АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6579/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Федоріщев С. С. Доповідач - Ремез
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого - Ремеза В. А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.,

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 червня 2014р. за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, та за зустрічним
позовом ОСОБА_3, який діє в особистих
інтересах, та в інтересах малолітніх
дітей: ОСОБА_4, та ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
треті особи: Орган опіки та піклування
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, Орган опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної у м. Запоріжжі ради, Служба у
справах дітей Верхньодніпровської
райдержадміністрації, про розірвання
шлюбу з визначенням місця проживання
малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13.06.2014р. позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу з визначенням місця
проживання малолітніх дітей
задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що
був зареєстрований 08.08.2008р. Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області, реєстраційний запис №59 в
книзі реєстрації шлюбів 2008р.

Визначено місце проживання дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. разом з матір'ю
ОСОБА_2

Визначено місце проживання дитини
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. разом з батьком
ОСОБА_3

Встановлено порядок участі батьків у
вихованні дітей, які проживають окремо
від них: ОСОБА_2 - відвідування сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. та спілкування з
ним - без обмеження часом по її потребі
та потребі дитини за місцем проживання
останньої з врахуванням розпорядку дня
дитини та без його порушення, у тому
числі: щодо відвідування дитячого
дошкільного закладу, часу на
відпочинок, прийому їжі, участі у
програмах розвитку та дозвілля тощо із
забезпеченням права сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. на спілкування з братом
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.

ОСОБА_3 - відвідування сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. та спілкування з ним -
без обмеження часом по його потребі та
потребі дитини за місцем проживання
останньої з врахуванням розпорядку дня
дитини та без його порушення, у тому
числі: щодо відвідування дитячого
дошкільного закладу, часу на
відпочинок, прийому їжі, участі у
програмах розвитку та дозвілля тощо із
забезпеченням права сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. на спілкування з братом
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду в частині визначення
місця проживання ОСОБА_4 2009р.н. та в
частині встановлення порядку участі
батька у вихованні та спілкуванні з
дітьми змінити, визначивши місце
проживання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н.
з нею, та встановити порядок участі
батька ОСОБА_3 у вихованні та
спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 2009р.н., та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. кожної
останньої неділі місяця з 11год. до 13
год. за місцем проживання дітей, з їх
згоди у присутності матері,
посилаючись на те, що в оскаржуваній
частині рішення суду необґрунтоване,
винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
в оскаржуваній частині скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітніх дітей, та
визначивши місце проживання сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. разом з батьком,
суд виходив з рівності прав та
обов'язків батьків щодо своїх дітей, та
встановивши порядок участі батьків у
вихованні дітей, які проживають окремо
від них: ОСОБА_2 шляхом відвідування
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. та
спілкування з ним без обмеження часом
по її потребі, та потребі дитини за
місцем проживання дитини з врахуванням
розпорядку дня дитини та без його
порушення, у тому числі: щодо
відвідування дитячого дошкільного
закладу, часу на відпочинок, прийому
їжі, участі у програмах розвитку та
дозвілля тощо із забезпеченням права
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. на
спілкування з братом ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., та ОСОБА_3 -
відвідування сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. та спілкування з ним
без обмеження часом по його потребі, та
потребі дитини за місцем проживання
сина з врахуванням розпорядку дня
дитини та без його порушення, у тому
числі: щодо відвідування дитячого
дошкільного закладу, часу на
відпочинок, прийому їжі, участі у
програмах розвитку та дозвілля тощо із
забезпеченням права сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. на спілкування з братом
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. суд виходив з
того, що між сторонами виник спір з
приводу спілкування з дітьми після
розірвання між ними шлюбу.

Проте повністю погодитись з такими
висновками не можна з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони у період
з 08.08.2008р. перебували у шлюбі, і рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13.06.2014р. шлюб між
ними було розірвано, в зазначеній
частині рішення суду не було оскаржено
сторонами, а тому в порядку ч.1, ст. 223 ЦПК
України набрало в цій частині законної
сили.

У період шлюбу у них народились сини
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.

Відповідно до ч. 1, ст. 160 СК України,
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися судом.

При вирішенні спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення,
як то передбачає стаття 161 СК України.

Відповідно до 6 принципу Декларації
прав дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року,
дитина для повного і гармонійного
розвитку особистості потребує любові і
розуміння. Вона має, коли це можливо,
рости під опікою і відповідальністю
своїх батьків і, в усякому разі, в
атмосфері любові і моральної та
матеріальної забезпеченості.
Малолітню дитина дитину не слід, крім
тих випадків, коли є виняткові
обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Враховуючи, що матеріали справи не
містять жодної виняткової обставини
для розлучення сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. зі своєю матір'ю, а
навпаки матеріалами справи, та
висновком органу опіки та піклування
підтверджено визначення місця
проживання малолітніх дітей ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. з матір'ю, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
без достатніх підстав визначив місце
проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. з
батьком ОСОБА_3, а тому рішення суду в
цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення
про відмову ОСОБА_3 в задоволенні
позовних вимог про визначення місця
проживання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н.
з ним, у зв'язку з чим слід визначити
місце проживання сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. з матір'ю ОСОБА_2

Що ж стосується рішення суду в частині
участі батьків у спілкуванні з дітьми,
то колегія суддів приходить до
наступного висновку.

Згідно положень ст. 153 СК України мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Відповідно до ст.ст. 141, 157 СК України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 158 СК України за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення. Рішення органу опіки та
піклування є обов'язковим до виконання.
Особа, яка ухиляється від виконання
рішення органу опіки та піклування,
зобов'язана відшкодувати матеріальну
та моральну шкоду, завдану тому з
батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Згідно ст. 159 СК України якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Таким чином діючим законодавством
визначено порядок вирішення питання
щодо участі батьків у вихованні дитини
та спілкуванні з нею.

Разом з цим судом при розгляді справи
не було враховано встановлений
законодавством порядок, та не було
прийнято до уваги, що питання про
участь батьків у вихованні дитиною
підлягає розгляду первісно в органі
опіки та піклуванні за визначеним ст. 158
СК України порядком, а в суді питання
щодо участі батьків у вихованні та
спілкуванні з дитиною вирішується
після попереднього розгляду
зазначеного питання органом опіки та
піклування.

Разом з тим матеріали справи не містять
свідчень про те, що ОСОБА_3 попередньо
звертався до органу опіки та
піклування з приводу вирішення питання
його участі у вихованні та спілкування
з дітьми, а тому колегія суддів вважає,
що судом при розгляді справи були
порушені норми матеріального права, і
рішення суду в оскаржуваній частині
підлягає скасуванню на підставі ст. 309
ЦПК України з ухваленням в цій частині
нового рішення про відмову ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2
про визначення місця проживання сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. разом з батьком,
та встановлення порядку участі батьків
у вихованні дітей, які проживають
окремо від них, а апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, оскільки встановлення
порядку участі батька ОСОБА_3 у
вихованні та спілкуванні з дітьми
ОСОБА_4 2009р.н., та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.
можливо вирішити в судовому порядку
після вирішення вказаного питання
органом опіки та піклування за позовом
батька, який проживає окремо від
дитини, а не за вимогами того з батьків
з ким проживає дитина, оскільки таке
право на особисте спілкування з
дитиною відповідно до ст. 157 СК України
має той з батьків, який проживає окремо
від дитини.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13.06.2014р. в частині
визначення місця проживання сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. разом з батьком
ОСОБА_3, та в частині встановлення
порядку участі батьків у вихованні
дітей, які проживають окремо від них
скасувати.

ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. разом з
батьком, та в частині встановлення
порядку участі батьків у вихованні
дітей, які проживають окремо від них
відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: