Справа 235/3576/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Філь О.Є.

при секретарі Гужеля А.О.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Красноармійську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтоуправління
«Покровське», третя особа Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську, про відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 23.06.2014 року звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Шахтоуправління
«Покровське», третя особа Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську, про відшкодування
моральної шкоди, пов'язаної з
професійним захворюванням.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що з відповідачем по справі
він перебував у трудових відносинах з
03.01.1992 року по 17.07.2006 року, був
звільнений за власним бажанням.

Відповідно до акту розслідування
хронічного професійного захворювання
за формою П-4 від 19.02.2014 року йому було
встановлено професійне захворювання
пневмоконіоз, антрако-силікатоз,
інтерстиціальна форма, пізно
розвинутий, ускладнена легенева
недостатність першого-другого ступеня.

Згідно висновку МСЕК від 16.04.2014 року
йому було встановлено 40% втрати
працездатності в зв»язку з професійним
захворюванням безстроково.

Внаслідок професійного захворювання,
позивач зазнав моральну шкоду в
зв»язку з душевними та фізичними
стражданнями, зміною укладу життя,
ставлення до нього рідних, а також з
наявністю причинного зв»язку між
шкодою, заподіяною йому та
протиправністю діянь відповідача.
Заподіяну моральну шкоду позивач
оцінює в 50000 грн.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ДП «ВК
«Краснолиманська» в судове засідання
не з»явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав суду заперечення проти позову та
заяву про розгляд справи у відсутність
представника.

Представник третьої особи Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську в судове засідання не
з»явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав суду заяву про розгляд справи у
відсутність представника.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, дослідивши
докази у їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з відповідачем по
справі перебував в трудових відносинах
з 03.01.1992 року по 17.07.2006 року.

Наказом від 17.07.2006 року був звільнений з
роботи за власним бажанням в зв»язку з
виходом на пенсію за віком (а.с. 17-19).

Відповідно до акту розслідування
хронічного професійного захворювання
за формою П-4 від 19.02.2014 року йому було
встановлено професійне захворювання:
пневмоконіоз, антрако-силікатоз,
інтерстиціальна форма, пізно
розвинутий, ускладнена легенева
недостатність першого-другого ступеня.
Професійне захворювання виникло у
зв»язку з тривалим терміном праці в
шкідливих умовах, обумовленої впливом
шкідливого промислового фактора. (а.с.
6-8).

Згідно висновку МСЕК від 28.04.2014 року
позивачу вперше було встановлено 40%
втрати працездатності в зв»язку з
професійним захворюванням безстроково
(а.с. 9).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться, якщо
порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв"язків і
вимагають він нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Законом України "Про охорону праці", а
саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику внаслідок ушкодження
здоров"я або у випадку смерті
працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Відповідно до
змін, внесених до Закону України "Про
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності" від 23.02.2007 року були
виключені положення щодо
відшкодування моральної шкоди з Фонду
соціального страхування.

Проте, право цих громадян на
відшкодування моральної шкоди не
порушено, оскільки статтею 1167 ЦК
України та статтею 237-1 КЗпП України їм
надано право відшкодовувати моральну
шкоду за рахунок власника або
уповноваженого ним органу.
Встановлений законодавцем розподіл
обов»язків щодо відшкодування
моральної шкоди потерпілим на
виробництві від нещасного випадку та
професійного захворювання не
суперечить вимогам статті 22
Конституції України.

Судом встановлено, що тяжкі та шкідливі
умови праці призвели до професійного
захворювання позивача. Висновком МСЕК
від 28.04.2014 року позивачу було
встановлено 40% втрати професійної
працездатності в зв»язку з професійним
захворюванням безстроково (а.с. 9).

В зв»язку з цим 23.06.2014 року позивач
звернувся до суду за захистом своїх
прав з позовом про відшкодування
моральної шкоди. Оскільки на час
звернення позивача до суду Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» не
передбачено обов'язку Фонду
відшкодовувати потерпілому моральну
шкоду, то таку шкоду позивачу, законні
права якого порушено, повинен
відшкодовувати роботодавець, згідно з
правилами статті 237-1 КЗпП України.

Відповідно до роз"яснень Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди)" спори про
відшкодування заподіянної фізичній чи
юридичній особі моральної (немайнової)
шкоди розглядаються лише у випадках,
передбачених законодавством.

Судом встановлено, що в зв"язку з
професійним захворюванням позивачу
заподіяно моральну шкоду, яка полягає в
тому, що він, був здоровою працездатною
людиною, втратив 40% працездатності в
зв»язку з професійним захворюванням.
Після втрати працездатності у нього
змінилися умови життя, що тягнуть за
собою зниження життєвої активності,
систематичне нездужання і послаблення
організму, переживання з приводу
погіршення відносин з оточуючими.
Спостерігається критичне відношення
до себе, як до неповноцінного, в
трудовому відношенні, громадянина.

Вищезазначене законодавство, а також
роз"яснення Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року із змінами від
25.05.2001 року «Про судову практику по
справам про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» пов"язують факт
заподіяння моральної шкоди не лише зі
станом напруженості під впливом
сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із
наявністю втрат фізичного і психічного
характеру, які тягнуть за собою
порушення нормальних життєвих зв"язків
потерпілого, зменшення його
суспільної активності, потребують від
нього додаткових зусиль для
організації життя.

Виходячи із наведених вище обставин,
довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу
ОСОБА_3 заподіяно моральну шкоду, і
згідно ст. 237-1 КЗпП України,
роз"ясненням Пленуму Верховного Суду
України, позивач має право на його
відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
враховує ступінь, характер, обсяг і
тривалість страждань, а саме незначне
погіршення стану здоров"я позивача, те,
що професійна працездатність в зв»язку
з професійним захворюванням втрачена
на 40% безстроково.

Виходячи із викладенного, суд вважає
можливим стягнути з відповідача на
користь позивача в рахунок
відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Згідно ст. 268 ЦК України позовна
давність не поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягають стягненню судові витрати:
по сплаті судового збору в розмірі 243,60
грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 237-1 КЗпП України, ст. 23, 268
ЦК України, ст. ст. 3, 5, 7, 8, 10, 14, 57-60, 79, 88,
208-209, 212-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Покровське», з рр
0071 в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, МФО
321767, код ЕДРПОУ 13498562 на користь ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, грошову
компенсацію у розмірі 10000 (десять
тисяч) грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди в зв»язку з
професійним захворюванням.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Покровське», рр
0071 в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, МФО
321767, код ЕДРПОУ 13498562 на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

15.07.2014