Ухвала

іменем україни

18 червня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 16 квітня 2014 року, додаткове
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 24 квітня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області від 26 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по
аліментам, пені за прострочення сплати
аліментів та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із вказаним позовом та просила
його задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 16 квітня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Полтавської області
від 26 травня 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення
сплати аліментів у сумі 19 000 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Київського
районного суду м. Полтави від 24 квітня
2014 року вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
врахувавши положення норми ч. 2 ст. 196 СК
України, та врахувавши той факт, що
відповідач не має постійного місця
роботи, прийшов до вірного висновку
щодо зменшення розміру пені до 19 000 грн.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості по аліментам, пені за
прострочення сплати аліментів та
моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов і
кримінальних справ