Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/2197/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.07.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя: Оприск З.Л.,

секретар судового засідання: Лемак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Виноградові цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до Відділу Державної
виконавчої служби Виноградівського
районного управління юстиції, ОСОБА_1
про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ВДВС Виноградівського РУЮ, ОСОБА_1, у
якому просить звільнити з-під арешту
майно, що належить на праві власності
ОСОБА_1, а саме автомобіль ВАЗ, модель
2107, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий
седан, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3,
накладеного постановою державного
виконавця ВДВС Виноградівського РУЮ ВП
№43047397 від 18.04.2014 року та заборонити
органам ДВС вчиняти будь-які дії,
пов"язані з обмеженням ПАТ КБ
"ПриватБанк" права розпорядження
відносно автомобіля.

В судове засідання на судовий розгляд
справи особи, що беруть участь у справі
не з'явилися, будучи належним чином
своєчасно повідомленими про дату, час
та місце його проведення.

Представник позивача подав до суду
заяву, в якій просить справу розглянути
у його відсутності, уточнені позовні
вимоги підтримує повністю.

Представник ДВС, та ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилися, про час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, а тому на підставі ст. 169 ч.4 ЦПК
України справа підлягає розгляду на
основі наявних доказів, з
постановленням заочного рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 54 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено право
заставодержателя звернутись до суду
про зняття арешту із заставленого
майна.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до кредитного договору
SAMDN8956 від 19.01.2006 року ОСОБА_1
отримав від позивача кредит у розмірі
30250,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення до 19.01.2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором сторони 19.01.2006
року уклали договір застави рухомого
майна, відповідно до умов якого ОСОБА_1
передав у заставу позивачу автомобіль
автомобіль марки ВАЗ, модель 2107, 2005 року
випуску, синього кольору, тип ТЗ:
легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3, що
належить йому на праві власності.

Як вбачається з витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна 344390423
від 05.06.2014 року, 18.04.2014 року державним
виконавцем Винорадівської виконавчої
служби, винесено Постанову ВП №43047397
про накладення арешту на все рухоме
майно, що належить боржнику та
оголошення заборони на його
відчуженні.

Відповідно до Інструкції "Про
проведення виконавчих дій"№ 74/5 від
15.12.1999 р. та ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження", для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставне майно може бути звернено у
разі: виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів; коли вартість
предмета застави перевищує розмір
заборгованості боржника
заставодержателю.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
заставу" право застави виникає з
моменту укладення договору застави.

Таким чином, судом встановлено, що
право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк"
виникло 19.01.2006 року, тобто раніше, ніж
відповідачем відділом ДВС
Виноградівського РУЮ було накладено
арешт на автомобіль марки ВАЗ, модель
2107, 2005 року випуску, синього кольору,
тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_1 на праві власності.

Крім того, згідно ст. 14 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Отже, державна виконавча служба не має
правових підстав для звернення
стягнення на заставлене майно на
користь стягувача, які не є
заставодержателями.

Арешт заставленого майна порушує
пріоритетне право ПАТ КБ "Приват Банк",
як заставодержателя на задоволення
своїх вимог за рахунок заставленого
майна.

Необхідність звільнення заставлено
майна з-під арешту обумовлено тим, що
існує імовірність реалізації
автомобіля марки ВАЗ, модель 2107, 2005 року
випуску, синього кольору, тип ТЗ:
легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно ст. 59 Закону України "Про
виконавче провадження", особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення з-під арешту.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження"
заставодержатель має право звернутися
до суду про звільнення заставленого
майна з-під арешту.

Відповідно п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.08.1976 року
№6 "Про судову практику в справах про
виключення майна з опису" за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються як на праві
власності на описане майно, так і на
праві володіння ним, і відповідачам в
справі суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно.

За таких встановлених у судовому
засіданні обставин, суд, розглядаючи
вказану справу в межах заявлених
позивачем вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, які оцінені судом в
їх сукупності, вважає, що позивачем
доведено пріоритетність обтяження
заставленого майна, накладення арешту
на автомобіль порушує права на
задоволення вимог Позивача в рахунок
предмету застави, а відтак вимога про
звільнення майна з-під арешту підлягає
задоволенню.

Щодо заявлених вимог позивача про
заборону органам Державної виконавчої
служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з
обмеженням ПАТ КБ "Приватбанк" прав
заставодержателя відносно спірного
автомобіля, суд вважає їх
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають, оскільки є
передчасні. Так, в силу ст.3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Тобто ЦПК України
не передбачає звернення до суду за
захистом непорушеного права на
майбутнє. З урахуванням зазначеного,
підстави для задоволення позовних
вимог в цій частині відсутні.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України судові витрати слід стягнути з
відповідача ОСОБА_1, а саме в розмірі 243
гривні 60 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 169 ч.4, 209, 212, 213,
214, 215, 224-225 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити
частково.

Зняти арешт із заставленого майна -
автомобіля марки ВАЗ, модель 2107, 2005 року
випуску, синього кольору, тип ТЗ:
легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, АДРЕСА_1, на праві власності,
накладений 18.04.2014 року державним
виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ
постановою ВП №43047397 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, що належить боржнику
ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові
витрати у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок
три грн. 60 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Відповідачами на рішення може бути
подана заява про його перегляд
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через
Виноградівський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийЗ. Л. Оприск