Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2308/14
Головуючий у 1-й інстанції: Калабухов
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Кочеткової
І.В.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на рішення
Веселівського районного суду
Запорізької області від 17 грудня 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3 про дострокове
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА :

06 серпня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_3 про дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що відповідно до
Договору про надання банківських
послуг та послуг у сфері страхування
№014/0889/82/0051515 від 16.05.2012 року ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" було надано
ОСОБА_3 кредит у сумі 31 303,99 грн. строком
до 16.05.2018 року із сплатою 34,4 % річних, а
відповідач зобов'язався належним чином
використати та повернути позивачу суму
отриманого кредиту, а також сплатити
проценти за користування кредитом,
комісії згідно умов договору та
тарифів кредитора, та виконати всі інші
зобов'язання в порядку та строки,
визначенні договором.

Надання кредитних коштів проводилося у
безготівковій формі згідно вимог п. 1.З.
Кредитного договору.

Отже, відповідно до умов Кредитного
договору відповідач зобов'язався
щомісячно до 16-го числа кожного місця
повертати кредитні кошти згідно
графіку погашення та здійснити
остаточне погашення кредиту не пізніше
16.05.2018 року.

Крім того, відповідач зобов'язався
щомісячно сплачувати позивачу
відсотки за користування кредитними
коштами із розрахунку 34,4 % річних.

Однак, відповідачем не виконуються
вищезазначені умови, а саме: не
здійснюється щомісячна сплата кредиту,
в зв'язку з чим станом на 17.05.2013 року
заборгованість по кредиту становила 30
292, 35 грн., з яких прострочена сума боргу
складає 899, 63 грн.

Відповідачем не виконуються умови щодо
сплати відсотків та станом на 17.05.2013
року заборгованість по сплаті
відсотків становила 5 150,85 грн.

За умовами п. 10.3. Кредитного договору у
випадку порушення відповідачем
графіку погашення кредиту та
відсотків, встановлених договором,
позивач нараховує ОСОБА_3 1 % від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення. Таким чином, станом на
17.05.2013 року пеня за невчасну сплату
кредиту та погашення відсотків,
становила 5 089,94 грн.

Посилаючись на викладене, позивач
просив достроково стягнути з ОСОБА_3
борг за кредитним договором у розмірі 40
503,14 грн.

Рішенням Веселівського районного суду
Запорізької області від 17 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
наданим доказам, фактичним обставинам
справи, допущені порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення Веселівського
районного суду Запорізької області від
17 грудня 2013 року скасувати, ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду доповідь судді,
вислухавши пояснення представника
апелянта, заперечення ОСОБА_3, її
представника, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно статті 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно до вимог статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За змістом частини 1 статті 214 ЦПК під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження.

Ухвалене у даній справі судове рішення
не відповідає зазначеним вимогам
закону.

Відмовляючи у задоволенні вимог ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", суд першої
інстанції обмежився лише посиланням на
те, що позов не мотивовано, не надано
документів на підтвердження наявності
у відповідача боргу. Також зазначив, що
між сторонами було укладено кредитний
договір на суму 15 031,77 грн., отримання
кредиту на більшу суму не підтверджено
( а, с. 84 зв. ).

З вказаними висновками погодитися не
можна, оскільки вони спростовуються
наявними у справі документами та
оглянутим у судовому засіданні
апеляційного суду Запорізької області
оригіналом кредитного договору,
наданим ОСОБА_3

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові
кошти(кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

Судом встановлено і вбачається з
тексту оригіналу кредитного договору
ОСОБА_3, який надано у судовому
засіданні апеляційного суду
Запорізької області, що 16 травня 2012
року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та
відповідачем було укладено договір
№014/0889/82/0051515 про надання банківських
послуг та послуг у сфері страхування,
за умовами якого ОСОБА_3 отримала
одноразово кредит у сумі 31 303,99 грн. на
строк до 16 травня 2018 року зі сплатою 34,4%
річних. Вказана сума кредиту та валюта
кредитування зазначені у пункті 1.1.1
договору, який підписано сторонами
угоди. ОСОБА_3 зобов'язалася належним
чином використати умови договору та
повернути позивачу суму отриманого
кредиту, а також сплатити проценти за
користування кредитом, комісії згідно
умов договору та тарифів кредитора, та
виконати всі інші зобов'язання в
порядку та строки, визначенні
договором ( а. с. 33-35 ).

Тексти договорів сторін щодо суми
кредиту - 31 303,99 грн. - повністю
співпадають ( а. с. 5-7,33-35 ).

Сторони також узгодили і підписали
графік погашення кредиту ( а. с. 7 зв.-8 ).

Відповідно до п. 10.3. Кредитного
договору у випадку порушення
відповідачем графіку погашення
кредиту та відсотків, встановлених
договором, позивач нараховує ОСОБА_3 1 %
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення.

Згідно пунктів 1.1.2.2,1.1.2.3 договору 863,99
грн. кредитних коштів використані на
оплату страхового платежу; 16 272,22 грн. -
на погашення кредитної заборгованості
ОСОБА_3 за договором № 014/0889/82/0006808 від 20
вересня 2010 року. При цьому відповідачка
доручила кредитору в дату надання
кредиту списати 16 272,22 грн. з її
поточного рахунку на рахунок НОМЕР_2.
Кредитор є отримувачем коштів по
договірному списанню ( пункт 1.3
договору ). 14 167,78 грн. зараховано на
картку відповідачки НОМЕР_1, як то
передбачено умовами пункту 1.1.11.1
договору ( а. с. 33,63-64 ).

Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частками ( з розстроченням ), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином умови
договору не виконувала, 22 квітня 2013
року Банк направив їй вимогу №
114-16-0-00/6-835 про наявність простроченої
заборгованості на суму 703,93 грн.,
несплачених відсотків у розмірі 4 407,11
грн., а також нарахованої пені на суму 3
834,26 грн. При цьому на підставі пункту 7
Кредитного договору вимагав протягом 30
календарних днів з дати одержання
вимоги здійснити дострокове погашення
кредиту у повному обсязі - у розмірі 38
533,723 грн. Вимогу ОСОБА_3 отримала 27
квітня 2013 рокуё однак кредит не
погасила ( а. с. 9).

Станом на 17.05.2013 року загальна сума
заборгованості за кредитним договором
дорівнює 40 503,14 грн., з яких
заборгованість по кредиту - 30 292,35 грн.;
заборгованість по сплаті відсотків - 5
120,85 грн.; пеня за період з 17 червня 2012
року по 17 травня 2013 року - 5 089,94 грн.
Вказане підтверджується відповідним
розрахунком. Вказаний розрахунок в
силу ст. 58 ЦПК України є належними
доказами, оскільки він містять
інформацію щодо предмета доказування,
відповідачем не спростований ( а. с. 11 ).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Твердження ОСОБА_3 про те, що вона не
отримувала кредиту у розмірі 31 303,99 грн.
спростовуються наданими документами.
Та обставина, що на меморіальному
ордері, оригінал якого оглядався у
судовому засіданні 19 листопада 2013 року,
відсутній підпис відповідачки, не
свідчить про безпідставність вимог,
оскільки за кредитним договором,
підписаним ОСОБА_3, вона доручила
кредитору самому здійснювати
меморіальним ордером договірне
списання коштів з її поточного рахунку.

До того ж кредитний договір, укладений
між сторонами, недійсним у
встановленому законом порядку не
визнавався, його недійсність прямо не
встановлена законом, а відтак він є
чинним і підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, постановлене по
справі рішення підлягає скасуванню на
підставі статті 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову, стягнення з
відповідачки на користь ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" 40 503,14 грн., з
розподілом судових витрат за правилами
статті 88 ЦПК України і стягнення з
ОСОБА_3 на користь позивача витрат по
сплаті судового збору у сумі 607 грн. 55
коп. ( а. с. 1,92 ).

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Рішення Веселівського районного суду
Запорізької області від 17 грудня 2013
року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" борг за
кредитом за договором № 014/0889/82/0051515 від
16 травня 2012 року про
надання банківських послуг та послуг у
сфері страхування у розмірі 30 292 грн. 35
коп., борг по процентах у розмірі 5 120
грн. 85 коп., пеню у розмірі 5 089 грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" витрати по
оплаті судового збору у сумі 607 грн. 55
коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: