ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/2200/14-ц
Провадження №2/636/1233/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2014 року Чугуївський міський суд
Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуменного
З.І.,

за участю секретаря судового засідання
Карауловій О.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Чугуєві
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

12 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
коштів в сумі 50000 грн. боргу отриманих у
позику та судового збору.

В позовній заяві позивач вказав, що
13.05.2014 року відповідач отримав від
нього кошти у сумі 50000 грн. у борг з
умовою повернення їх до 18.05.2014 року, про
що був укладений договір позики,
посвідчений приватним нотаріусом
Чугуївського районного нотаріального
округу. Однак, у встановлений договором
строк відповідач кошти не повернув і на
численні вимоги про повернення коштів
відмовляється виконувати свої
зобов'язання, у зв'язку з чим він
вимушений звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином та
своєчасно, надав суду письмову заяву
про розгляд справи за його відсутністю
та підтримання позовних вимог (а.с. 13).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином, причин неявки суду не
представив, надав суду заяву, в якій
позовні вимоги визнав та просив
розглядати справу за його відсутністю
(а.с. 14).

Суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутність сторін за
доказами, що містяться в матеріалах
справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Перевіривши письмові докази, що
містяться в матеріалах справи, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача підлягають повному
задоволенню, як такі що знайшли своє
повне підтвердження з наступних
підстав.

13 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був укладений договір позики,
відповідно до якого ОСОБА_1 передав
ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 50000 грн., а
ОСОБА_2 зобов'язався повернути таку ж
суму коштів без сплати процентів за
користування коштів у строк до 18.05.2014
року, який посвідчений приватним
нотаріусом Чугуївського районного
нотаріального округу та зареєстровано
в реєстрі за № 849 (а.с. 4).

Судом встановлено, що між сторонами в
порядку ст. 1046 ЦК України укладено
договір позики і відповідно до вимог
якого одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає
пред'явлення на підтвердження
укладення договору позики та його умов
розписки позичальника або іншого
документа, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної суми
грошей або кількості речей.

Однак у встановлений договором позики
строк відповідач кошти не повернув і на
численні вимоги позивача про
повернення боргу фактично
відмовляється виконувати свої
зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України. Згідно ст. 525 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом. На
підставі ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Отже, грошові кошти в розмірі 50000 грн.
перебувають у відповідача
безпідставно, та повинні бути
повернуті позивачу.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача обґрунтовані, законні,
підлягають задоволенню, оскільки
неповернення відповідачем позики
порушує права позивача.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати по
сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.,
сплачений при пред'явлені позову.

Керуючись ст.ст. 257, 525, 526, 530, 536, 612, 1046-1049
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 130, 174, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с-ще Малинівка,
Чугуївського району, Харківської
області, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, який
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с-ще
Малинівка, Чугуївського району,
Харківської області, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_2, кошти за договором
позики від 13.05.2014 року у сумі 50000 грн. та
судовий збір у сумі 243, 60 грн., а всього
50243 (п'ятдесят тисяч двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Чугуївський міський суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня його проголошення апеляційної
скарги.

Суддя -