ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Граніт К»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Південбуд», ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» на рішення
апеляційного суду Одеської області від
27 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 12 вересня 2007 року
між банком і ТОВ «Граніт К» було
укладено кредитний договір, відповідно
до якого позичальник отримав кредит у
розмірі 1 млн. дол. США зі сплатою
11% річних з кінцевим терміном
повернення 11 вересня 2009 року. На
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між
ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Граніт К» 24
вересня 2007 року був укладений
іпотечний договір, відповідно до якого
останній передав в іпотеку банку
нерухоме майно, адміністративну
будівлю виробничої бази, загальною
площею 656,4 кв.м, а також земельну
ділянку, загальною площею 1,5000 га, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Також
наданий ТОВ «Граніт К» кредит
забезпечений порукою ТОВ «Південбуд»,
про що 12 вересня 2007 року було
укладено договір поруки. Наданий ТОВ
«Граніт К» кредит, також забезпечений
порукою ОСОБА_3, про що 12 вересня 2007 року
було укладено договір поруки.
Відповідачі свої зобов'язання належним
чином не виконували, унаслідок чого
станом на 15 квітня 2009 року утворилась
заборгованість за договором кредиту. З
урахуванням викладеного позивач
просив суд стягнути солідарно на його
користь з ТОВ «Південбуд»
та ОСОБА_3 заборгованість за договором
кредиту в розмірі
6 266 540 грн. 06 коп.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області
від 16 березня 2012 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ТОВ
«Південбуд» та ОСОБА_3 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 6 266 540
грн. 06 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 27 березня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано в
частині солідарного стягнення з
ТОВ «Південбуд» та ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 6 266 540 грн. 06 коп. та в частині
солідарного стягнення судових витрат у
розмірі 1 730 грн. та в цій частині
ухвалено нове рішення. У позові ПАТ
«УкрСиббанк» про стягнення з ТОВ
«Південбуд» заборгованості за
договором кредиту у розмірі 6 266 540 грн. 06
коп. та судових витрат у розмірі 1 730 грн.
відмовлено. У решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк»
просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині відмови в
задоволенні позову до
ТОВ «Південбуд», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та в цій частині
залишити рішення суду першої інстанції
залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив із того, що у банка
виникло право звернення з вимогою про
стягнення солідарно з відповідачів як
з поручителів заборгованості в зв'язку
із невиконанням взятих за договорами
поруки зобов'язань та відповідачі
повинні солідарно відповідати за
зобов'язаннями позичальника.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення боргу з поручителя ТОВ
«Південбуд» та ухвалюючи в цій частині
нове рішення про відмову в позові,
виходив із того, що додатковою угодою
до кредитного договору було збільшено
розмір відсоткової ставки, тобто було
збільшено обсяг відповідальності
поручителя без його згоди, що є
підставою для припинення поруки.

Проте повністю з такими висновками
апеляційного суду у повній мірі
погодитись не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя.

Судом установлено, що 12 вересня 2007 року
між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Граніт К»
було укладено договір кредиту,
відповідно до якого ТОВ «Граніт
К» отримав кредит у розмірі 1 млн. дол.
США зі сплатою 11% річних з
кінцевим строком повернення до 11
вересня 2009 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ «Грант К» за кредитним договором 24
вересня 2007 року було укладений
іпотечний договір, відповідно до якого
ТОВ «Граніт К» передав в іпотеку
нерухоме майно, адміністративну
будівлю виробничої бази, загальною
площею, загальною площею 656,4 кв.м., а
також земельну ділянку, загальною
площею 1,5000 га, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

На забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ «Граніт К» за кредитним договором
від 12 вересня 2007 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 12 вересня 2007 року було укладено
договір поруки.

У забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ «Граніт К» за кредитним договором
від 12 вересня 2007 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ
«Південбуд» був укладений договір
поруки.

Згідно із п. 1.3 договору поруки від 12
вересня 2007 року поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, за всіма зобов'язаннями
останнього за основним договором,
включаючи повернення основної суми
боргу (у тому числі суми кредиту,
регресу), сплату процентів, комісій,
відшкодування можливих збитків, сплату
пені та інших штрафних санкцій,
передбачених умовами основного
договору.

Додатковою угодою від 1 жовтня 2008 року,
укладеного між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Граніт К», внесено
зміни до кредитного договору, а саме в
частині збільшення відсоткової ставки
за користування кредитом з 11% до 15%
річних та внесені зміни до п. 1.3.1, 1.3.2, 7.1
договору кредиту (т. 2 а.с. 13).

З тексту цієї додаткової угоди
вбачається, що вона підписана між
банком та ОСОБА_3 як директором
позичальника - ТОВ «Граніт».

Директор ТОВ «Граніт К» був ОСОБА_3,
який, як убачається з матеріалів справи
(т. 1 а.с. 173-174), входив до складу
учасників ТОВ
«Південбуд», та якому належала частка
70% у статутному фонді ТОВ
«Південбуд», який виступав поручителем
позичальника ТОВ
«Граніт К».

Відповідно до п. 3.1. статуту ТОВ
«Південбуд» мають право брати участь в
управлінні справами товариства,
визначеному даним статутом і договором
товариства, а п. 10.11.3 цього статуту
передбачено, що договори та угоди на
суму вище 10 тис. грн. укладаються та
підписуються учасником, який володіє
біль як 50% статутного фонду товариства
(т. 1 а.с. 127-138).

Апеляційний суд, відмовляючи в позові в
частині стягнення боргу з поручителя
ТОВ «Південбуд» у порушення вимог ст.
ст. 212-214, 316 ЦПК України, не взяв до уваги,
що додаткову угоду до кредитного
договору підписали ті самі особи, які
підписували поруку, що свідчить про
обізнаність та інформованість ТОВ
«Південбуд» про укладення додаткової
угоди до кредитного договору.

Таким чином, висновки апеляційного
суду про те, що ТОВ «Південбуд не був
повідомлений про зміну зобов'язання та
не надавав свою згоду на таку зміну є
передчасними, та потребують
додаткового дослідження на предмет
згоди на підвищення процентної угоди.

Така правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
26 березня 2014 року № 6-11цс14, яка згідно зі
ст. 360-7 є обов'язковою для судів.

За таких обставин рішення апеляційного
суду в частині позову
ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Півленбуд»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором не відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою
для його скасування в цій частині з
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Судові рішення в частині позову ПАТ
«УкрСиббанк» до ТОВ «Граніт К», ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором до суду касаційної
інстанції не оскаржені та предметом
перегляду не були (ст. 335 ЦПК
України).

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 27 березня 2014 року в частині
позову публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Південбуд», про стягнення
заборгованості за кредитним договором
скасувати, справу у цій частині
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько С.Ф. Хопта М.Є. Червинська В.А.
Черненко