УХВАЛА

судового засідання

15 липня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Шеремета Г. І.

при секретарі Козак О.

за участю представника заявника

представника Личаківського відділу
ДВС

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Львові скаргу
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Личаківського відділу ДВС ЛМУЮ, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду
із скаргою, яку уточнив в процесі її
розгляду, просить зобов»язати
державного виконавця скасувати
постанову про накладення арешту на
майно боржника від 26.03.2014 року в частині
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
зобов»язати державного виконавця
зняти арешт із спірної квартири.

В судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримав, суду
пояснив, що 26.03.2104 року держаним
виконавцем Личаківського відділу ДВС
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження згідно якої накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1 в межах
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_2, ОСОБА_1 солідарно на користь
ПАТ «БМ Банку» 245863,88 грн. Винесену
постанову вважає незаконною, оскільки
вище вказана квартира, на яку державним
виконавцем накладено арешт передана в
іпотеку ПАТ «ПУМБ», відомості про
передачу квартири в іпотеку внесені у
Державний реєстр іпотек та Єдиний
реєстр заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна. Накладення арешту на
спірну квартиру перешкоджає заявнику
поза судом врегулювати відносини з
іпотекодержателем.

Представник Личаківського відділу ДВС
ЛМУЮ в судовому засіданні проти скарги
заперечив, пояснив, що на виконанні у
Личаківському відділі ДВС перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 солідарно на
користь ПАТ «БМ Банку» 245863,88 грн.
Постановою від 26.03.2014 року накладено
арешт на все майно боржника ОСОБА_1 та
оголошено заборону на його відчуження,
в тому числі на квартиру АДРЕСА_1.
Оскаржувана постанова відповідає
вимогам закон, винесена державним
виконавцем в межах його повноважень.
Крім цього на момент винесення
оскаржуваної постанови у державного
виконавця була відсутня інформація про
наявність іпотечних обтяжень окремого
майна.

Суд, оглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, приходить до висновку, що в
задоволенні скарги слід відмовити
виходячи з наступного.

14.03.2014 року Личаківським районним судом
м. Львова видано виконавчий лист про
стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на
користь ПАТ «БМ банк» 30759,90 дол. США, що
становить еквівалент 245863,88 грн. боргу
за кредитним договором від 29.09.2008 року.

В ході виконання рішення суду 26.03.2014
року державним виконавцем
Личаківського відділу ДВС винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
згідно якої накладено арешт на все
майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в
межах суми стягнення та встановлено
заборону та його відчуження.

На виконання постанови державного
виконавця від 26.03.2014 року накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Накладення арешту на спірну квартиру
заявник вважає незаконним, оскільки
вище вказана квартира перебуває в
іпотеці ПАТ «ПУМБ».

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що державний
виконавець зобов»язаний вживати
передбачених законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 57 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено право
державного виконавця накладати арешт
на майно боржника для забезпечення
реального виконання рішення.

Враховуючи наведене вище, суд
приходить до висновку, що винесена
державним виконавцем постанова про
накладення арешту на майно боржника
відповідає вимогам закону, винесена
межах наданих державному виконавцеві
повноважень по виконанню рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7.02.2014 року №6 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» вимоги інших осіб щодо
належності їм, а не боржникові майна, на
яке накладено арешт, вирішуються
шляхом пред'явлення ними відповідно до
правил судової юрисдикції позову до
боржника та особи, в інтересах якої
накладено арешт, про визнання права
власності на це майно і зняття з нього
арешту. У такому ж порядку
розглядаються вимоги осіб, які не є
власниками майна, але володіють ним на
законних підставах. Орган державної
виконавчої служби у відповідних
випадках може бути залученим судом до
участі у справі як третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору.

Тому вирішення поставлених у скарзі
питань повинно вирішуватися в порядку,
що зазначений вище.

Керуючись ст. ст.383, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
дії державного виконавця
Личаківського відділу ДВС ЛМУЮ -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя:
Шеремета Г. І.