Справа № 363/387/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2014 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі:

головуючого - судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгороді
подання державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2014 року державний виконавець
відділу Державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 до повного
виконання зобов'язань, пов'язаних з
виконанням рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 22
грудня 2011 року.

Подання обґрунтовано тим, що на
виконанні у відділі Державної
виконавчої служби у Вишгородському
районні знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа від 27 березня 2012 року
№ 2-879/2011 Вишгородського районного суду
Київської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 1 663 841 грн. 73 коп. та судових
витрат у розмірі 1 820 грн.

У зв'язку з встановленими строками
розгляду подання передбачених статтею
377-1 ЦПК України, подання розглядається
негайно без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі Державної виконавчої служби у
Вишгородському районні знаходиться
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа від 27
березня 2012 року № 2-879/2011 Вишгородського
районного суду Київської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Надра» заборгованості за кредитним
договором у розмірі 1 663 841 грн. 73 коп. та
судових витрат у розмірі 1 820 грн.

3 січня 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та надано
боржнику строк для добровільного
виконання рішення суду до 9 січня 2013
року.

Однак, боржником не вчинено жодних дій,
спрямованих на виконання рішення суду.
В добровільному порядку ОСОБА_1 рішення
суду не виконала.

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті
11 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до статті 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1,
частини 2 статті 6 Закону України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України», громадянинові який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань. При цьому паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем 12 липня 2013 року
відкрито виконавче провадження по
виконанню зазначеної вимоги та
встановлено боржнику строк для
добровільного його виконання.

Доказів, які б давали підстави вважати,
що боржник може виїхати за кордон на
постійне місце проживання не виконавши
зобов'язань та доказів, які б свідчили,
що ОСОБА_1 ухиляється від виконання
судового рішення - виконавцем суду не
надано.

Відповідно до вимог частини 1 статті 377-1
ЦПК України, Питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у
задоволенні даного подання слід
відмовити за відсутністю для цього
законних підстав.

На підставі викладеного та керуючись
статті 6 Закону України «Про порядок
виїзду і в їзду в Україну громадян
України», статтями 210, 377-1 ЦПК України,
суд,

УХВАЛИВ:

у задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя