Номер провадження № 22-ц/785/2853/14
Головуючий у першій інстанції Смокіна
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Л.І., Журавльова О.Г.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без
самостійних вимог - ОСОБА_4, про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 06 листопада 2013
року,

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі в розмірі 800 грн.
щомісячно до досягнення нею 23-х років, а
також додаткових витрат на оплату
навчання в сумі 9800 грн.

Позивачка посилалася на те, що донька
навчається на ІІ курсі Ізмаїльського
державного гуманітарного університету
на педагогічному факультеті за
спеціальністю «образотворче
мистецтво» на контрактній основі
денної форми навчання, потребує
матеріальної допомоги у зв'язку з
оплатою контракту, придбанням
канцтоварів, книжок, проїзду до місця
навчання. Однак батько доньки
відповідача по справі від матеріальної
допомоги на навчання в добровільному
порядку відмовляється.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
посилаючись на відсутність
матеріальної можливості сплачувати
аліменти на повнолітню доньку, не
працює, доходів не має, має двох
малолітніх дітей від іншого шлюбу,
матір-пенсіонерку та вітчима-інваліда,
який потребує постійного лікування.
Також відповідач посилався на те, що
після розірвання шлюбу з позивачкою
було досягнуто угоду, за якою він не
пред'являє вимог про розподіл майна
подружжя, а саме, жилого будинку по
АДРЕСА_1, у зв'язку з чим звільняється
від сплати аліментів на утримання
доньки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - ОСОБА_4 позов підтримала в
повному обсязі.

Рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 06 листопада 2013 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 , третя особа без самостійних
вимог - ОСОБА_4 про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої дитини
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Ізмаїла Одеської області,
на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 500 грн.
щомісячно, починаючи з 30.08.2013 року до
закінчення навчання, але не більше, ніж
до досягнення нею 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати, тому що воно
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в
повному обсязі.

ОСОБА_2 рішення суду не оскаржує.

В суді апеляційної інстанції
справа розглянута на підставі ч. 2 ст. 305
ЦПК України у відсутності позивачки,
відповідача, третьої особи, які
належним чином повідомлені про час та
місце судового розгляду, що
підтверджується розписками про
отримання судових повісток про виклик.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов та
стягуючи з відповідача аліменти на
утримання повнолітньої доньки, яка
навчається, суд першої інстанції
посилався на те, що ОСОБА_3 зобов»язаний
утримувати свою повнолітню доньку, яка
продовжує навчання та має таку
матеріальну можливість.

Однак, колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
судом неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
що, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставами для скасування
рішення суду першої інстанції з
ухваленням нового рішення.

Відповідно до вимог ст. 198 СК України
батьки зобов»язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Стаття 199 СК України передбачає
обов»язок батьків утримувати
повнолітніх дочку сина, які
продовжують навчання і в зв»язку з цим
потребують матеріальної допомоги, до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, як продовжують
навчання.

Відповідно до вимог ст. 200 СК України
суд визначає розмір на повнолітніх
дочку, сина у твердій грошовій сумі і
/або/ у частці від заробітку /доходу/
платника аліментів з урахуванням
обставин, зазначених в ст. 182 СК.

При визначенні розміру аліментів
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів
зазначені в статті 182 СК України. При
визначені розміру аліментів суд
враховує: стан здоров»я та матеріальне
становище дитини; стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Статтею 201 СК України зазначено
застосування норм Сімейного Кодексу до
відносин щодо обов»язку батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина: «до
відносин між батьками і дочкою, сином
щодо надання їм утримання
застосовуються норми статтей 187, 189-192,
194-197 СК України».

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено та сторонами не
заперечується, що вони є батьками
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, котра проживає з
матір»ю ОСОБА_2 та навчається в
педагогічному Ізмаїльському
державному гуманітарному університеті
на контрактній формі навчання.

Мати студентки ОСОБА_2 зареєстрована як
фізична особа-підприємець.

Батько студентки ОСОБА_3 відповідач по
справі не працює, знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з 2005 року з
іншою жінкою. Від цього шлюбу
відповідач має двох малолітніх дітей:
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, та доньку
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 / а.с. 43-45/. Згідно
довідки відділу ДВС Ізмаїльського
міського управління юстиції Одеської
області від 27.09.2013 року ОСОБА_3 має
заборгованість по аліментам, яка
стягнута рішенням суду від 21.06.2013 року /
а.с. 31/.

Крім того, заочним рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 23 жовтня 2013 року з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягнуто
аліменти на утримання двох малолітніх
дітей: сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6, в
розмірі 1/2 частини всіх видів його
доходів.

Оскільки відсутня одна з умов,
передбачених ст. 199 СК України, а саме
можливість сплачувати кошти на
утримання повнолітньої доньки, котра
продовжує навчання, тому не має і
підстав для задоволення позову.

Доказів того, що відповідач має
матеріальну можливість утримувати
повнолітню доньку, яка навчається, що є
основною умовою для застосування ст. 199
СК України, не надано.

При встановлених обставинах та на
підставі наданих доказів колегія
суддів прийшла до висновку про відмову
в задоволенні позову ОСОБА_2 про
стягнення з ОСОБА_3 коштів на утримання
повнолітньої доньки.

При зміні матеріального становища
відповідача позивачка не позбавлена
права на пред»явлення вимог до нього
про стягнення коштів на повнолітню
доньку, яка продовжує навчання.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п.
3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06 листопада
2013 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог ОСОБА_4, про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої доньки.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.Г.
Журавльов