Справа № 375/513/14-ц Головуючий у І
інстанції Нечепоренко Л.М.Провадження
№ 22-ц/780/4167/14 Доповідач у 2 інстанції
БерезовенкоКатегорія 58
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.
суддів:Яворського М.А, Таргоній Д.О.при
секретарі:Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Рокитнянського районного суду
Київської області від 20 травня 2014 року
за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про повернення
коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом та
обґрунтовував його тим, що 23 квітня 2013
року з метою отримання заробітної
плати через платіжну заробітну картку
банку, ним як працівником ПП
«Агротехспілка Україна» була
заповнена анкета - заява про надання
банківських послуг банком та отримана
платіжна картка (№5167…014) для отримання
нарахованої заробітної плати.

06 грудня 2013 року при знятті готівки
через банкомат у позивача виникла
проблема в отриманні готівки, він не
зміг зняти кошти в повному обсязі,
незважаючи на те, що заробітна плата
була перерахована вчасно. На вимогу
позивача відповідач надав виписку №
446969 від 12 лютого 2014 року за період з 01
квітня 2012 по 12 лютого 2014 року, з якої
вбачається, що відповідач без
попередження та повідомлення, без
згоди позивача списав з поточного
рахунку позивача кошти в сумі 7431 грн. 63
коп.

Просив визнати протиправними дії ПАТ
КБ «ПриватБанк» щодо самовільного
списання коштів та зобов'язати банк
зарахувати незаконно списану суму
коштів в розмірі 7431, 63 грн.

Рішенням Рокитнянського районного
суду Київської області від 20 травня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк»
повернути списані кошти в сумі 7431,63 грн.
з платіжної картки ОСОБА_1 та
зарахувати на його платіжну (заробітну)
картку. Вирішено питання щодо судових
витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ
«Приватбанк» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову з таких
підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з 06 травня 2006 року
користується кредитною карткою
відповідача № НОМЕР_1, по якій мається
прострочення зобов'язання по
кредитному договору від 26 квітня 2006
року.

23 квітня 2013 року позивач подав анкету -
заяву про приєднання до Умов і Правил
надання банківських послуг в
«ПриватБанку», після чого отримав
платіжну картку для отримання
заробітної плати з ПП «Агротехніка
Україна» через банк відповідача.

У грудні 2013 року позивач виявив, що із
його зарплатної картки зняті кошти і на
його вимогу відповідач надав виписку з
рахунку, з якої вбачається, що без його
згоди 06 червня 2013 року було списано 3063,42
грн., 06 грудня 2013 року двічі було
списано 500 грн. та 2309,21 грн. та 08 січня 2014
року списано 1326,92 грн. в рахунок
погашення простроченої
заборгованості, всього 7431 грн. 63 коп..

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що самовільне, без згоди власника
платіжної картки списання коштів з
рахунку позивача з послідуючим
погашенням його боргу по попередньому
кредитному договору виходить за межі
компетенції Банку, так як позивач
доручення на списання коштів з його
платіжної картки відповідачу не давав
і в анкеті-заяві позивач не давав згоди
чи розпорядження на списання коштів з
його зарплатної картки, а тому порушує
право власності позивача.

З такими висновками суду першої
інстанції, судова колегія не
погоджується.

Як вбачається із матеріалів справи, 26
квітня 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладено кредитний
договір, по якому отримано кредитну
картку (а.с. 39 -40)

Кредит був наданий у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку.

Крім того, 23 квітня 2013 року позивач
подав анкету - заяву про приєднання до
Умов і Правил надання банківських
послуг в «ПриватБанку», після чого
отримав платіжну картку для отримання
заробітної плати з ПП «Агротехніка
Україна» через банк відповідача.

Відповідно до умов договорів про
надання банківських послуг останні
складаються із заяви, умов та правил
надання банківських послуг, тарифів
банку, які є договором приєднання (а.с. 41
- 49).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК
України).

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк
може списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
договором між банком і клієнтом.

Відповідно до п. 5.6 Умов та правил
надання банківських послуг, які є
невід'ємною частиною укладеного між
сторонами договору банківського
обслуговування, Клієнт доручає Банку
здійснювати списання з будь-якого
рахунку Клієнта, відкритого в Банку,
зокрема з Картрахунку грошові кошти
для здійснення платежу з метою повного
або часткового погашення Боргових
зобов'язань. (а.с. 47).

Отже, кредитним договором передбачена
згода позивача на списання банком
коштів з будь-якого його рахунку,
відкритого у відповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на
зазначене уваги не звернув, що призвело
до неправильного вирішення спору.

За таких обставин, оскільки рішення
суду першої інстанції, не відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 309 ЦПК України є підставою для
його скасування, з наведених вище
підстав, з ухваленням нового рішення
про відмову в позові за його
недоведеністю та необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного суду
Київської області від 20 травня 2014 року
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
повернення коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
М.А.Яворський

Д.О.Таргоній