АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №687/1072/13-ц
Провадження №22-ц/792/1381/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса
О.Г.,

суддів: Матковської Л.О., Карпусь
С.А.,

при секретарі: Дорощук О.М.,

за участю: відповідача його
представника та представника
Кутковецької сільської ради

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Чемеровецького районного суду
Хмельницької області від 25 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, виконавчого комітету
Кутковецької сільської ради
Чемеровецького району Хмельницької
області, треті особи: Державна
нотаріальна контора Чемеровецького
районного нотаріального округу,
Чемеровецьке районне бюро технічної
інвентаризації, Реєстраційна служба
Чемеровецького районного управління
юстиції про визнання частково
недійсними: рішення виконавчого
комітету Кутковецької сільської ради
№14 від 24.05.2001 року, свідоцтва про право
власності на житловий будинок,
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок, свідоцтва
про право власності на домоволодіння,
визнання права власності на 1/2 частину
житлового будинку та встановлення
факту родинних відносин.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вказаним позовом, в якому
зазначав, що він разом із своїми
батьками та братом проживали в
господарстві, яке відноситься до
колгоспного типу дворів в АДРЕСА_1 і
вважалися членами колгоспного двору,
отже частка кожного з них в
домоволодінні становила по 1/4. В 1971 року
відповідач
________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції:
Назарчук Р.В.
Провадження № 22-ц/792/1381/14

Доповідач: Матковська Л.О.

Категорія: 2,5

одружився і переїхав проживати в
колгоспний двір дружини. Позивач
вважає, що ОСОБА_2 не міг бути одночасно
членом двох колгоспних дворів та мати у
них частки. У зв'язку із його вибуттям з
вказаного будинку він втратив право на
частку у колгоспному дворі, після чого
частки позивача та його батьків
становила по 1/3 кожному. ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його батько - ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір - ОСОБА_5
Позивач вважає себе таким, що фактично
прийняв спадщину, оскільки був
зареєстрований та постійно проживав у
спадковому домоволодінні. В 2003 році
його брат - ОСОБА_2 припинив шлюбні
відносини з дружиною та перейшов
проживати в господарство наших
батьків. Через неможливість проживання
з братом він разом із дружиною
переїхали проживати в господарство її
батьків. 15 червня 2013 року позивач
дізнався із врученої судом позовної
заяви, що брат без його відома та
всупереч його волі, набув права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування після смерті батька і
звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про
визнання його таким, що втратив право
на житлову площу у спірному будинку.
Вважає, що відповідач втратив членство
у дворі, а він як позивач проживав там
після смерті батька лише з матір'ю, то
частка кожного з них становила по 1/2.
Отже відповідач - ОСОБА_2 міг набути
лише право на 1/2 частку належну матері,
яка написала на нього заповіт. Крім
того позивач вказує, що в його
свідоцтві про народження батько
записаний, як "ОСОБА_4", а у свідоцтві про
смерть "ОСОБА_4", мати у свідоцтві про
народження записана як "ОСОБА_5", а у
свідоцтві про смерть "ОСОБА_5", що
позбавляє його можливості спадкувати
майно після смерті його батьків.

З врахуванням уточнень до позовної
заяви ОСОБА_1, просив визнати частково
недійсними: рішення виконавчого
комітету Кутковецької сільської ради
№14 від 24.05.2001 року, свідоцтво про право
власності на житловий будинок,
свідоцтво про право на спадщину за
законом на житловий будинок, свідоцтво
про право власності на домоволодіння,
визнати право власності на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1 та встановити
факт родинних відносин.

Рішенням Чемеровецького районного
суду Хмельницької області від 25 квітня
2014 року позов задоволено частково,
встановлено факт родинних відносин, а
саме, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати в частині майнового
спору і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі. Посилається на
незаконність та необґрунтованість
рішення. Зазначає, що суд припустився
помилки і невірно оцінив обставини, що
апелянт був зареєстрований у спірному
будинковолодінні по даний час, але не
проживав у ньому з 1982р. по теперешній
час, що підтвердили свідки в засіданні
суду першої інстанції. Вказує на те, що
суд прийшов до невірного висновку з
приводу того, що позивач допомоги
батькам не надавав та після їх смерті в
оперативне управління майном не
вступив. Апелянт вважає, що спірне
домоволодіння відноситься до
категорія колгоспних дворів, а
відповідач незаконно оформив його
частку у майні.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в 1955 році побудували
житловий будинок в АДРЕСА_1. Свідоцтво
про право власності на даний будинок
оформлено 26 червня 2001 року на ім'я
ОСОБА_4 Позивач та відповідач є їх
дітьми. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, яка все
своє майно заповідала сину ОСОБА_2, так
як він фактично здійснював догляд за
престарілими батьками.

Згідно відомостей наданих
Кутковецькою сільською радою, саме
ОСОБА_2 прийняв спадщину як після
смерті батька так і після смерті
матері. Відповідно до записів в по
господарських книгах,
дворогосподарство за вказаною адресою
до 1976 року відносилося до суспільної
групи колгоспних дворів, оскільки
ОСОБА_5 була членом колгоспу
"Ленінський шлях". В квітні 1975 року
колгосп реорганізовано в
спеціалізований насінницький радгосп
"Восход", який існував до 1998 року і
статус господарства змінився, його
віднесено до групи робітників і
службовців.

ОСОБА_1, залишаючись зареєстрованим в
АДРЕСА_1, з 1980 року проживає в с.Клинове
Городоцького району в фактичних
шлюбних відносинах, має сина ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові про
визнання права власності на спадкове
майно, суд виходив з того, що останній
право на частку в колгоспному дворі,
який існував до 1975 року втратив,
спадщину в установленому законом
порядку не прийняв, а заповіт матері
ОСОБА_5, стосується лише ОСОБА_2, який в
2001 році отримав свідоцтва про право на
спадщину, в тому числі і на спірне
будинковолодіння.

З врахуванням викладених обставин
справи, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на те, що він не претендує
на частину спадкового майна матері,
вважає,що суд неправильно відмовив
йому в визнанні права на частку в майні
колгоспного двору та на спадкову
частину після смерті батька.

За ст.126 ЦК Української РСР ( в редакції
1963 року) працездатний член колгоспного
двору втрачає право на частку в майні
двору, якщо він не менше трьох років
підряд не брав участі своєю працею і
коштами у веденні спільного
господарства двору. Це правило не
застосовується, якщо член двору не брав
участі у веденні господарства в зв'язку
з призовом на строкову військову
службу, навчанням в учбовому закладі
або хворобою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК Української
РСР ( в редакції 1963 року) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач вибув з
дворогосподарства ще в 1980 році, участі
у веденні спільного господарства не
брав, спадщину після смерті батька не
прийняв, тому суд визнав його таким, що
втратив право на частку в спірному
майні.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду.

Підстав для скасування рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чемеровецького районного суду
Хмельницької області від 25 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.О.Матковська