Справа № 201/4521/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що 25 травня 2012 року
відповідач отримав від нього грошові
кошти в розмірі 5 000 доларів США як
завдаток за квартиру АДРЕСА_1,
зобов'язавшись при цьому продати
позивачу вказану квартиру в строк 2
місяці. У вказаний строк відповідач
квартиру не продав, від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
ухиляється, частково сплачені за
квартиру кошти не повернув. Тому
позивач просить суд стягнути з
відповідача грошові кошти в сумі 50 546
грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, по підставам вказаним в
позовній заяві. Просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено в судовому засіданні, 23
травня 2012 року позивач передав
відповідачу грошові кошти в сумі 5 000
доларів США як завдаток за квартиру
АДРЕСА_1, що підтверджується розпискою,
що мається в матеріалах справи. Згідно
вказаної розписки відповідач
зобов'язався продати позивачу вказану
квартиру на протязі 2 місяців.

У встановлений строк сторони не уклали
договір купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 570 ЦК
України, завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Внесення завдатку як способу
забезпечення виконання зобов'язання
може мати місце лише в разі наявності
зобов'язання, яке повинно було виникати
на підставі договору.

Оскільки договору, який би за своєю
формою та змістом відповідав вимогам
закону, між сторонами у справі укладено
не було, а вони лише домовилися укласти
такий договір у майбутньому, то
передана однією зі сторін грошова сума
є авансом, який підлягає поверненню

Згідно ст. 571 ЦК України у разі коли
сторони лише домовились укласти
договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються авансом і
повертаються в тому розмірі, в якому
вони надавались.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню і з відповідача
на користь позивача необхідно стягнути
суму авансу в розмірі 50 546 грн., що
станом на 27 березня 2014 року
еквівалентно 5 000 доларам США (за курсом
НБУ 100 доларів США 1 067, 21 грн.).

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми авансу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аванс в розмірі 50 546 грн. на судові
витрати в розмірі 505, 46 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О.Демидова