АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 201/6056/13-ц
Головуючий у 1 інстанції
Справа № 22-ц/774/1433/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи: підрозділ примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О
В И Л А:

24 травня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом, за яким
просив суд визнати за ним право
власності на транспортний засіб -
автомобіль марки SUBARU LEGACY державний
реєстраційний номер НОМЕР_4, 2006 року,
колір - чорна перлина, номер кузова
(шасі) НОМЕР_3, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2; витребувати від
відповідача на його користь вказаний
автомобіль. В обґрунтування позову
посилався на те, що він є власником
транспортного засобу автомобіля марки
SUBARU LEGACY державний реєстраційний номер
НОМЕР_4, 2006 року випуску, колір - чорна
перлина, номер кузова (шасі) НОМЕР_3 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_5 виданого
13.04.2006 року МРЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС
України в Дніпропетровській області.
22.03.2010 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 на
договорі застави транспортного засобу
№ 014/3178/73/11 від 13.04.2006 року було вчинено
виконавчий напис за яким було
запропоновано звернути стягнення на
його вказаний автомобіль в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 014/085200/3178/73 від 13.04.2006 року у
розмірі 26 250,61 доларів США. Рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 17 травня 2012 року
зазначений виконавчий напис визнано
таким, що не підлягає виконанню. В той
же час, у період з 31.03.2010 року по 07.02.2011
року виконавчий напис було звернуто до
виконання. Так, АТ «Райффайзен Банк
Аваль» направив виконавчий напис № 478
від 22.03.2010 року до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області та 06.04.2010
року було останнім відкрито виконавче
провадження і накладено арешт на все
майно боржника - ОСОБА_2 Згідно
постанови державного виконавця 01.06.2010
року був оголошений розшук зазначеного
автомобіля позивача. 05.10.2010 року
державним виконавцем вказаний
автомобіль був вилучений у позивача та
переданий на відповідальне зберігання
представнику стягувача. 07.10.2010 року
спірний автомобіль був оцінений
суб'єктом оціночної діяльності на суму
в розмірі 111 447 грн. та виставлений на
прилюдні торги, однак у зв'язку з тим, що
торги не відбулися 10.01.2011 року за
причиною відсутністю заявок покупців,
то автомобіль був уцінений державним
виконавцем до 78 012,90 грн. Як стало відомо
позивачу з матеріалів виконавчого
провадження відповідач сплатила 78 200
грн. та придбала вказаний автомобіль з
аукціону. 23.03.2011 року виконавче
провадження закрито у зв'язку із
фактичним виконанням. Таким чином,
спірний автомобіль був реалізований по
виконавчому документу, який визнаний
таким, що не підлягає виконанню. Просив
задовольнити його вимоги, посилаючись
на статті 387,397,400,1212 ЦК України. Позивач
10.07.2013 року збільшив свої позовні
вимоги, за якими просив додатково
стягнути з підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області та
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 солідарно
вартість зазначеного автомобіля в
розмірі 78 200 грн. на його користь.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 03 грудня 2013 року
залишено без розгляду позовні вимоги в
частині вказаних додаткових вимог про
стягнення грошових коштів та залучено
в якості третіх осіб - підрозділ
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області та
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
ухвалено: позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити; визнати за ОСОБА_2 право
власності на автомобіль Subaru Legasy, 2006
року випуску, кольору чорна перлина,
номер кузова НОМЕР_3; витребувати у
ОСОБА_1 автомобіль Subaru Legasy, 2006 року
випуску, кольору чорна перлина, номер
кузова НОМЕР_3 та передати його ОСОБА_2;
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 782 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги районний
суд виходив з того, що оскільки
підстава - виконавчий напис, яка
слугувала для продажу автомобіля Subaru
Legasy з прилюдних торгів, відпала
внаслідок визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню, то й
всі дії, які були вчиненні на підставі
вказаного виконавчого напису, в тому
числі, набуття права власності на
спірний автомобіль ОСОБА_1 є
безпідставними, а отже позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню,
керуючись при цьому статтями 392,
1212,387,388,1213 ЦК України. Посилання
відповідача в обґрунтування своїх
заперечень проти позову на те, що вона є
добросовісним набувачем і протокол
проведення прилюдних торгів не
скасовано, суд вважав такими, що не
спростовують висновків суду, оскільки
згідно ст. 388 ЦК України автомобіль може
бути витребувано у добросовісного
набувача за обставин, які встановлені
судом, а протокол прилюдних торгів хоча
й не скасовано, однак прилюдні торги
проведено на підставі виконавчого
листа, який в подальшому було визнано
таким, що не підлягає виконанню.

Але з висновками суду погодитись не
можна, оскільки вони не відповідають
обставинам справи; недоведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими;
суд неправильно застосував норми
матеріального права; неповно суд
з'ясував обставини, що мають значення
для справи.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Проте зазначеним вимогам ухвалене
судом рішення не відповідає.

Суд узагалі належним чином не з'ясував
характер та суть заявлених вимог,
норми права, якими вони регулюються; не
зазначив, чи мали місце обставини,
якими позивач обґрунтовував свої
вимоги; не дав належної правової оцінки
зібраним доказам, мотиви суду є
суперечливими.

Не ґрунтуються на вимогах закону
висновки суду щодо задоволення
позовних вимог, оскільки встановивши,
що спірний автомобіль належить
відповідачу на праві власності, однак
суд також визнав право власності на цей
автомобіль за позивачем, керуючись при
цьому вимогами статті 392 ЦК України, на
вимоги якої позивач не посилався, тобто
суд вийшов за межі позовних вимог та не
звернув увагу на те, що за вирішенням
справи власниками стали сторони у
справі, що є неможливим за обставинами
справи. Суд першої інстанції керуючись
статтями 388, 1212 ЦК України не звернув
увагу на те, що вказані норми регулюють
правовідносини з витребування саме
власником майна, яким позивач не є,
оскільки автомобіль проданий з
аукціону відповідачу, яка право
власності на спірний автомобіль
зареєструвала в установленому законом
порядку.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, тому суд апеляційної
інстанції на підставі п.п.1-4 ч.1 ст.309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
скасовує, ухвалює нове рішення із
наступних підстав.

Спірні правовідносини виникли щодо
витребування автомобіля, який проданий
з аукціону відповідачу на підставі
примусового виконання виконавчого
напису приватного нотаріуса, який в
подальшому був визнаний за рішенням
суду таким, що не підлягає виконанню.

Судова колегія встановила і це
підтверджується матеріалами справи, що
позивач будучи власником
транспортного засобу автомобіля марки
SUBARU LEGACY державний реєстраційний номер
НОМЕР_4, 2006 року випуску, колір - чорна
перлина, на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_5, виданого 13.04.2006 року МРЕВ 1-го МВ
ДАІ при УМВС України в
Дніпропетровській області, - передав
цей автомобіль в заставу за особистими
зобов'язаннями за кредитним договором
№ 014/085200/3178/73 від 13.04.2006 року, укладеного
між ним та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
на підставі договору застави,
посвідченого 13.06.2006 року з реєстровим №
2487 приватним нотаріусом ДМНО
Дніпропетровської області. 22.03.2010 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 на
договорі застави транспортного засобу
№ 014/3178/73/11 від 13.04.2006 року було вчинено
виконавчий напис за яким було
запропоновано звернути стягнення на
вказаний автомобіль позивача в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 014/085200/3178/73 від 13.04.2006 року у
розмірі 26 250,61 доларів США або 208 960,11 грн.
(а.с.8). Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 17 травня
2012 року зазначений виконавчий напис
визнано таким, що не підлягає
виконанню. Рішення суду набрало
законної сили 01.06.2012 року (а.с.10).
Кредитор АТ «Райффайзен Банк Аваль»
направив зазначений виконавчий напис
№ 478 від 22.03.2010 року до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області та 06.04.2010
року було останнім відкрито виконавче
провадження і накладено арешт на все
майно боржника - ОСОБА_2 Згідно
постанови державного виконавця 01.06.2010
року був оголошений розшук зазначеного
автомобіля позивача. 05.10.2010 року
державним виконавцем вказаний
автомобіль був вилучений у позивача та
переданий на відповідальне зберігання
представнику стягувача. 07.10.2010 року
спірний автомобіль був оцінений
суб'єктом оціночної діяльності на суму
в розмірі 111 447 грн. та виставлений на
прилюдні торги, однак у зв'язку з тим, що
торги не відбулися 10.01.2011 року за
причиною відсутністю заявок покупців,
то автомобіль був уцінений державним
виконавцем до 78 012,90 грн. Відповідач
сплатила 78 200 грн. та придбала вказаний
автомобіль з аукціону. 23.03.2011 року
виконавче провадження закрито у
зв'язку із фактичним виконанням (а.с.
11-21).

Таким чином, спірний автомобіль був
реалізований по виконавчому документу,
який через тривалий час за рішенням
суду визнаний таким, що не підлягає
виконанню.

Згідно свідоцтву від 11 лютого 2011 року,
виданого приватним нотаріусом ДМНО за
реєстром за № 17 відповідно до статті 66
Закону України «Про виконавче
провадження» та підставі проведення
аукціону з реалізації рухомого майна,
затвердженого начальником з
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області 07 лютого 2011
року, посвідчено, що ОСОБА_1 належить на
праві власності майно, що складається
з автомобіля марки СУБАРУ ЛЕГАСІ, 2006
року випуску, шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан-В,
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
вартість автомобіля згідно висновку
експерта від 07.10.2010 року склала 78200 грн.,
зареєстрований МРЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС
України в Дніпропетровській області
13.04.2006 року, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_5, видане
13.04.2006 року МРЕВ 1-го МВ ДАЇ при УМВС
України в Дніпропетровській області,
яке придбане ОСОБА_1 за 78200 грн., що
раніше належало ОСОБА_2 (а.с. 84).

Згідно довідки управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Дніпропетровській області за №14/7054 від
19.10.2013 року зазначений спірний
автомобіль обліковується за
громадянкою ОСОБА_1; свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_6 від 15.02.2011 року,
номерні знаки НОМЕР_7; реєстрація
проведена на підставі свідоцтва про
право власності від 11.02.2011 року № ВРЕ
424012, виданого приватним нотаріусом
ОСОБА_6 Дніпропетровського міського
нотаріального округу (а.с.83, 86-87).

Відповідно до ст. ст. 650, 656 ЦК України
особливості укладення договорів на
аукціонах встановлюються відповідними
актами цивільного законодавства. До
договору купівлі-продажу на аукціонах
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті.

За правилами ст. ст. 328, 204 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Порядок реалізації арештованого майна
регулює реалізацію арештованого майна,
за винятком нерухомого майна, шляхом
його продажу на аукціоні.

Відповідно до п. 7.1 зазначеного Порядку
право власності на майно переходить до
переможця аукціону після повного
розрахунку за придбане майно.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються, зокрема, до вимоги про
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння (п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК
України).

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Зі змісту норм наведеного
законодавства вбачається, що право
вимоги майна у особи, яка набула його
безпідставно, належить саме власнику
такого майна за умови наявності у
зобов'язаної особи такого майна.

Власник вправі вимагати повернення
(віндикації) свого майна з чужого
незаконного володіння, а також
належного йому майна, придбаного
володільцем від особи, яка не мала
права його відчужувати. Позивачем за
таким позовом може бути власник майна,
який на момент подання позову не
володіє цим майном. Відповідачем у
справі виступає особа, що на момент
подання позову фактично володіє майном
без підстав, передбачених законом або
адміністративним актом чи договором,
які відповідають вимогам закону.
Власник вправі витребувати своє майно
від особи, у якої воно фактично
знаходиться у незаконному володінні.
Об'єктом віндикаційного позову може
бути індивідуально визначене майно,
яке існує в натурі на момент подання
позову. У процесі вирішення
відповідних спорів власник повинен
довести, що майно вибуло з його
володіння чи володіння особи, якій
майно було передане власником, через
зазначені обставини. Набувач має
довести, що він набув майно оплатно і що
він не знав і не міг знати про те, що
воно придбане у особи, яка не мала права
його відчужувати.

Підтвердженням права власності можуть
бути насамперед правовстановлюючі
документи.

Таким чином, предмет віндикаційного
позову становить вимога неволодіючого
майном власника до незаконно
володіючого цим майном невласника про
повернення індивідуально-визначеного
майна з чужого незаконного володіння.

З встановлених судом обставин справи
вбачається, що позивач в даному випадку
не є власником спірного автомобіля.

Таким чином, з огляду на вищевказані
норми закону, суд першої інстанції
неправильно вирішив спір,
задовольнивши позов про визнання права
власності на рухоме майно за
позивачем, яке зареєстровано у
встановленому законом порядку на праві
приватній власності за відповідачем,
оскільки право власності відповідача
на спірний автомобіль не визнано
недійсним.

У зв'язку з тим, що суди розглядають
спір в межах заявлених позовних вимог,
то вже тільки із вказаних підстав
заявлені позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.

Таким чином, аналізуючи докази у
справі, судова колегія дійшла висновку
про те, що позовні вимоги позивача є
безпідставними, необґрунтованими та
недоведеними, що є підставою для
ухвалення нового рішення про відмову в
позові.

На підставі ст. 88 ЦПК України ч.5, - якщо
суд апеляційної інстанції ухвалює нове
рішення то відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Зважаючи на те, що у зв'язку з відмовою у
позові позивачу не відшкодовуються
судові витрати, понесені ним за
розглядом цієї справи, то у судової
колегії не має підстав для стягнення
цих судових витрат на користь позивача.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316,
ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року -
скасувати з ухваленням нового
рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи:
підрозділ примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді