ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа №: 622/1713/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

22.01.2014 року
смт.Золочів Золочівський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого
судді Калайда І.С.,

секретаря
Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 заінтересована особа
Золочівський районний сектор
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області про встановлення
факту постійного проживання на
території України

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд із заявою
про встановлення факту постійного
проживання його на території України
з 01.01.1989 року та по сьогоднішній день.У
судовому засіданні заявник підтримав
свої вимоги й суду пояснив, що він
народився у м.Кіровобад в Азербайджані,
з 1989 року і до сьогоднішнього дня
знаходився, проживав та працював на
території України. З 01.01.1989 по 05.02.1994 р.р.
працював в сільськогосподарському ТОВ
«Станичне». З 12 вересня 1992 року був
зареєстрований в с.Рогань Харківської
області, з 14 серпня 2002 року
зареєстрований в с.Сковородинівка
Золочівського району Харківської
області. В 1996 році отримав посвідку на
постійне місце проживання. В 2002 році
ним був загублений паспорт зразка СРСР
та посвідка на постійне проживання і
видано нову посвідку на постійне
проживання. В довідці вказано
статус-особа без громадянства. 08.12.2003
року у встановленому законом порядку
він отримав громадянство України та
отримав паспорт громадянина України
серії НОМЕР_1 виданий Золочівським РВ
УМВС України в Харківській області.
09.01.2009 року отримав посвідчення
інваліда 2 групи. З 18.01.2012 р. по
сьогоднішній день працює в ТОВ ВК
«Поліпак ЛТД». Але 13.09.2013 року
Золочівським РС ГУДМС України в
Харківській області зазначений
паспорт визнано таким, що оформлений з
порушенням законодавства України, у
зв'язку з чим був вилучений.
Встановлення даного факту йому
необхідно для отримання паспорта
громадянина України.

Представник заінтересованої особи
Золочівського сектору реєстраційної
служби Державної міграційної служби
України Головного управління в
Харківській області Богдан С.М. в
судовому засіданні не заперечує
проти встановлення даного факту.

Вислухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог заявників з
наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЗУ "Про
громадянство", громадянами України є: 1)
усі громадяни колишнього СРСР, які на
момент проголошення незалежності
України (24 серпня 1991 року) постійно
проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси,
кольору шкіри, політичних,
релігійних та інших переконань,
статі, етнічного та соціального
походження, майнового стану,
місця проживання, мовних чи інших
ознак, які на момент набрання
чинності Законом України "Про
громадянство України" (13 листопада
1991 року) проживали в Україні і не були
громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на
постійне проживання після 13
листопада 1991 року і яким у паспорті
громадянина колишнього СРСР зразка 1974
року органами внутрішніх справ
України внесено напис "громадянин
України", та діти таких осіб, які
прибули разом із батьками в Україну і
на момент прибуття в Україну не
досягли повноліття, якщо зазначені
особи подали заяви про
оформлення належності до
громадянства України;

4) особи, які набули громадянство
України відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України.

Відповідно до ч.2 ст.256
ЦПК України, у судовому порядку можуть
бути встановлені також інші факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Судом встановлено факт постійного
проживання заявника на території
України з 01.01.1989 року й дотепер, що
підтверджено поясненнями самого
заявника, неупереджених свідків та
даними трудової книжки серії НОМЕР_2

З трудової книжки видно, що ОСОБА_1
був прийнятий в члени к-за
ім..Дзержинського Нововодолазького
району, який було реорганізовано в ТОВ
"Станичне" згідно протоколу № 2 від
01.01.1989 року про що зроблено запис в
трудовій книзі серії НОМЕР_2.
Звільнений 5.03.2002 року за власним
бажанням. На даний час ОСОБА_1 офіційно
працевлаштований в ТОВ ВК "Поліпак
ЛТД".(а.с. 6)

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що знає
заявника з 1989 року, допомагала йому в
скрутному становищі, допомагала
продуктами харчування, тому добре його
пам'ятає.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що
знають ОСОБА_1 з 1989 року після того, як
він приїхав до України з Азербайджану,
разом працювали в колгоспі він
проживав в дитячому садку, де було
виділено приміщення для біженців.

Висновком про результати перевірки
підстав видачі паспорта громадянина
України серії НОМЕР_1 виданого
Золочівським РВ УМВС України в
Харківській області 08.12.2003 року
підтверджено той факт, що паспорт
визнано безпідставно виданим, паспорт
було вилучено та знищено. (а.с.3)

Таким чином, у судовому засіданні
знайшов своє підтвердження факт
постійного проживання заявника
ОСОБА_1на території України з 01.01.1989
року по 24.08.1991 року на момент набуття
чинності Закону України "Про
громадянство", і по сьогоднішній день
тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. Законом України
"Про громадянство",ст.ст.212-215, ч 2 ст 256, 259
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець республіки
Азербайджан постійно проживав на
території України з 01.01.1989 року по
сьогоднішній день.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя:І.С. Калайда