Справа № 456/2690/2011
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/3527/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Копняк С.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 07 березня 2012 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено
позов ПАТ "Піреус Банк МКБ" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по
кредитному договору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
"Піреус Банк МКБ" 3031552 грн. 24 коп.
заборгованості та 1820 грн. судових
витрат.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що відповідача не було належним чином
повідомлено про час та місце слухання
справи, а відтак вона не була присутня
під час проголошення рішення суду і не
змогла надати свої пояснення по суті
справи. Також стверджує, що судом при
вирішенні справи, було застовано
невірний розрахунок курсу долара США.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання та
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти, сплата
яких передбачена ст.1048 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 1049, 1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що 27.02.2008 року між ВАТ
"Міжнародний комерційний банк" та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№К/08-12, згідно з яким Банк надав ОСОБА_2
грошові кошти (кредит) у розмірі 250 000
доларів США з терміном повернення
25.02.2028 року зі сплатою річних 13 % за
користування кредитними коштами.

За невиконання позичальником
зобов'язань по поверненню отриманих
коштів та сплати відсотків за
користування кредитними коштами,
позичальник несе тягар наслідків,
передбачених ст. 1050 ЦК України, у якій
зазначено, що у випадку своєчасного
неповернення суми позики, позичальник
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 ЦК України.

Наслідками порушення відповідачем
умов кредитного договору щодо строку
виконання зобов'язань стало
нарахування позивачем штрафних
санкцій, передбачених умовами договору
і складає станом на 24.05.2011 року 364 687,08
доларів США, що еквівалентно 2 911 552, 24
грн., з яких: заборгованість по кредиту -
250 000 доларів США, по відсотках - 105 937, 44
доларів США, пеня за несвоєчасну сплату
основного боргу - 1243, 95 доларів США,
штраф за кожен випадок невиконання
зобов'язань за кредитним договором - 120
000 грн., штраф у розмірі 40% від суми
простроченої заборгованості за
кредитом понад 60 днів - 4 380, 00 доларів
США.

Задовольняючи позов про стягнення
заборгованості суд першої інстанції
вірно виходив з дії договору,
укладеного між сторонами, в яких
обумовлені права та обов'язки сторін та
відповідальність сторін за
невиконання чи неналежне виконання
сторонами зобов'язань, взятих на себе
умовами договору. З боку позивача умови
договору виконано, відповідачем
порушено взяті на себе договором
зобов'язання, що потягнуло за собою
нарахування штрафних санкцій
передбачених умовами договору на
відповідача.

Безпідставними є покликання апелянта
на те, що суд суперечить собі у рішенні
щодо з'ясування ним курсу гривні до
долара США, оскільки згідно ст. 7, 15 та 36
Закону України "Про Національний банк
України", Національний банк України
визначає порядок установлення і
використання офіційного курсу гривні
до іноземних валют та банківських
металів. Відповідно до "Положення про
встановлення офіційного курсу гривні
до іноземних валют та курсу
банківських металів" Офіційний курс
гривні до іноземних валют та
банківських металів використовується
резидентами та нерезидентами України
для здійснення бухгалтерського обліку
операцій з іноземною валютою та
банківськими металами. Інформація про
встановлені офіційні курси гривні до
іноземних валют та банківських металів
розміщується в міжнародній
комп'ютерній мережі Інтернет,
надсилається територіальним
управлінням Національного банку та
банкам згідно з Тимчасовою схемою
розсилання організаційно - розпорядчих
і нормативно - правових актів
Національного банку, центральним
органом виконавчої влади згідно з
переліком. Згідно позовної заяви,
позивач просив застосувати курс долара
США - 7,89 гривень, який був встановлений
на дату здійснення розрахунку. На час
винесення рішення по справі офіційний
курс НБУ не змінився і становив 1 долар
США - 789 грн., що відповідає курсу НБУ,
який Банк просив щзастосувати.

Безпідставними є покликання апелянта
про те, що ним не підписувалися Умови та
правила надання банківських послуг,
оскільки в заяві на отримання коштів,
ОСОБА_5 особисто засвідчив своїм
підписом те, що він ознайомився і
згідний з Умовами та правилами надання
банківських послуг (а.с. 7 на звороті).

Також не можуть братися до уваги
покликання апелянта на те, що між
сторонами було досягнуто домовленості
щодо погашення кредитної
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, оскільки
стягнення на предмет іпотеки є правом,
а не обов'язком іпотекодержателя.

Крім того, безпідставними є покликання
апелянта на те, що вона не була належним
чином повідомлена про час та місце
слухання справи, оскільки у
відповідності до ч. 2 ст. 308 ЦПК України
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура розгляду
передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.1, 314 ч. 1
п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 07 березня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: