АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/217/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції
- Зосименко С.Г. Доповідач -
Глущенко Н.Г. Категорія 19/27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Глущенко Н.Г.

суддів -
Кіктенко Л.М., Осіяна О.М.

при секретарі
- Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 13 квітня
2012 року про відкриття провадження у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет застави, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
13.04.2012 року відкрито провадження у
справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»
до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет застави
/ а. с. 1 /.

З даною ухвалою, з мотивів
недотриманням правил підсудності, не
погодився відповідач ОСОБА_2 і
звернувся до суду з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати
ухвалу, посилаючись на те, що вона є
незаконною, оскільки ухвалена з
порушенням норм процесуального права /
а. с. 129-130 /.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а ухвалу суду -
залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
12.04.2012 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ПАТ
«Акцент-Банк», ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет застави, де
просило: вилучити предмет застави,
звернути стягнення на предмет застави -
автомобіль Опель і стягнути на його
користь солідарно з ПАТ «Акцент-Банк»
та ОСОБА_2 10000 грн. за договором поруки
/а. с. 2-3 /.

Підставою для звернення банку до суду з
позовом є невиконання відповідачем
ОСОБА_2 умов кредитного договору №
ОD30АЕ00001604 від 28.09.2006 року, що укладений
між ЗАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 / а.
с.10-12 /, який забезпечений договором
поруки №167 від 20.10.2010 року (укладений
між ЗАТ КБ «Приватбанк» і ПАТ
«Акцент-Банк) і договором застави
рухомого майна № ОD30АЕ00001604 від 28.09.2006
року (укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк»
і ОСОБА_2) / а. с. 8-9, 13-14 /.

Справа розпочата розглядом
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська і призначена до
розгляду в попередньому судовому
засіданні 24.04.2012 року, але сторони в
попереднє судове засідання не
з'явилися і справа була призначена до
судового розгляду на 07.05.2012 року / а. с.1,
26-27 /. У зв'язку з неявкою сторін в
судове засідання 07.05.2012 року по справі
07.05.2012 року було ухвалено заочне
рішення, яке ухвалою Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
29.05.2013 року було скасоване і справу
призначено до розгляду в загальному
порядку - попереднє судове засідання на
22.08.2013 року, а 22.08.2013 року справу було
призначено до судового розгляду на
18.10.2013 року, але, оскільки від
відповідача надійшли апеляційні
скарги на ухвали суду першої інстанції,
то 18.10.2013 року справа 18.10.2013 року була
направлена до апеляційного суду /а. с.
29-30,74-75,95-96,98,153/.

Згідно матеріалів справи відповідачі:
ПАТ «Акцент-Банк» знаходиться в м.
Дніпропетровську по вул. Батумській, 11
(Індустріальний район м.
Дніпропетровська); ОСОБА_2
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1.

Подавши позовну заяву про звернення на
предмет застави та стягнення суми за
договором поруки до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська,
позивач посилався у заяві на ст.ст. 15, 32
ЦПК України, оскільки ПАТ «Акцент-Банк»
(яке зазначено у позовній заяві, як
відповідач, і знаходиться в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська) - 20.10.2010 року уклало
договір поруки з ПАТ КБ «Приватбанк»,
згідно якого товариство взяло на себе
відповідальність перед банком за
невиконання боржником, тобто ОСОБА_2,
зобов'язань по спірному кредитному
договору / а. с. 8-9 /.

Оскільки, у спорах, що виникають із
кредитних правовідносин, сторонами є
як юридичні, так і фізичні особи та з
урахуванням вимог ст. ст. 15-16, ч. 2 ст. 118
ЦПК України при визначенні судової
юрисдикції суди мають виходити з того,
що такі справи підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства у разі,
якщо однією із сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий. Зокрема,
це можуть бути позови банку (іншої
фінансової установи) до фізичної особи
- позичальника і до юридичної особи -
поручителя чи навпаки, які виникли з
одних і тих самих правовідносин -
отримання кредиту.

Договір поруки має додатковий
(акцесорний) до основного зобов'язання
(кредитного договору) - характер і
укладається саме для забезпечення
виконання останнього, а поручитель
згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України відповідає
перед кредитором, за загальним
правилом, солідарно із позичальником,
якщо договором поруки не встановлено
його додаткову (субсидіарну)
відповідальність.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що у позивача
були всі законні підстави для
одночасного звернення до суду з
позовом, як до позичальника - фізичної
особи ОСОБА_2, так і до поручителя -
юридичної особи ПАТ «Акцент-Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України -
позови до кількох відповідачів, які
проживають або знаходяться в різних
місцях, пред'являються за місцем
проживання або місцезнаходженням
одного з відповідачів за вибором
позивача, чим і скористався банк -
звернувшись з позовом за
місцезнаходженням ПАТ «Акцент-Банк»,
тобто до Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська.

Отже, ухвала про відкриття провадження
у справі від 13.04.2012 року є законною та
обґрунтованою, а тому підстав для
задоволення апеляційної скарги - суд не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 13 квітня 2012
року про відкриття провадження у
справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

СУДДІ: