АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

22 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
18 листопада 2013 року в справі за заявою
ОСОБА_2 про забезпечення доказів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного
суду м. Києва від 18.11.2013 року заяву
ОСОБА_2 про забезпечення доказів
повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою,
вважаючи її такою, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на неї.
В обґрунтування своїх вимог
посилається на відсутність у суду
підстав для повернення заяви у зв'язку
з не усуненням недоліків, оскільки
такі недоліки згідно ухвали суду вона
усунула,.

В судовому засіданні ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримала, просила
її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі і вважають,
що подання потрібних доказів є
неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів До клопотання про
забезпечення доказів додається
документ про сплату судового збору.

Ст. 134 ЦПК України встановлені вимоги до
форми і змісту заяви про забезпечення
доказів, до них, зокрема відносяться
вимоги щодо зазначення доказів, які
необхідно забезпечити, обставини, що
можуть бути підтверджені цими
доказами, обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

До заяви про забезпечення доказів, яка
не відповідає вимогам цієї статті,
застосовуються наслідки, встановлені
ст. 121 ЦПК України.

Визнаючи неподаною та повертаючи
ОСОБА_2 заяву про забезпечення доказів,
суддя зазначив, що заявником вимоги
ухвали про залишення без руху заяви не
виконані, недоліки заяви не усунуті.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Так, ухвалою суду від 29.10.2013 року ОСОБА_2
було надано строк для усунення
недоліків заяви в строк протягом п'яти
днів з дня отримання ухвали суду,
згідно якої заява про забезпечення
доказів не містить посилання на
обставини, що можуть бути підтверджені
доказам, які просить витребувати
заявник, обставини по кожному доказу,
які свідчать про те, що подання
зазначених нею доказів може стати
неможливим або ускладненим, не
зазначено справи, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити, у заяві не визначено
підстав та предмету майбутнього позову
і не обґрунтовано, чому заява про
забезпечення доказів подається саме до
подання нею позовної заяви, не наведено
обставин щодо самостійного надання
(отримання) ним доказів або що
отримання таких доказів перебувають
поза межами його контролю та які б
свідчили про те, що подання потрібних
доказів може стати неможливим або
ускладненим, або подання заяви про
забезпечення доказів після подання нею
до суду позовної заяви може бути
ускладненим або неможливим, не
наведено обставин, які свідчать, що
докази, які заявник просить
витребувати є належними та допустимими
та стосуються майбутнього його позову.
До заяви не доданий документ про сплату
судового збору.

Зазначену ухвалу заявник отримала
07.11.2013 року (а.с. 14).

12.11.2013 року ОСОБА_2 до суду першої
інстанції було подано заяву про
виправлення недоліків, проте вимога
ухвали щодо сплати судового збору та
усунення вказаних в ній недоліків
заявником виконана не була. В заяві про
усунення недоліків ОСОБА_2 зазначила,
що оригінал квитанції про оплату
судового збору надасть суду після
отримання відповідної ухвали
апеляційного суду м. Києва.

Тому суд першої інстанції відповідно
до ч.2 ст. 121 ЦПК України, правила якої
застосовуються до неналежно
оформленої заяви про забезпечення
доказів, правомірно визнав заяву
неподаною і повернув її заявнику.

Доводи апеляційної скарги таких
висновків суду не спростовують.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального права
та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді:

Справа № 757/23313/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/698/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Ісаєвська О.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.