Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О.,
Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7,
Українська товарна біржа «ТБУ», про
визнання угоди частково недійсною,
визнання права власності та
витребування майна, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Запорізької області від 20 березня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011р. ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом, в якому зазначав, що 13 грудня
2007 року отримав кредит в АКБ «Форум» у
розмірі 60 тис. доларів США. За рахунок
цих коштів 15 грудня 2007 року він придбав
автомобіль MERCEDES BENZ SPRINTER, державний
номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску,
білого кольору, номер двигуна НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_3. Угоду
купівлі-продажу було укладено на
Українській товарній біржі. За
домовленістю з продавцем ОСОБА_7
вартість автомобіля було визначено в
сумі 24 500 доларів США. Придбаний
автомобіль було зареєстровано на
ОСОБА_5 Рішення зареєструвати
автомобіль на іншу особу базувалося на
повній довірі до вказаної особи, яка
ніколи не претендувала на володіння
або користування автомобілем,
розуміючи, що є лише формальним
власником. Всі документи на машину і
ключі від неї з самого початку
зберігалися у ОСОБА_4, саме він
передавав гроші продавцеві, а 28 грудня
2007 року сплатив всі необхідні платежі,
пов'язані з реєстрацією автомобіля в
органах ДАІ. Тому вважає себе покупцем
спірного автомобіля.

Протягом 2007-2011 років ОСОБА_5 не
оспорювала факту приналежності йому
автомобілю, податок з власників
транспортних засобів не сплачувала. У
серпні 2010 року колишня дружина ОСОБА_8
пред'явила до нього позов про поділ
майна, набутого у шлюбі, в якості майна,
що підлягає поділу, ОСОБА_8 зазначила в
тому числі і спірний автомобіль.
Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 07 квітня 2011 року, яке
набрало законної сили 28 липня 2011 року,
ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні її
позовних вимог в частині визнання за
нею права власності на Ѕ частини
спірного автомобіля з посиланням на те,
що цей автомобіль є одноосібною
приватною власністю ОСОБА_4, як
придбаний за його особисті кошти,
отримані в кредит.

21 червня 2011 року ОСОБА_5 продала спірний
автомобіль ОСОБА_6 На теперішній час
спірний автомобіль зареєстрований за
ОСОБА_6 та знаходиться в її володінні.
Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_4
просив суд визнати частково недійсним
договір купівлі-продажу від 15 грудня 2007
року, визнавши його покупцем та
визнавши за ним право власності на цей
автомобіль; витребувати спірний
автомобіль у ОСОБА_6 оскільки на час
укладання цього договору автомобіль
перебував під арештом.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 20
серпня 2012 року у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 20 березня

2014 року рішення районного суду
скасовано і ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_4

Визнано договір купівлі-продажу
автомобіля MERCEDES BENZ SPRINTER, державний
номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску,
білого кольору, номер двигуна НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_3, укладений 15 грудня
2007 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_5, недійсним в
частині покупця - ОСОБА_5, визнавши
фактичним покупцем ОСОБА_4

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено з інших правових підстав.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення апеляційного суду в
частині задоволення позову ОСОБА_4,
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Рішення апеляційного суду
переглядається в межах заявлених в
касаційній скарзі доводів, в частині
задоволення позову ОСОБА_4, в іншій
частині рішення апеляційного суду не
переглядається.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд скасувавши рішення
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 та
частково задовольнивши позов
обґрунтовано виходив із положень ст.
ст. 217, 235 ЦК України та встановлених
рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 07 квітня 2011 року
обставин, що в силу п. 4 ст. 61 ЦПК України
мають преюдиційне значення та не
підлягають доказуванню, зокрема що
фактично стороною біржового договору
(угоди) купівлі-продажу спірного
автомобіля був ОСОБА_4, а не ОСОБА_5

Таких висновків апеляційний суд дійшов
з урахуванням вказівок викладених в
ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року.

Із матеріалів справи та змісту
ухвалених судами рішень не вбачається,
що апеляційним судом при вирішенні
спору допущено порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України
як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а рішення
апеляційного суду у справі - залишити
без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 20 березня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська А.О. Леванчук М.А.
Макарчук