Справа №2-1840/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
в складі:

головуючого - судді
Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з
Пискун М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі цивільну
справу

за позовом заступника прокурора м.
Житомира в інтересах ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок скоєння злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Житомира
звернувся в інтересах ОСОБА_2 до суду з
позовом про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 9902 грн. 25 коп,
посилаючись на те, що постановою
Богунського районного суду м. Житомира
від 07.09.2011 року відповідач був
звільнений від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України від 08.07.2011 року «Про амністію»,
а кримінальну справу, порушену проти
нього за ч.2 ст. 367 КК України закрито. На
обґрунтування вимог зазначив, що в
результаті злочинних дій відповідача
позивачу була заподіяна матеріальна
шкода, яка полягала в неотриманні
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
як дитині-сироті, оскільки відповідач,
працюючи директором Житомирської
загальноосвітньої школи-інтернату 1-2
ступенів для дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування,
а також будучи державним опікуном
дітей, які виховуються в даному
закладі, внаслідок невиконання своїх
службових обов'язків не подав до
Управління пенсійного фонду України в
Богунському районі м. Житомира заяви
про призначення пенсії.

В судовому засіданні представник
прокуратури, ОСОБА_2 та її представник
позов підтримали згідно доводів
викладених в позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, просив в
позові відмовити, не дивлячись на те, що
був звільнений від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України від 08.07.2011 року «Про амністію»,
а кримінальну справу, порушену проти
нього за ч.2 ст. 367 КК України закрито.
Вважає, що ОСОБА_2 не була
дитиною-сиротою, а відтак їй повинна
виплачуватися пенсія в сумі 50 %
нарахованої пенсії.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінюючи докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються вимогами ст. 1166
ЦК України, чинними на день їх
виникнення.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
даного спору про відшкодування
матеріальної шкоди підлягає
з'ясуванню: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діяннями
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Судом встановлено, що відповідач,
працюючи директором Житомирської
загальноосвітньої школи-інтернату 1-2
ступенів для дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування,
а також будучи державним опікуном
дітей, які виховуються в даному
закладі, внаслідок невиконання своїх
службових обов'язків в період 2008-2010
року не подав до Управління пенсійного
фонду України в Богунському районі м.
Житомира заяви про призначення пенсії
ОСОБА_2, в результаті чого позивачу
була заподіяна матеріальна шкода в
сумі 4951 грн. 12 коп, яка полягала в
неотриманні пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 07.09.2011 року відповідач
буз звільнений від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України від 08.07.2011 року «Про амністію»,
а кримінальну справу, порушену проти
нього за ч.2 ст. 367 КК України закрито.
/а.с.7-11/.

Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України,
обставини, визнані судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Крім
того, вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце дії та чи вчинені
вони цією особою./ ст. 61.ч.4 ЦПК України/.

Таким чином, судом встановлена
протиправність дій відповідача та його
вина, а також причинний зв'язок між
наявною шкодою і протиправними
діяннями заподіювача, оскільки
постанова Богунського райсуду м.
Житомира від 07.09.2011 року/а.с.7, 8/ є
обов'язковою для суду, дана обставина є
підставою для звільнення від
доказування щодо вини відповідача.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для відшкодування
матеріальної шкоди, суд керується
вимогами ст. 1166 ЦК України, згідно яких
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями, чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної абр юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
дітям-сиротам за період перебування на
повному державному утриманні пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
виплачується в повному розмірі та
перераховується на їхні особисті
рахунки у банку.

Іншим дітям, які перебувають на
повному державному утриманні,
виплачується 50 відсотків призначеної
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
та перераховується на їхні особисті
рахунки у банку.

При цьому частина пенсії, що
залишилася після виплати суми пенсії у
зв'язку з втратою годувальника,
перераховується на банківський
рахунок установи, де ця дитина
перебуває на повному державному
утриманні, і спрямовується виключно на
поліпшення умов проживання дітей у цих
установах.

Таким чином, враховуючи, що в
матеріалах справи та в досліджених
матеріалах кримінальної справи щодо
ОСОБА_3 відсутні будь-які докази щодо
батька ОСОБА_2, суд вважає, що
відшкодуванню відповідачем на користь
ОСОБА_2 підлягає сума 4951 грн. 12 коп.
Позовних вимог щодо стягнення іншої
частини нарахованої пенсії на користь
Житомирської загальноосвітньої
школи-інтернату 1-2 ступенів для
дітей-сиріт і дітей, позбавлених
батьківського піклування, де
перебувала в той період часу позивач
на повному державному утриманні, не
заявлено.

Таким чином, право позивача на
отримання пенсії порушено та підлягає
захисту, а позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,
ст. 1166 ЦК України, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992
року "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" із змінами та
доповненнями, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди суму
4951 грн. 12 коп.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати судового
збору, враховуючи його матеріальне
становище та наявність інвалідності III
групи.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Н.Ф.Слюсарчук