Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві заяву
ОСОБА_1, заінтересована особа
Білоцерківська районна державна
нотаріальна контора про встановлення
факту належності
правовстановлюючого документу;

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 надала до
суду заяву про встановлення факту, що
має юридичне значення, а саме
встановлення факту належності
заповіту, складеного 20.12.1997р.
посвідченого приватним нотаріусом
Білоцерківського нотаріального
округу, згідно з яким її чоловік ОСОБА_2
заповів все своє майно, яке буде
належати йому на час смерті - ОСОБА_1,
оскільки прізвище її чоловіка за
паспортом було «ОСОБА_2», а в заповіті
зазначено як «ОСОБА_2», на цей час
чоловік помер і вона не має іншої
можливості оформити спадкові права у
нотаріуса, а тому, просила суд заяву
задовольнити та встановити факт від
якого залежить виникнення у неї права
на спадкове майно, а саме встановити
юридичний факт належності їй заповіту,
складеного 20.12.1997р. ОСОБА_2

В судовому засіданні заявниця
вимоги заяви підтримала повністю.

Заінтересована особа
Білоцерківська районна державна
нотаріальна контора в судове
засідання представника не направила,
хоч про час і місце розгляду справи
була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення заявника ,
розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що заява підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні
встановлено, що заявник ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно отримала паспорт
громадянина України серії НОМЕР_1 ,
виданий Білоцерківським
міськвідділом внутрішніх справ
Київської області 21.06.1996р на прізвище
«ОСОБА_1».

Також, з матеріалів справи
вбачається, що згідно з заповітом
ОСОБА_2, складеним 20.12.1997р., засвідченим
приватним нотаріусом
Білоцерківського нотаріального округу
за реєстром № 6847, ОСОБА_2 зробив
розпорядження, яким все майно, де б воно
не було і з чого б воно не складалося і
взагалі все те, що буде йому належати на
день смерті, та на все те, що він матиме
право за законом, заповів ОСОБА_1

В судовому засіданні заявниця
пояснила, що ОСОБА_2 є її чоловіком,
надала копію свідоцтва про шлюб від
18.06.1986р., з якого вбачається, що її
прізвище після реєстрації шлюбу
змінилося на «ОСОБА_1».

Тобто, доводи заявниці щодо
розбіжностей її прізвища внесеного до
заповіту та зазначеного у її паспорті
підтверджуються належними доказами.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть, ОСОБА_2 . помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Крім цього, судом встановлено, що
дійсно заявниця своєчасно звернулася з
заявою про прийняття спадщини після
смерті свого чоловіка , що
підтверджується витягом постановою
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії від 28.01.2014р., згідно з якою заявниці
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
складеним її чоловіком ОСОБА_2 через
відсутність документів.

Також, згідно з постановою нотаріуса по
заяві ОСОБА_1 про прийняття спадщини
заведено спадкову справу № 937/2004р.

В судовому засіданні
заявник послалася на ті обставини, що
цей факт належності їй заповіту
складеного ОСОБА_2 20.12.1997р. необхідно
встановити для оформлення спадщини.

Неможливість встановлення факту
належності правовстановлюючого
документі іншим шляхом заявниця
підтвердила належними доказами, а саме
- постановою державного нотаріуса
Кравець А.В.

Тобто, суд приходить до висновку, що є
всі підстави вважати, що заповіт,
складений ОСОБА_2 20.12.1997р., в якому
спадкове майно ним було заповідане
ОСОБА_1, дійсно належить заявниці -
ОСОБА_1

Судом при вивченні
документів, протиріч та інших
розбіжностей у записах дати
народження, імені та прізвища заявника
не виявлено.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК
України, суд розглядає в порядку
окремого провадження цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 цього
Кодексу у судовому порядку можуть бути
встановлений факт належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім."я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім."ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Таким чином, з урахуванням
досліджених доказів, суд приходить до
висновку, що заява про встановлення
факту належності документу підлягає
до задоволення.

Керуючись ст..ст.. 15,60, 212, 213,214,215,
223, 234, ч.1 ст.256 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що заповіт
складений ОСОБА_2 20.12.1997р. та
посвідчений приватним нотаріусом
Білоцерківського нотаріального округу
за реєстром № 6847, містить відомості
про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова