У х в а л а

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Текнос» про виплату
заборгованості по заробітній платі,
виплату середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Текнос» на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 23 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ТОВ «Текнос» про
виплату заборгованості по заробітній
платі, виплату середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12
липня 2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ
«Текнос» було укладено безстроковий
трудовий договір №4/2010. Умовами
укладеного договору встановлено
розмір місячної брутто зарплати у сумі
еквівалентній 1 500 Євро, що
виплачувалась у національній валюті
України (за комерційним курсом
обслуговуючого компанію банку), при
цьому розмір заробітної плати не може
бути зменшений без додатково укладених
сторонами письмових угод до договору.

Починаючи з квітня 2012 року відповідач
систематично не виконував обов'язки за
договором, у зв'язку з чим виникла
заборгованість по виплаті заробітної
плати, яка станом на жовтень 2013 року
складала 4 500 Євро.

У зв'язку з викладеним позивач просив
суд ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість із заробітної плати у
розмірі 4 500 Євро, що складає 48 330 грн за
комерційним курсом обслуговуючого
компанію банку, середній заробіток за
весь час затримки по день винесення
судового рішення, а також 10 тис грн у
відшкодування завданої моральної
шкоди.

http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_745/ed_2013_10_15/pravo1/
KD0001.html?pravo=1" l "745" o "Кодекс законів про
працю України" t "_blank

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 23
квітня 2014 року, частково задоволено
позовні вимоги ОСОБА_4 Стягнуто з ТОВ
«Текнос» на користь ОСОБА_4 суму
заборгованості по заробітній платі в
розмірі 4 500 Євро, що за комерційним
курсом обслуговуючого компанією банку
становить 48 330 грн, середній заробіток
за час затримки розрахунку в сумі 173 184
грн. У задоволенні решти позовних вимог
- відмовлено. Вирішено питання про
судові витрати.

У касаційній скарзі ТОВ «Текнос»
просить скасувати оскаржувані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні
заявлених позовних вимог, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції виходив із наявності
правових підстав для їх задоволення,
доведеності та обґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що викладені в рішенні суду
першої інстанції висновки належним
чином обґрунтовані та мотивовані на
підставі матеріалів справи та поданих
доказів і відповідають фактичним
обставинам справи, аналіз яких
наведено у судовому рішенні.

При цьому суди правильно встановили
факти та відповідні їм правовідносини,
а матеріали справи та доводи
касаційної скарги не свідчать про
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, а наведенні у
касаційній скарзі доводи стосуються
переоцінки доказів, наданих сторонами,
та не дають підстав для висновків щодо
незаконності та неправильності
оскаржених судових рішень, колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Текнос»
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Кафідова
О.В.,
Фаловська І.М.