Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/381/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Капустинської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі матеріали
заяви комунального підприємства
«Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 9» Житомирської міської ради до
ОСОБА_1 про видачу судового наказу за
апеляційною скаргою комунального
підприємства «Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№9» Житомирської міської ради на
ухвалу судді Корольовського районного
суду м. Житомира від 20 січня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

15 січня 2014 року КП «ВЖРЕП №9»
звернулося до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги за період з
01.12.2010 року по 31.12.2013 року у розмірі 2
755,64 грн., а також 315,27 грн. 3 % річних та
інфляційних.

Ухвалою судді Корольовського
районного суду м. Житомира від 20 січня
2014 року у прийняті заяви КП «ВЖРЕП №9»
про видачу судового наказу відмовлено
на підставі п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі КП «ВЖРЕП
№9» просить ухвалу судді від 20 січня 2014
року скасувати та направити справу
до суду першої інстанції для
продовження її розгляду.

На думку апелянта оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Зокрема вказує, що суд не звернув уваги
на доданий до заяви розрахунок, згідно
якого слідує, що ОСОБА_1 оплачував за
комунальні послуги в травні 2013 року.
Тому позовна давність перервалась і
повинна обраховуватися заново.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України -
судовий наказ може бути видано,
зокрема: у разі якщо заявлено вимогу
про стягнення заборгованості за оплату
житлово - комунальних послуг.

Пунктом 2 частини 3 ст.100 ЦПК України
передбачено, що суддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу у разі якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

У пункті 9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження»
роз'яснено, що наявність спору про
право (пункт 2 частини третьої статті 100
ЦПК), яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, пунктом 13 цієї ж
Постанови від 23 грудня 2011 року №14
роз'яснено - якщо заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається зі змісту заяви про
видачу судового наказу, яка подана
15.01.2014 року, заявник просить стягнути з
боржника заборговану суму коштів за
житлово-комунальні послуги, а також 3 %
річних та інфляційних за період з 01.12.2010
року по 31.12.2013 року. Тобто за період поза
межами строку позовної давності
(ст.ст.256, 257 ЦК України).

Крім того, матеріали справи
свідчать, що заявником відповідних
договорів про надання
житлово-комунальних послуг, інших
письмових доказів, що підтверджують
фактичне надання та отримання таких
послуг, а також документів, що вказують
на правильність і безспірність
розрахунків, застосування тарифів на
відповідні послуги суду не надано (а.с.
1-2).

Враховуючи наведене та те, що питання
щодо наслідків застосування позовної
давності, перебігу чи переривання
позовної давності може бути вирішено
лише в межах позовного провадження за
заявою зацікавленої сторони, і не може
вирішуватися самостійно судом в межах
наказного провадження, то суддя із
заяви і поданих документів вбачаючи
спір про право обґрунтовано відмовив
заявнику у прийнятті заяви про видачу
судового наказу відповідно до п.2 ч.3
ст.100 ЦПК України.

Відмова у прийнятті заяви про видачу
судового наказу згідно до ч.2 ст.101 ЦПК
України не є перешкодою для заявника
звернутися до суду з такими самими
вимогами у позовному провадженні.

Доводи апеляційної скарги висновків
судді не спростовують. Ухвала
постановлена з дотриманням норм
процесуального законодавства, підстав
для її скасування в ході апеляційного
розгляду не встановлено.

Відтак, відповідно до п.1 ч.1.ст.312 ЦПК
України апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а оскаржувана ухвала
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів апеляційного
суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№9» Житомирської міської ради
відхилити.

Ухвалу судді Корольовського районного
суду м. Житомира від 20 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді