Справа № 539/26/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Волювача О. В.

при секретарі - Джадан І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м Лубни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області, територіальної громади в
особі виконавчого комітету Лубенської
міської ради про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області, територіальної громади в
особі виконавчого комітету Лубенської
міської ради про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування.

В позові вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер її чоловік ОСОБА_3. Після
його смерті відкрилась спадщина, до
складу якої входить приватизована
земельна ділянка, площею 0, 0576 га, що
розташована по АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд і
належала останньому на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю, серії ПЛ № 029896,
виданого 04.08.2004 року Лубенським міським
відділом земельних ресурсів,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів за № 6139.

08.07.2009 року ОСОБА_3 склав заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Лубенської державної
нотаріальної контори, згідно якого на
випадок своєї смерті усе належне йому
майно заповідав доньці ОСОБА_4.

19.09.2013 року ОСОБА_4 у Другій
Лубенській нотаріальній конторі
склала заяву про відмову від спадщини
як спадкоємець за заповітом та
спадкоємець першої черги за законом.

На підставі заяви позивачки Другою
Лубенською державною нотаріальною
конторою було заведено спадкову справу
№ 361/2013. Діти позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_6
заяв про прийняття спадщини до
нотаріуса не подавали, а тому позивачка
є єдиним спадкоємцем на спадщину за
законом.

Позивачка звернувся до Другої
Лубенської нотаріальної контори з
метою отримати свідоцтво про спадщину,
однак 24.12.2013 року постановою нотаріуса
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину з тих підстав, що
Державний акт про право приватної
власності на землю на ім'я її чоловіка
не має кадастрового номера.

Позивачка прохає визнати за нею
право власності на вищевказану
земельну ділянку в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка
позов підтримує, прохає суд його
задовольнити.

Відповідач - управління
Держземагенства у Лубенському районі
Полтавської області, надіслало суду
лист з проханням розглянути справу без
участі свого представника, при
вирішенні позову покладається на думку
суду.

Відповідач Лубенська міська
рада про час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином. Надала
суду письмову заяву, в якій прохає
справу розглянути без участі її
представника, проти позову не
заперечує.

Третя особа - Друга Лубенська
нотаріальна контора про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Надіслала суду листа, згідно
якого прохає розглянути справу без
участі свого представника, проти
позову не заперечує, під час вирішення
справи покладається на думку суду.

Третя особа - ОСОБА_4 про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням. В судовому
засіданні пояснила, що дійсно на її ім'я
батьком було складено заповіт на усе
належне йому майно, однак вона в
установленому законом порядку від
спадкування відмовилася, про що подала
заяву нотаріусу.

Треті особи - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується поштовими
повідомленнями. В судовому засіданні
проти позову не заперечують, з
позовними вимогами погоджуються.

Дослідивши матеріали справи та
надані докази, заслухавши позивачку та
думку третіх осіб, суд приходить до
переконання, що заява підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Частина 1 статті 1268 ЦК України
встановлює, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкоємцем,
має подати до нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Згідно пункту г) ч.1 ст.81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної
реєстрації.

Згідно ст.125 ЗК України зі змінами
станом на 20.11.2012 року право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» кадастровий номер
земельної ділянки - індивідуальна, що
не повторюється на всій території
України, послідовність цифр та знаків,
яка присвоюється земельній ділянці
під час її державної реєстрації і
зберігається за нею протягом усього
часу існування

Згідно ч.9 ст.24 ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» При здійсненні
державної реєстрації земельної
ділянки їй присвоюється кадастровий
номер.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та
перехідних положень ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно ч.ч.3, 4 ст.3 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.
Права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
чоловік позивачки - ОСОБА_3. /а.с. 8/. Факт
родинних відносин між ними
підтверджується свідоцтвом про
одруження. /а.с. 7/ Після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина на земельну
ділянку, площею 0, 0576 га, що розташована
по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд і належала
останньому на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю,
серії ПЛ № 029896, виданого 04.08.2004 року
Лубенським міським відділом земельних
ресурсів, зареєстрований в Книзі
записів державних актів за № 6139./а.с.13/.

08.07.2009 року ОСОБА_3 склав заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Лубенської державної
нотаріальної контори, згідно якого усе
належне йому майно заповідав доньці
ОСОБА_4./а.с.9/.

19.09.2013 року донька ОСОБА_3 ОСОБА_4 від
спадщини відмовилася, про що подала
заяву нотаріусу./а.с.10/.

Діти ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що є у
справі третіми особами від спадкування
майна після смерті батька
відмовлюються.

Позивачка є єдиною спадкоємицею на
майно після смерті чоловіка та за її
заявою державним нотаріусом було
заведено спадкову справу.

Однак, постановою державного
нотаріуса Другої Лубенської
нотаріальної контори від 24.12.2013 року їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на земельну ділянку, з
тих підстав, що в Державному земельному
кадастрі відсутні відомості про
вказану земельну ділянку./а.с.6/.

Таким чином, оформити спадщину на
вказане спадкове майно неможливо через
відсутність необхідних відомостей в
Державному земельному кадастрі.
Враховуючи, що заперечень проти позову
не надійшло, визнання права власності
на земельну ділянку за позивачкою в
порядку спадкування відповідає
положенням чинного законодавства
України, заявлені вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.1, 24, п.2 розділу VII
ЗУ «Про Державний земельний кадастр»,
ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», ст.ст.81, 125 ЗК України, ст.ст.
1225, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 5-11, 213-214, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
законом на спадщину, що відкрилась
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, і
складається з земельної ділянки площею
0, 0576 га, що розташована по АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд і
належала останньому на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю, серії ПЛ № 029896,
виданого 04.08.2004 року Лубенським міським
відділом земельних ресурсів,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів за № 6139.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Волювач О. В.