Справа № 132/487/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2014 року
Калинівський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовтій
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Калинівської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2,
який проживав в АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилась
спадщина на 53/100 часток житлового
будинку з відповідною часткою
господарських будівель під АДРЕСА_1, та
належав померлому на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на володіння, виданого
виконкомом Калинівської селищної ради
депутатів трудящих 13 травня 1966 року, на
підставі рішення виконкому
Калинівської селищної Ради депутатів
трудящих від 27 квітня 1966 року.

Позивачка є спадкоємицею 1 черги
за законом на майно померлого чоловіка,
що підтверджується їхнім свідоцтвом
про одруження .

В передбачений законом 6-місячний
термін позивачка фактично прийняла
спадщину на майно померлого чоловіка,
вступивши в управління і володіння нею,
так як проводила в спадковому будинку
ремонтні роботи, побілку, пофарбування,
садила та обробляла присадибну
земельну ділянку, користувалась
належною чоловікові часткою будинку
після його смерті, проживаючи там до
12.10.2006 року, що підтверджується
відміткою про реєстрацію в її паспорті.
Крім того, в Калинівській державній
нотконторі оформила на себе спадщину
на інше майно, яке

належало померлому, отримавши
свідоцтво про право на спадщину за
законом.

Однак оформити свої спадкові права
позивачка, як спадкоємиця 1 черги за
законом після померлого чоловіка на
належні йому 53/100 частки житлового
будинку з відповідною часткою
господарських будівель під АДРЕСА_1 в
Калинівській державній нотаріальній
конторі по місцю відкриття спадщини не
має можливості по наступним причинам.

Свідоцтво про право особистої
власності на будинковолодіння, видане
виконкомом Калинівської селищної ради
депутатів трудящих 13 травня 1966 року, на
підставі рішення виконкому
Калинівської селищної Ради депутатів
трудящих від 27 квітня 1966 року, згідно
якого чоловік позивачки являвся
власником 53/100 частки вищевказаного
будинку, було втрачено. Дублікат даного
свідоцтва про право власності на
будинковолодіння позивачка не має
змоги отримати, так як відсутній орган,
який його видавав.

Згідно виданого КП «Вінницьке обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» 09.01.2014 року технічного
паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1
власником згаданих 53/100 часток будинку
значиться померлий ОСОБА_2. Відповідно
до ст. 3 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
державна реєстрація прав є
обов'язковою . Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону виникають з моменту такої
реєстрації. Навіть якби позивачці був
виданий дублікат даного свідоцтва про
право власності на будинковолодіння,
то дану державну реєстрацію згідно
дублікату свідоцтва про право
власності провести неможливо в зв'язку
зі смертю власника.

Тому позивачка вимушена
звертатись з позовом про визнання
права власності на даних 53100 часток
спадкового майна після смерті чоловіка
в суд.

Інших спадкоємців за законом чи
за заповітом, а також осіб, які б мали
право на обов'язкову частку в майні
померлого немає.

Представник позивачки ОСОБА_3 до
судового засідання не з'явився, однак
відповідно поданої письмової заяви
просить розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, до судового
засідання не з'явився, однак відповідно
поданої письмової заяви просить справу
слухати без їхньої участі, проти позову
не заперечує.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере
участь у справі, має право заявляти
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
чоловік позивачки ОСОБА_2, який
проживав в АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилась
спадщина на 53/100 часток житлового
будинку з відповідною часткою
господарських будівель під АДРЕСА_1, та
належав померлому на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на володіння, виданого
виконкомом Калинівської селищної ради
депутатів трудящих 13 травня 1966 року, на
підставі рішення виконкому
Калинівської селищної Ради депутатів
трудящих від 27 квітня 1966 року.

Позивачка є спадкоємицею 1 черги
за законом на майно померлого чоловіка,
що підтверджується їхнім свідоцтвом
про одруження .

В передбачений законом 6-місячний
термін позивачка фактично прийняла
спадщину на майно померлого чоловіка,
вступивши в управління і володіння нею,
так як проводила в спадковому будинку
ремонтні роботи, побілку, пофарбування,
садила та обробляла присадибну
земельну ділянку, користувалась
належною чоловікові часткою будинку
після його смерті, проживаючи там до
12.10.2006 року, що підтверджується
відміткою про реєстрацію в її паспорті.
Крім того, в Калинівській державній
нотконторі оформила на себе спадщину
на інше майно, яке

належало померлому, отримавши
свідоцтво про право на спадщину за
законом.

Однак оформити свої спадкові права
позивачка, як спадкоємиця 1 черги за
законом після померлого чоловіка на
належні йому 53/100 частки житлового
будинку з відповідною часткою
господарських будівель під АДРЕСА_1 в
Калинівській державній нотаріальній
конторі по місцю відкриття спадщини не
має можливості по наступним причинам.

Свідоцтво про право особистої
власності на будинковолодіння, видане
виконкомом Калинівської селищної ради
депутатів трудящих 13 травня 1966 року, на
підставі рішення виконкому
Калинівської селищної Ради депутатів
трудящих від 27 квітня 1966 року, згідно
якого чоловік позивачки являвся
власником 53/100 частки вищевказаного
будинку, було втрачено. Дублікат даного
свідоцтва про право власності на
будинковолодіння позивачка не має
змоги отримати, так як відсутній орган,
який його видавав.

Згідно виданого КП «Вінницьке обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» 09.01.2014 року технічного
паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1
власником згаданих 53/100 часток будинку
значиться померлий ОСОБА_2. Відповідно
до ст. 3 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
державна реєстрація прав є
обов'язковою . Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону виникають з моменту такої
реєстрації. Навіть якби позивачці був
виданий дублікат даного свідоцтва про
право власності на будинковолодіння,
то дану державну реєстрацію згідно
дублікату свідоцтва про право
власності провести неможливо в зв'язку
зі смертю власника.

Інших спадкоємців за законом чи
за заповітом, а також осіб, які б мали
право на обов'язкову частку в майні
померлого немає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 548, 549 ЦК України ( в ред. 1963 року),
ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1261, 1268 ЦК України ( в ред.
2003 року), ст.ст.10, 60, 158, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як
спадкоємицею 1 черги за законом після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
право власності на 53/100 часток
житлового будинку літ. А загальною
площею 80,1 кв. м, житловою площею 39,9 кв.
м., веранду літ.а-1, веранду літ.а-2, сарай
літ. В, погріб літ. ПВ, убиральню літ. в,
ворота №1, хвіртку №2, фундамент літ. Ф,
вартістю 32128 грн., що знаходиться на
АДРЕСА_1, та належав померлому на
підставі свідоцтва про право особистої
власності на володіння, виданого
виконкомом Калинівської селищної ради
депутатів трудящих 13 травня 1966 року, на
підставі рішення виконкому
Калинівської селищної Ради депутатів
трудящих від 27 квітня 1966 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: