смерті
потерпілого.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував
висновки, викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні всіх позовних
вимог.

Зокрема, як було встановлено судом
та як вбачається із матеріалів
справи, на час смерті, ОСОБА_6 мешкав
та був зареєстрований за адресою :
АДРЕСА_1, а позивачка з 2006 року
проживала та була зареєстрована разом
із чоловіком та неповнолітнім сином
за іншою адресою : АДРЕСА_2, що
підтверджується копією паспорта
позивачки та довідкою про реєстрацію
( а.с. 5, 22 ).

Своє зареєстроване місце проживання
позивачка змінила лише через 3 роки
після смерті батька.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції не обґрунтовано
застосував ст.ст. 33-34 «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом було відхилено клопотання про
допит свідків, висновків суду не
спростовують.

Твердження представника позивачки в
апеляційній скарзі про те, що суд
невірно застосування та витлумачив
норми права, є безпідставними. Так,
відповідно до ст. 3
Сімейного кодексу України, сім'я
створюється на підставі шлюбу.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік у зв'язку із
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Оскільки позивачка перебуває у
зареєстрованому шлюбі, від якого має
неповнолітню дитину, позивачка
зареєструвала у встановленому
законодавством порядку своє місце
проживання за іншою адресою, вона не
може одночасно бути членом іншої сім»ї
( сім»ї свого батька ) та не може бути
віднесена до осіб, які мають право на
одноразову допомогу відповідно до
Закону України « Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності ».

Цим обставинам дав вірну оцінку
відповідач при розгляді звернення
заявниці та її матері ( а.с. 18-22 ),
відповідно і у суду не було підстав
для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, а апеляційну
скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315, ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 17 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :

Судді :