Ухвала

іменем україни

09 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
про усунення перешкод у користуванні
майном шляхом солідарного демонтажу
частини будинку, за касаційною скарго
ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_10 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 21 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 10 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з уточненим згодом позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
про усунення перешкод у користуванні
майном шляхом солідарного демонтажу
частини будинку.

Позовні вимоги мотивувала тим, що
відповідачі перешкоджають їй
користуватися власною земельною
ділянкою по АДРЕСА_1, оскільки на
суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_2
звели спільний багатоквартирний
будинок, який розташований
безпосередньо на межі указаних
земельних ділянок. Крім того,
відповідачі без її дозволу звели на її
земельній ділянці підпірну бетонну
стіну, яку й просить зобов'язати
останніх демонтувати.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 21 січня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 10 квітня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_10 просить ухвалені
у справі судові рішення скасувати і
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судом установлено, що сторони є
власниками суміжних земельних ділянок
по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, на яких
розташовані належні їм на праві
власності жилі будинки.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві 15 червня 2010 року відповідачам
видано сертифікат відповідності
державним будівельним нормам,
стандартам і правилам закінченого
будівництвом об'єкта - приватного
будинку АДРЕСА_2, загальною площею 3 337, 5
кв. м.

Крім того, згідно висновків проведеної
у справі комплексної судової
земельно-технічної та
будівельно-технічних експертизи
північно-західна частина земельної
ділянки позивача безпосередньо межує з
жилим будинком АДРЕСА_2, який не порушує
межі земельної ділянки, яка належить
ОСОБА_4

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що належний ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 жилий
будинок відповідає державним
стандартам та будівельним нормам і
правилам, його зведенням не були
порушені будь-які права чи законні
інтереси ОСОБА_4, як власниці земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 в
особі представника ОСОБА_10 на увагу не
заслуговують й висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_10 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 21 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 10 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.О. Савченко

І.К. Парінова

І.М. Фаловська