Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №282/1662/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів
Матюшенка І.В., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Любарського районного суду
Житомирської області від 16 грудня 2013
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Житомирського орендного
підприємства теплових мереж
«Житомиртеплокомуненерго» про
стягнення середньомісячного заробітку
за час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із даним позовом, в якому просив
суд стягнути із відповідача
середньомісячний заробіток за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення його на роботі.

Позовні вимоги мотивував тим, що
17.01.2012 року його незаконно звільнили з
посади директора Житомирського
орендного підприємства теплових мереж
«Житомиртеплокомуненерго», у зв'язку з
чим він звернувся до суду про визнання
його звільнення незаконним та
поновлення на роботі. Рішенням
апеляційного суду Житомирської
області залишено в силі рішення
Любарського районного суду
Житомирської області про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2. Проте, станом на
08.10.2013 року відповідач судове рішення
не виконав. Виходячи з наведеного,
позивач просив стягнути з
Житомирського орендного підприємства
теплових мереж
«Житомиртеплокомуненерго» середній
заробіток за час вимушеного прогулу
починаючи з дати ухвалення рішення про
його поновлення на роботі, а саме з
07.07.2012 року.

Рішенням Любарського районного
суду Житомирської області від 16 грудня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з даним судовим
рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що рішення
суду є незаконним, необґрунтованим та
таким, що ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначає, що судом не
встановлено усіх обставин, що мають
значення для справи, не досліджено та
не надано належної оцінки доказам у
справі, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.ст. 10,11 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється виключно на засадах
змагальності сторін, при цьому суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 цього
Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Доказування по цивільній справі, як
і судове рішення не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
працював директором Житомирського
орендного підприємства теплових мереж
„Житомиртеплокомуненерго" та був
звільнений у зв'язку із закінченням
строку трудового договору з 17.01.2012 року.

Рішенням Любарського районного
суду Житомирської області від 07 липня
2012 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 03 серпня 2012 року ОСОБА_2
було поновлено на посаді директора
вищезгаданого підприємства та
стягнуто на його користь 84805, 74 грн.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу (а.с. 4-7).

Порядок примусового виконання
таких рішень є невід'ємною складовою
загального судочинства та водночас має
особливості які відносять його до
окремого виду виконавчого провадження.
Так, згідно з ч.1 ст.76 цього Закону,
рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого працівника
виконується негайно. Виконання рішення
вважається закінченим з дня видачі
відповідного наказу або розпорядження
власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом, який
прийняв незаконне рішення про
звільнення або переведення працівника,
після чого державний виконавець
виносить постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_2 на посаді директора
Житомирського орендного підприємства
теплових мереж
„Житомиртеплокомуненерго"
відповідачем було виконано 07 липня 2012
року, що підтверджується наказом №1 по
підприємству від 07.07.2012 року (а.с.8).

Як вбачається з постанови державного
виконавця Богунського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції від 24.07.2012 року про закінчення
виконавчого провадження, ОСОБА_2 був
поновлений на роботі відповідно до
наказу №1 від 07 липня 2012 року, виданого
головою Ради орендарів Житомирського
орендного підприємства теплових мереж
„Житомиртеплокомуненерго"
Кондратюком С.М.. Ухвалою Любарського
районного суду Житомирської області
від 12.12.2012 року дана правова оцінка цій
постанові, вона визнана такою, що
постановлена відповідно до вимог
закону та узгоджується з рішенням суду
(а.с.78-79).

За таких обставин, враховуючи
наведене вище, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції, приймаючи
рішення у справі, обґрунтовано
відмовив у задоволенні заявлених
ОСОБА_2 вимог за їх безпідставністю,
надавши доводам позивача щодо
невиконання судового рішення в частині
поновлення його на посаді директора
Житомирського орендного підприємства
теплових мереж
„Житомиртеплокомуненерго", належну
правову оцінку.

Судом першої інстанції при
розгляді справи, обставини, на які
містяться посилання в апеляційній
скарзі, перевірялись, рішення суду,
прийнятого по суті розглянутого
цивільно-правового спору, не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що підстави для скасування
судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303,304, 307, 308, 313-
315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Любарського районного суду
Житомирської області від 16 грудня 2013
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: