№ 233/2933/14-ц
08 липня 2014 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого судді
Цукарєвої В.А., Дюміної О.В.,
представників позивача
Карпушина В.С., Костенко В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Костянтинівка цивільну
справу за позовом Органу опіки та
піклування Костянтинівської міської
ради в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів, -
15 квітня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом в інтересах малолітньої
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів, зазначивши, що в ході
проведеної перевірки виконання
відповідачкою батьківських обов*язків
встановлено, що остання не працює, веде
асоціальний спосіб життя, зловживає
спиртними напоями, не займається
вихованням та утриманням доньки
ОСОБА_4, 2009 року народження, не
піклується її долею, не може
забезпечити продуктами харчування,
одягом та взуттям, не турбується про
фізичний та духовний розвиток дитини.
Отримуючи допомогу як одинока матір у
розмірі 385грн 80коп, витрачає її на
власні потреби, зокрема, на придбання
спиртних напоїв, в той час як
утриманням та вихованням дитини
фактично займається бабуся - ОСОБА_5 Не
зважаючи на здійснення соціального
супроводу сім*ї ОСОБА_3, остання свого
ставлення до виховання дитини не
змінила, на роботу не влаштувалась, на
облік в центр зайнятості населення не
стала, дитину в дитячий заклад не
влаштувала, необхідний медичний огляд
не провела та не створила належних умов
для проживання доньки. 17 березня 2014
року відносно ОСОБА_3 було складено
протокол про скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.173-2 КупАП. ОСОБА_3
негативно характеризується за місцем
проживання, рішенням
Костянтинівського міскрайонного суду
від 14 квітня 2002 року позбавлена
батьківських прав відносно старших
дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Позивач просить
позбавити ОСОБА_3 батьківських прав
відносно малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідачки
аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4
в розмірі 1/6 частини від її заробітку,
але не менше ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісяця; малолітню ОСОБА_4 передати
Органу опіки та піклування для
вирішення подальшої долі.
В судовому засіданні представники
позивача Карпушин В.С. та Костенко В.Г.
підтримали заявлені позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені в
Відповідач ОСОБА_3 заперечуваа проти
задоволення позову і позбавлення її
батьківських прав відносно доньки -
ОСОБА_4, оскільки вона любить дитину,
займається її вихованням, постійно
мешкає з нею. У зв*язку з матеріальними
труднощами не взмозі забезпечити
доньку на належному рівні, але все
необхідне, зокрема, одяг, іграшки,
продукти харчування, дитина має. Не
заперечувала, що фактично перебуває на
утриманні батьків, які є пенсіонерами,
оскільки допомоги як одинокій матері
та доходів від випадкових заробітків
недостатньо для забезпечення
належного рівня життя.
Прокурор Дюміна О.В. заперечувала проти
задоволення позову, оскільки ті
обставини, якими позивач обгрунтовує
позовні вимоги, за відсутності
підтвердження їх доказами не є
достатніми підставами для позбавлення
Свідок ОСОБА_5, яка є матір*ю
відповідачки по справі, пояснила, що в
теперішній час її донька не вживає
спиртні напої, на її думку обов*язки з
виховання доньки ОСОБА_4 виконує.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що вона входила до складу
комісії, яка досліджувала умови
проживання сім*ї ОСОБА_3. Під час
відвідувань цієї сім*ї вона звернула
увагу на те, що ОСОБА_4 не доглянута, в
неї є порушення мови. ОСОБА_3 не працює,
на облік в центр зайнятості стати не
бажає. Одного разу під час відвідувань
їй здалось, що відповідачка по справі
перебувала в стані алкогольного
Свідок ОСОБА_9 пояснила, що як фахівець
із соціальної роботи вживала
профілактичних заходів по збереженню
сім*ї ОСОБА_3. Від її пропозицій
зареєструватися в центрі зайнятості
населення та влаштувати дитину в
дитячий садок відповідачка по справі
відмовлялась. За час роботи з сім*єю
ОСОБА_3 прийшла до висновку, що
відповідачка не приділяє належної
уваги для виховання доньки ОСОБА_4,
оскільки дівчика не доглянута,
педагогічно занедбана - не знає віршів,
не може назвати місцепроживання, має
Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
з*ясувавши думку прокурора, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_3 (а.с.5) є матір*ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Відповідно до довідки від 21 січня 2013
року № 104 (а.с.8) ОСОБА_3 зареєстрована
разом із дитиною - ОСОБА_4 в квартирі
АДРЕСА_1, співвласницею якої є
відповідачка по справі (а.с.9).
Фактично відповідачка по справі мешкає
з дитиною за адресою:АДРЕСА_2, де
представникам Сужби у справах дітей
Костянтинівської міської ради
неодноразово обстежувались
житлово-побутові умови, про що
складались відповідні акти від 04
березня 2014 року (а.с.17-20), від 24 березня
2014 року (а.с.21), від 18 червня 2014 року
З актів вбачається, що ОСОБА_4 не має
власного спального місця, спить разом
із матір*ю; предмети одягу та взуття у
дитини в обмеженій кількості, не нові;
дитина не доглянута, в медичних
установах не досліджена, дитячий
колектив не відвідує. В будинку
антисанітарія, є таргани, дитячий одяг,
іграшки та взуття розкидані по підлозі.
В холодильнику є продукти харчування.
Сім*я ОСОБА_3, як така, що опинилась в
складних життєвих обставинах,
неодноразово - 16 грудня 2013 року (а.с.22), 10
січня 2014 року (а.с.23), 05 лютого 2014 року
(а.с.24), 05 березня 2014 року (а.с.26)
розглядалсь на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини
Костянтинівської міської ради.
Рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 квітня 2002 року, яке набрало
законної сили 13 травня 2002 року (а.с.10),
ОСОБА_3 була позбавлена батьківських
прав відносно сташих дітей - ОСОБА_6, 1995
року народження та ОСОБА_7, 1998 року
народження.

Як вбачається із трудової книжки
(а.с.6), ОСОБА_3 офіційно не
працевлаштована. Її дохід складається
з допомоги одинокій матері на дитину -
ОСОБА_4, розмір якої станом на 01 червня
2014 року становить 309 грн 60коп, що
підтверджується довідками УПСЗН
Костянтинівської міської ради від 31
березня 2014 року № 01-20-1891-11 (а.с.16), від 01
липня 2014 року № 01-20-3356-11 (а.с.45), від 27
червня 2014 року (а.с.46).

ОСОБА_3 негативно характеризується
за місцем проживання (а.с.15), під
наглядом у лікаря психіатра не
перебуває, що підтверджується довідкою
від 12 березня 2014 року (а.с.11).

Доводи представників позивача щодо
зловживання ОСОБА_3 алкогольними
напоями суд до уваги не приймає,
оскільки вони спростовуються довідкою
КЛПУ «Міський наркологічний диспансер
м.Костянтинівки» від 12 березня 2014 року
№ 154 (а.с.12), відповідно до якої
відповідачка на обліку у
лікаря-нарколога не перебуває.

Твердження представників позивача
щодо притягнення ОСОБА_3 до
адмінінстративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2
КУпАП (вчинення насильства в сім*ї)
(а.с.14) є неспроможними, оскільки
постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19 березня 2014 року складений 17
березня 2014 року відносно ОСОБА_3
протокол був повернутий на
дооформлення (а.с.47). Отже, підстави
вважати, що відповідачка притягувалась
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.173-2 КУпАП відсутні.

Згідно висновку Органу Опіки та
піклування Костянтинівської міської
ради від 11 квітня 2014 року № 362/12 (а.с.4)
визнано за доцільне позбавити ОСОБА_3
батьківських прав відносно
малолітньої доньки ОСОБА_4 у зв*язку з
тим, що мати не працює, веде асоціальний
спосіб життя, зловживає спиртними
напоями, не займається її вихованням та
утриманням, не піклується її долею, не
взмозі забезпечити продуктами
харчування, одягом та взуттям, не
влаштвала доньку в дитячий заклад, не
провеле їй медичний огляд.

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України, суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність висновку Органу опіки та
піклування Костянтинівської міської
ради від 11 квітня 2014 року № 362/12 (а.с.4) як
окремо, а також достатність і взаємний
його зв'язок у сукупності з іншими
доказами, суд приходить до переконання,
що є необґрунтованим - не
підтверджується об*єктивними даними та
не в повній мірі відповідає інтересам
малолітньої дитини, яка потребує
материнської турботи та піклування.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявили щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини. Ці підстави є вичерпними.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов"язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання, не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу ; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Відповідно до положень статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов*язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_3 веде асоціальний спосіб життя,
отримувану допомогу витрачає на власні
потреби позивачем не надано.

Оцінивши досліджені докази, суд
прийшов до висновку про те, що
позивачем не надано належних і
допустимих доказів, які б свідчили про
те, що ОСОБА_3 не виявляє піклування до
доньки та свідомо нехтуючи своїми
обов*язками, ухиляється від виконання
своїх обов*язків по її вихованню, не
має наміру та бажання бачитись з нею,
спілкуватись та приймати у участь у її
вихованні, а також не надано доказів на
підтвердження ухилення від виконання
відповідачкою своїх обов'язків з
матеріального утримання дитини, тобто,
не доведено наявність обставин, з якими
закон пов*язує можливість позбавлення
батьківських прав відносно дитини.

Сам по собі факт того, що ОСОБА_3 не
працевлаштована офіційно та не
зареєстрована у центрі зайнятості
населення не доводить її ухилення від
виконання обов*язку з утримання дитини,
а недостатній рівень матеріального
забезпечення та матеріальні труднощі і
як наслідок неспроможність
забезпечити належний рівень життя
дитини не є підставою для позбавлення
батьківських прав.

Доказів того, що ОСОБА_3 не забезпечує
дитині належного медичного догляду і
це негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання,
позивачем не надано. Крім того, згідно
довідки КЗ «ЦПМСД Амбулаторія №3» від 19
червня 2014 року (а.с.38) профілактичні
щеплення ОСОБА_4 зроблені відповідно до
віку.

Суд вважає, що ОСОБА_3 не достатньо
уваги приділяє забезпеченню дитині
належного рівня житлово-побутових
умов, необхідних для проживання та її
вихованню та розвитку як особистості.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав»
передбачено, що зважаючи на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось із батьків або їх обох
з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а також інших
конктертних обставин справи відмовити
в задоволенні позову про позбавлення
цих прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини і поклавши на орган
опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов*язків.

Враховуючи, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов*язків та приймаючи
до уваги вищевикладені обставини, в
тому числі і ставлення ОСОБА_3 до
доньки, її бажання приймати участь у її
вихованні, суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні позову про
позбавлення батьківських прав.

Оскільки суд прийшов до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
про позбавлення батьківських прав і
ОСОБА_4 в теперішній час проживає разом
із відповідачкою по справі і перебуває
на її утриманні, позовні вимоги про
стягнення аліментів задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.19, 164 СК України, ст.ст. 10,
60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Органу опіки та
піклування Костянтинівської міської
ради в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів -
відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідінсть
змінити ставлення до виховання
малолітньої доньки - ОСОБА_4, поклавши
на Орган опіки та піклування
Костянтинівської міської ради
контроль за виконанням нею
батьківських обов*язків.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошені в судовому засіданні 08
липня 2014 року, повний текст рішення по
справі виготовлений 10 липня 2014 року.

Суддя