У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до Дочірнього підприємства
«Телерадіокомпанія «Регіон»
товариства з обмеженою
відповідальністю «ІМА», Товариства з
обмеженою відповідальністю «ІМА» про
встановлення факту, що має юридичне
значення, про зобов'язання вчинити дії,
стягнення коштів за роботу у вихідні
дні та святкові дні, стягнення коштів
за невикористану відпустку, стягнення
компенсації за затримку розрахунку при
звільненні, стягнення моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Києво-Святошнського районного
суду Київської області від 21 листопада
2013 року та ухвалу Апеляційного суду
Київської області від 12 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він працював у
відповідача ДП «Телерадіокомпанія
«Регіон» ТОВ «ІМА» на посаді
радіомонтера в період з липня 2009 року
по 22 квітня 2013 року і був звільнений за
власним бажанням.

Розрахунок по зарплаті позивач отримав
лише 22 травня 2013 року, в меншому
розмірі, ніж звичайно і, відповідно, в
меншому розмірі компенсацію за
невикористану відпустку. Крім того,
відповідач, також, не нарахував йому
зарплату за роботу у вихідні дні, яку
він виконував постійно впродовж всього
часу роботи за усною вказівкою
керівництва відповідача, яким був
ОСОБА_2

Оскільки позивач виконував роботу за
вказівкою ОСОБА_2, то вважає, що він
працював за сумісництвом у ТОВ «ІМА».

Тому, на думку позивача, ТОВ «ІМА»
повинно оформити йому та записати у
трудову книжку інформацію про
наявність трудового договору між ним
та ТОВ «ІМА» на умовах сумісництва та
оплатити йому виконану роботу.

Виходячи із наведених підстав позову,
уточнивши позовні вимоги позивач
просив суд встановити факт, що має
юридичне значення, а саме: що впродовж з
01 січня 2010 року по 22 квітня 2013 року
ОСОБА_1, який працював за основним
місцем роботи у Дочірньому
підприємстві «Телерадіокомпанія
«Регіон» ТОВ «ІМА» на посаді
радіомонтера, у вихідні дні (субота та
неділя) та у святкові дні виконував
роботу радіомонтера у ТОВ «ІМА» на
умовах трудового договору.

Зобов'язати ТОВ «ІМА» внести записи у
трудову книжку ОСОБА_1 про його роботу
за сумісництвом у ТОВ «ІМА» на посаді
радіомонтера за період з 01 січня 2010
року по 02 квітня 2013 року.

Стягнути з ДП «Телерадіокомпанія
«Регіон» ТОВ «ІМА» та ТОВ «ІМА»
солідарно на користь ОСОБА_1
компенсацію за виконану роботу у
вихідні (субота та неділя) та святкові
дні за період з 01 січня 2010 року по день
звільнення - 22 квітня 2013 року включно в
сумі 21 280 грн.

Стягнути з ДП «Телерадіокомпанія
«Регіон» ТОВ «ІМА» на користь ОСОБА_1
компенсацію за невикористану
відпустку за період (середина 2012 року
по 22 квітня 2013 року) із врахуванням
зарплати за роботу у вихідні та
святкові дні за відпрацьований період
в сумі 3 180 грн.

Стягнути з ДП «Телерадіокомпанія
«Регіон» ТОВ «ІМА» на користь позивача
компенсацію за затримку розрахунку при
звільненні за період з 23 квітня 2013 року
по 22 травня 2013 року включно в розмірі 2
657 грн та моральну шкоду 3 000 грн.

Рішенням Києво-Святошнського
районного суду Київської області від 21
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 12 березня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій із
ухваленням нового рішення, яким позов
задовольнити, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивачем не було надано суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що він в продовж з 01
січня 2010 року по 22 квітня 2013 року у
вихідні (субота та неділя) та у святкові
дні виконував роботу радіомонтера у
ТОВ «ІМА». Крім того, судом зазначено,
що трудову книжку позивачу було видано
у день звільнення.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошнського районного
суду Київської області від 21 листопада
2013 року та ухвалу Апеляційного суду
Київської області від 12 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов Г.І. Мостова