У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2014 року
м. Бар

Барський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого, судді Хитрука
В.М.

при секретарі Грабчак І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
постанову старшого державного
виконавця ВДВС Барського районного
управління юстиції Вінницької області
Мельника Дмитра Сергійовича про
звернення стягнення на заробітну
плату, -

ВСТАНОВИВ:

В скарзі до суду ОСОБА_1
зазначив, що згідно рішення Барського
районного суду від 01.08.2008 року він
зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частина його
заробітку але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку.

Скаржник добровільно надавав
допомогу по утриманню дитини, тому
ОСОБА_3 не подавала виконавчий лист до
державної виконавчої служби для
примусового стягнення аліментів.

Отримавши 06.09.2013 року дублікат
виконавчого листа ОСОБА_3 звернулася
відділу ДВС Барського районного
управління юстиції Вінницької області
для примусового стягнення аліментів.

Скаржник отримав постанову
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження від 17.10.13р. та
погодився сплачувати аліменти на
утримання дитини в розмірі визначеному
виконавчим листом.

Однак, 29.11.13р. скаржник,
перебуваючи на роботі в ТОВ "Краєвиди
Поділля", дізнався про постанову
державного виконавця від 31.10.2013 року,
якою звернуто стягнення на його
заробітну плату та зобов'язано
проводити щомісячне утримання із
заробітної плати в розмірі 50% до
погашення заборгованості по аліментах,
яка складає 19025,25 грн.

Про нарахування та розмір суми
заборгованості скаржник повідомлений
не був, з розрахунком не погоджується,
вважає постанову державного виконавця
такою, що порушує його права та законні
інтереси.

ОСОБА_1 просив суд скасувати
поставу старшого державного виконавця
ВДВС Барського районного управління
юстиції Вінницької області Мельника
Дмитра Сергійовича від 31.10.2013 року про
звернення стягнення на заробітну
плату.

У судовому засіданні
скаржник ОСОБА_1 та його представник
адвокат ОСОБА_5 вимоги скарги
підтримали повністю та наполягали на
їх задоволенні.

Старший державний виконавець
Відділу Державної виконавчої служби
Барського районного управління
юстиції Вінницької області Мельник
Дмитро Сергійович вимоги скарги не
визнав, заперечував проти їх
задоволення, пояснивши суду, що при
винесенні оскаржуваної постанови він
діяв відповідно до вимог чинного
законодавства. Заборгованість
нарахована відповідно до вимог Закону
України "Про виконавче провадження" та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень. Надсилання копії
постанови про звернення стягнення на
заробітну плату боржнику не
передбачено законодавством. ОСОБА_1
було направлено виклик в якому
зазначено суму заборгованості.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 у
судовому засіданні заперечувала проти
вимог скаржника.

Свідок ОСОБА_7 у судовому
засіданні пояснила, що вона є матір'ю
скаржника. ОСОБА_1 зареєстрований та
проживає у її квартирі за адресою:
АДРЕСА_1. За вказаною адресою будь-яких
документів з ДВС Барського РУЮ не
надходило.

Суд, заслухавши пояснення
скаржника, представника скаржника,
державного виконавця зацікавлену
особу та свідка, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази, вважає, що
вимоги скаржника слід задовольнити
повністю. До такого висновку суд дійшов
з наступного.

Так, скаржник ОСОБА_1, згідно
рішення Барського районного суду від
01.08.2008 року, зобов'язаний сплачувати
аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частина його заробітку але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку.

06.09.2013 року ОСОБА_3 отримала в
Барському районному суді дублікат
виконавчого листа про стягнення з
ОСОБА_1 аліментів на її користь на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частина його заробітку але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку.

Із вказаним дублікатом
виконавчого листа ОСОБА_3 звернулася
відділу ДВС Барського районного
управління юстиції Вінницької області
для примусового стягнення аліментів.

Поставною державного виконавця
від 17.10.2013р. було відкрито виконавче
провадження та надіслано її копію
сторонам виконавчого провадження.

У вказаній постанові про суму
заборгованості зазначено не було.

ОСОБА_1 отримав копію постанови
про відкриття виконавчого провадження
та погодився сплачувати аліменти на
утримання дитини в розмірі визначеному
виконавчим листом.

Інших документів від державного
виконавця скаржник не отримував, що
підтвердила у судовому засіданні
свідок ОСОБА_7

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Барського районного
управління юстиції Вінницької області
Мельника Дмитра Сергійовича від 31.10.2013
року звернуто стягнення на заробітну
плату ОСОБА_1 та зобов'язано
бухгалтерію господарства ТОВ "Краєвиди
Поділля" проводити щомісячне утримання
із заробітної плати скаржника в
розмірі 50% від його заробітної плати до
погашення заборгованості по аліментах,
яка складає 19025,25 грн.

Про постанову скаржник дізнався
29.11.13 р. перебуваючи на роботі в ТОВ
"Краєвиди Поділля".

Згідно ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 194 СК України
Аліменти можуть бути стягнуті за
виконавчим листом за минулий час, але
не більш як за три роки, що передували
пред'явленню виконавчого листа до
виконання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 74
Закону України "Про виконавче
провадження" розмір заборгованості із
сплати аліментів визначається
державним виконавцем за місцем
виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України.

Згідно ст. 195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не проводилося їх
стягнення. Якщо платник аліментів не
працював на час виникнення
заборгованості, але працює на час
визначення її розміру, заборгованість
визначається із заробітку (доходу),
який він одержує.

В порушення вимоги вказаної
статті державний виконавець
встановивши, що ОСОБА_1 працює в ТОВ
"Краєвиди Поділля" та отримує заробітну
плату, провів розрахунок
заборгованості виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості, тобто застосував ч. 3 ст. 195
СК України, яка стосується непрацюючих
платників аліментів.

Тобто, зобов'язання бухгалтерії
господарства ТОВ "Краєвиди Поділля"
проводити щомісячне утримання із
заробітної плати скаржника в розмірі 50%
від його заробітної плати до погашення
заборгованості по аліментах, яка
складає 19025,25 грн. є неправомірним у
зв'язку з невірним визначенням суми
заборгованості.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 74
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
обчислює розмір заборгованості із
сплати аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику.

Відповідно до вимог ст. 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
копії постанов державного виконавця
та інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом
з повідомленням про вручення.

З оглянутих в судовому засіданні
матеріалів виконавчого провадження №
1024/2 від 17.10.2013 року вбачається, що
державний виконавець склав розрахунок
заборгованості ОСОБА_1 31.10.2013 року.
Повідомлення про розрахунок
заборгованості стягувачу і боржнику, а
також підтверджуючі їх надсилання
сторонам документи, в матеріалах
виконавчого провадження відсутні.

Неповідомлення державним
виконавцем боржника про розрахунок
заборгованості призвело до
неможливості скористатися
передбаченими ст. 12 Закону України "Про
виконавче провадження" правами, знати
розмір заборгованості та самостійно
добровільно її сплатити та виконати
рішення.

Суд вважає можливим поновлення
прав скаржника шляхом скасування
оскаржуваної постанови, що передбачено
ст. 387 ЦПК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України та ст.
ст. 194, 195 СК України, ст.ст. 6, 74, 12, 31
Закону України "Про виконавче
провадження", суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 визнати
обґрунтованою та задовольнити
повністю.

Визнати постанову старшого
державного виконавця Відділу ДВС
Барського районного управління
юстиції Вінницької області Мельника
Дмитра Сергійовича від 31.10.2013 року про
звернення стягнення на заробітну плату
ОСОБА_1 та зобов'язання бухгалтерії
господарства ТОВ "Краєвиди Поділля"
проводити щомісячне утримання із
заробітної плати скаржника в розмірі 50%
від його заробітної плати до погашення
заборгованості по аліментах, яка
складає 19025,25 грн. - неправомірною.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Відділу ДВС
Барського районного управління
юстиції Вінницької області Мельника
Дмитра Сергійовича від 31.10.2013 року про
звернення стягнення на заробітну плату
ОСОБА_1 та зобов'язання бухгалтерії
господарства ТОВ "Краєвиди Поділля"
проводити щомісячне утримання із
заробітної плати скаржника в розмірі 50%
від його заробітної плати до погашення
заборгованості по аліментах, яка
складає 19025,25 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Вінницької області
через Барський районний суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: