АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4689/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омеко М. В. Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»

на заочне рішення Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 21 березня 2014 року

у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з вказаним позовом,
зазначаючи, що 29 грудня 2007 року між
банком та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
із сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24 % на суму залишку з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. У зв'язку
з невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань за
кредитним договором, виникла
заборгованість у розмірі 3769,00 грн., яку
було стягнуто з відповідача відповідно
до судового наказу від 24 листопада 2008
року. Проте, ОСОБА_2 заборгованість не
погашає, умови укладеного договору не
виконує, тому станом на 23 січня 2014 року
її заборгованість складає 19699,74 грн.,
яку банк просив стягнути з відповідача,
а також покласти на неї судові витрати
(а.с. 1-3).

Заочним рішенням Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 21 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено (а.с. 36-37).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування та ухвалення нового про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі (а.с. 40-42).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги та
скасування або зміни судового рішення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір від 29 грудня 2007 року,
за умовами якого позивач зобов'язався
відкрити картковий рахунок та надати
платіжну картку з кредитним лімітом, а
також обслуговувати її в порядку та
умовах встановлених договором; ОСОБА_2
зобов'язалась використовувати
платіжну картку як засіб
безготівкового розрахунку відповідно
до умов договору, що підтверджується
копією зазначеного договору (а.с. 9).

При цьому, відсотки за кредитом, строки
та порядок погашення заборгованості
були визначені Умовами та правилами
надання банківських послуг (далі -
Умови).

Зокрема, п. 9.3 Умов визначено, що картка
відкрита на невизначений строк, крім
випадків, установлених пунктами 9.6, 9.7
Умов договору. У цих пунктах, а також у
пунктах 9.1., 9.4. Умов вказано, в яких
випадках дія картки припиняється та з
якого часу у кредитора виникає право на
примусове стягнення заборгованості та
в якому порядку.

Відповідно до п. 9.4. Умов у випадку
наявності перевитрат платіжного
ліміту по карті та непогашення їх
клієнтом протягом 6 місяців, карта
закривається та її наступне
відновлення можливе лише після повного
погашення заборгованості.

Тобто пунктами 9.3, 9.4, 9.6, 9.7 Умов,
визначено порядок припинення дії
кредитної карти в окремих випадках, а
саме: у разі невиконання кредитором
зобов'язань щодо виплати кредиту.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що у лютому 2008 року в
результаті порушення відповідачем
умов укладеного договору щодо сплати
кредиту, виникла заборгованість, яка не
була погашена ОСОБА_3 протягом 6
місяців, таким чином, відповідно до
вищезазначених умов укладеного між
сторонами договору, платіжна карта
відповідача повинна бути закрита у
вересні 2008 року.

Про зазначене також свідчить факт
звернення позивача із заявою про
видачу судового наказу у листопаді 2008
року, за якою 24 листопада 2008 року було
видано судовий наказ № 2н-69/2008 про
стягнення з ОСОБА_3 всієї суми
заборгованості за кредитним договором
від 29 грудня 2007 року в розмірі 3769,00 грн.,
а саме: заборгованість за кредитом -
2824,00 грн.; заборгованість за процентами
- 945,00 грн. (а.с. )

Отже, приймаючи до уваги той факт, що
відповідно до умов укладеного між
сторонами договору картковий рахунок
було закрито та позивач звернувся до
суду з метою захисту своїх прав і
отримав судовий наказ про стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитом, колегія суддів вважає, що
відсутні підстави для нарахування
позивачем відсотків за користування
кредитом згідно до умов укладеного між
сторонами договору.

Також, колегія суддів не знаходить
підстав для нарахування штрафних
санкції згідно до п. 8.6. Умов, оскільки з
матеріалів справи за заявою позивача
про видачу судового наказу, яка була
оглянута у судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції, вбачається, що
на час укладання кредитного договору
даний пункт в Умовах був відсутній.

За таких обставин, колегія судів
вважає, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відтак підстав
для його скасування за доводами
апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 21
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: