КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/3373/14-ц
Провадження № 2/552/1377/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
державної міграційної служби України в
Полтавській області, Управління майном
комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради про визнання факту
реєстрації на законних підставах за
місцем проживання у гуртожитку та
фактичного проживання у ньому,-

В С Т А Н О В И В :

03 червня 2014 року до суду звернулася
ОСОБА_1 з позовом до Управління
державної міграційної служби України в
Полтавській області, Управління майном
комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради про визнання факту
реєстрації на законних підставах за
місцем проживання у гуртожитку та
фактичного проживання у ньому,
мотивуючи його тим, що з липня 1998 року
по березень 2000 року, вона працювала
секретарем-референтом Управління
капітального будівництва Полтавської
обласної державної адміністрації.
03.11.1999 року їй було надано для
проживання кімнату АДРЕСА_1 в м.Полтаві.
Підставою для вселення в кімнату №
НОМЕР_1 за вищевказаною адресою та
постійного користування нею став
спеціальний ордер № 410 від 10.01.2000 року.
04.02.2000 року відділом ГІРФО Київського
РВ ПМУ УМВС України в Полтавській
області ОСОБА_1 була зареєстрована в
даній кімнаті гуртожитку, в якій
постійно проживає з січня 2000 року та
добросовісно сплачує за користування
кімнатою. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_1
народилася донька ОСОБА_2, яка постійно
проживає з нею в кімнаті АДРЕСА_1 в
м.Полтаві. 05.05.2011 року рішенням
Київського районного суду м.Полтави
встановлено право ОСОБА_1 та її
малолітньої доньки на користування
житловою кімнатою АДРЕСА_1 в м.Полтаві.
Для надання їй права на приватизацію
житлових приміщень в гуртожитку
необхідне підтвердження тривалості,
більше п"яти років проживання у ньому.
Просила суд визнати факт реєстрації на
законних підставах за місцем
проживання у гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_1 та фактичного проживання у
ньому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04 лютого 2000
року та малолітньої доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з 24.11.2009 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її адвокат ОСОБА_3 позов підтримали.
Просили суд задовольнити позов в
повному обсязі.

УДМС України в Полтавській
області свого представника в судове
засідання не направило, хоча про час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, попередньо надали
заяву про розгляд справи за
відсутності їх представника, при
винесенні рішення покладаються на
розсуд суду (а.с.61).

Управління майном комунальної
власності міста виконавчого комітету
Полтавської міської ради та
Територіальна громада в особі
виконавчого комітету Полтавської
міської ради в судове засідання своїх
представників не направили, хоча про
час та місце розгляду справи були
повідомлені, заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи чи розгляд
справи за їх відсутності на адресу суду
не надходило.

Суд вважає можливим слухати справу у
відсутності осіб, що не з'явилися в
судове засідання.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1,
адвоката ОСОБА_3, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що гуртожиток по
АДРЕСА_1 в м.Полтава належав ВАТ
«Полтавахіммаш».

За клопотанням адміністрації
Управління капітального будівництва
Полтавської ОДА на імя президента ВАТ
"Полтавахіммаш" № 1/05-1/698 від 03.11.1999 року
ОСОБА_1 було надано для проживання
кімнату АДРЕСА_1

Підставою для вселення в кімнату
АДРЕСА_1 став спеціальний ордер №410 від
10.01.2000 року виданий на імя ОСОБА_1
(а.с.13).

З 04.02.2000 року відділом ГІРФО Київського
РВ ПМУ УМВС України в Полтавській
області ОСОБА_1 була зареєстрована за
вищевказаною адресою, але без
зазначення кімнати, про що в матеріалах
справи мається паспорт позивача серії
НОМЕР_2 виданий 08.12.1999 року з відміткою
про реєстрацію (а.с.8-9).

З січня 2000 року ОСОБА_1 проживачає в
кімнаті АДРЕСА_1 та добросовісно
сплачує за користування саме цією
кімнатою, про що в матеріалах справи
маються квитанції про квартплату за
кімнату НОМЕР_3 (а.с.20-31).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в позивачки
народилася донька ОСОБА_2, яка постійно
проживає з нею за вищевказаною адресою.

Рішенням Полтавської міської ради від
28.09.2010 року "Про прийняття до
комунальної власності міста
гуртожитку по АДРЕСА_1 від ВАТ
"Полтавахіммаш" даний гуртожиток був
прийнятий до комунальної власності
територтіальної громади м.Полтави
(а.с.43).

Рішенням Київського районного суду
м.Полтави від 05.05.2011 року, за ОСОБА_1 та
її малолітньою донькою ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано право
користування жилим приміщенням в
кімнаті НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 в м.Полтаві
(а.с.17-18). На підставі даного рішення
сектором ГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС
України в Полтавській області 10.06.2011
року було проведено перереєстрацію
постійного місця проживання ОСОБА_1 із
вказівкою, що позивач проживала в
гуртожитку з 2000 року та із зазначенням
в спеціальній відмітці про реєстрацію
за місцем проживання номеру кімнати
НОМЕР_1.

Відповідно до Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
№22096254 від 24.05.2014 року, Інформації з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно №22096339 від 24.05.2014 року, Витягу
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно № 22096936 від 24.05.2014 року та
Інформації з Реєстру прав власності на
нерухоме майно №22097018 від 24.05.2014 року
наданих Реєстраційною службою
Полтавського МУЮ, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
та її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
ніякого іншого житла на праві
власності не мають (а.с.38-44).

Стаття 33 Конституції України гарантує
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України свободу
пересування, вільний вибір місця
проживання.

Частиною 1 статті 29 ЦК України
встановлено, що місцем проживання
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасова.

Частиною 1 статті 310 ЦК України
визначено, що фізична особа має право
на місце проживання.

Враховуючи вищевикладене, встановлені
по справі обставини, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.33 Конституції України,
ст.ст.29, 310 ЦК України, ст.ст.4-14, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати факт реєстрації на законних
підставах за місцем проживання у
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та
фактичного проживання у ньому ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04 лютого 2000 року та
малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
з 24.11.2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий

Т.В.Турченко