Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/492/14-ц

Провадження № 2/116/608/14

19.02.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим

у складі:

головуючого судді Томащака А.С.

при секретарі Рігвава Б.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Гвардійської селищної ради
Сімферопольського району про
визначення часток у спільній сумісній
власності на земельну ділянку,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визначення часток у спільній сумісній
власності на земельну ділянку площею
0,1000га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, а саме, що співвласникам
зазначеної земельної ділянки остання
належить в рівних частках по 12 частці,
мотивуючі свої вимоги тим, що він є
спадкоємцем за заповітом після смерті
матері ОСОБА_2, звернувшись в
нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини, отримав відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, оскільки державний акт на
дану земельну ділянку видано без
визначення часток в праві спільної
власності, в зв'язку з чим він вимушений
звернутися до суду.

В судове засідання позивач не з'явився,
надавши заяву з проханням розглянути
справу у його відсутності, заявлені
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надавши письмову
заяву про розгляд справи у його
відсутності, проти задоволення
заявлених позовних вимог не
заперечував.

Дослідивши докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до державного акту про
право власності на земельну ділянку
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками
земельної ділянки площею 0,1000га., що
розташована в АДРЕСА_1.

Оскільки в державному акті про право
власності на земельну ділянку виданому
на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визначені їх
долі, позивач позбавлений отримати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_2, що
підтверджується постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Стаття 86 ЗК України визначає, що
земельна ділянка може знаходитись у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності (спільна часткова власність)
або без визначення часток учасників
спільної власності (спільна сумісна
власність).

Статтею 89 ЗК України передбачено, що
поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не
передбачено законом або не
встановлено судом.

Отже оскільки в державному акті про
право власності на земельну ділянку
виданому на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
визначені їх частки, тому вони є
рівними по 12 частці.

Таким чином предметом спадщини після
смерті ОСОБА_2 є 12 частка земельної
ділянки площею 0,1000га., що розташована в
АДРЕСА_1.

На підставі ст. ст. 368, 370-372 ЦК
України, ст.. 86, 89 ЗК України, керуючись
ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Гвардійської селищної
ради Сімферопольського району про
визначення часток у спільній сумісній
власності на земельну ділянку -
задовольнити.

Визнати, що земельна ділянка площею
0,1000га., що розташована в АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на підставі державного акту про
право власності на земельну ділянку в
рівних частках по 12 частці.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд АР Крим через
Сімферопольський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, що не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.С. Томащак