Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2922/14
Головуючий у 1 інстанції Колесник С.Г.
Суддя-доповідач Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Кочеткової І.В.,

Сапун О.А.,

При секретарі Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
судді Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 13 травня 2014 року про
забезпечення позову за заявою ОСОБА_3
про накладення арешту на квартиру у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Відділ у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Ленінського
РВ ЗМУ УМВС в Запорізької області, про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

29 липня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом, який в процесі розгляду
справи уточнювала, до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа ВГІРФО Ленінського
РВ ЗМУ УМВС в Запорізької області, про
усунення перешкод у здійсненні права
власності.

Ухвалою судді Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 13 травня 2014 року
було задоволено заяву ОСОБА_3 про
забезпечення позову. Накладено арешт
на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на
праві власності ОСОБА_2.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
допущені порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу судді Ленінського
районного суду міста Запоріжжя від 13
травня 2014 року про забезпечення позову
і постановити нову ухвалу, якою заяву
ОСОБА_3 про арешт квартири залишити без
задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши апеляційну скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд змінює або скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву відповідачки
ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_2, яка належить
позивачці на праві приватної
власності, суд першої інстанції вважав,
що невжиття таких заходів забезпечення
позову унеможливить виконання
майбутнього судового рішення, а також
може вплинути на права інших осіб.

Проте, погодитися з таким висновком не
можна, оскільки судом допущено
порушення норм процесуального закону.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття таких заходів може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду.

В силу ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов'язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; зупиненням продажу
описаного майна, якщо подано позов про
право власності на це майно або про
виключення його з опису; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа, який оскаржується боржником
у судовому порядку; передачею речі, яка
є предметом спору, на зберігання іншим
особам.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику
застосування судами
Цивільно-процесуального законодавства
при розгляді заяв про забезпечення
позову" зазначено, що розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. А також вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи,
квартира АДРЕСА_2, на підставі
свідоцтва № 334 про право власності на
житло від 01 березня 1999 року, виданого
Ленінською районною адміністрацією
Запорізької міської ради, належить на
праві приватної власності позивачці
ОСОБА_2 ( а. с. 5-8 ).

29 липня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом, який в процесі розгляду
справи уточнювала, до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
здійсненні права власності. Посилалась
на те, що з 01 жовтня 2003 року у належній
їй на праві власності квартирі
зареєстровані її донька ОСОБА_3, онука
ОСОБА_4, онук ОСОБА_5, які впродовж
останніх п'яти років відмовляються
оплачувати квартирну плату та
комунальні послуги. Це призвело до
виникнення постійних конфліктів, до
погіршення стосунків між нею та
відповідачами. На її думку такі
неправомірні дії відповідачів
порушують її права як власника,
створюють їй перешкоди у користуванні
квартирою, тому просила усунути
перешкоди у користуванні квартирою № 79
у будинку № 16 по вулиця Бородінській у
місті Запоріжжі. Зняти відповідачів з
реєстраційного обліку та висилити з
вказаної квартири ( а. с. 1-13,18-20.34-36 ).

13 травня 2014 року відповідачка
ОСОБА_3 звернулася до суду з
клопотанням про забезпечення позову -
арешту квартири, яка є власністю
позивачки, оскільки, на її думку,
невжиття заходів забезпечення позову
може в подальшому утруднити виконання
судового рішення ( а. с. 164 ).

Задовольняючи клопотання, суд в ухвалі
не зазначив, яким чином у разі
задоволення позову про виселення
відповідачів невжиття заходів
забезпечення позову у виді арешту
квартири може вплинути на права
відповідачів.

Колегія суддів дійшла висновку, що, з
урахуванням конкретних обставин
справи, суті позовних вимог, за якими
ОСОБА_2 просить виселити відповідачів з
належної їй на праві власності
квартири, задоволення клопотання
відповідачки ОСОБА_3 про арешт вказаної
квартири не відповідає нормам статей
151,152 ЦПК України, до того ж порушує
права позивачки, оскільки обмежує її
права як власника.

З огляду на викладене ухвала суду про
забезпечення позову і накладення
арешту на квартиру підлягає скасуванню
на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з
постановленням нової ухвали про
відмову ОСОБА_3 у задоволенні заяви про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 13 травня 2014 року
скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_3
про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, в касаційному порядку
оскарженню на підлягає.

Головуючий:

Судді: