АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/6253/14
Головуючий 1 інст. - Марченко
Справа №643/7518/14-ц
Доповідач - Шаповал
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року, судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Макарова Г.О.,

Кіпенка І.С.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Харківської
міської ради на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 01 серпня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Харківської міської ради про визнання
права користування житловим
приміщенням та визнання наймачем
квартири, зобов»язання вчинити певні
дії та за зустрічним позовом
Харківської міської ради до ОСОБА_2,
треті особи: Відділ державної
міграційної служби в Московському
районі м. Харкова Головного управління
Державної міграційної служби в
Харківській області, Комунального
підприємства «Жилкомсервіс» про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вказаним позовом, в якому
просила визнати за нею право
користування та наймачем квартири
АДРЕСА_1, зобов»язати відповідача
укласти з нею договір найму спірної
квартири .

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилалася на те, що 13 серпня 2003 року
вона була зареєстрована та проживала
за адресою АДРЕСА_4, де мешкав її
покійний чоловік ОСОБА_3. Ордер на
квартиру був виданий на батька її
чоловіка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В 1982
році, після смерті ОСОБА_4 наймачем
квартири було визнано матір її
чоловіка ОСОБА_5, яка в подальшому
змінила прізвище на ОСОБА_5 і в 2012 році
померла. В серпні 2003 року позивачка
перевезла всі свої речі до спільної
квартири, там зареєструвалася (про що
свідчить штамп у паспорті) і весь цей
час проживає та залишається
зареєстрованою у цій квартирі, однак,
не має можливості реалізувати своє
право користування квартирою, так як
відповідач відмовляється укласти з нею
договір.

Харківська міська рада подала
зустрічну позовну заяву, в якій просила
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1 в м.
Харкові та зняти її з реєстраційного
обліку.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 01 серпня 2014 року позов
ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право на
користування квартирою АДРЕСА_1 в м.
Харкові.

Визнано ОСОБА_2 наймачем квартири
АДРЕСА_1.

Зобов»язано Харківську міську раду
укласти з ОСОБА_2 договір найму
квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічної позовної
заяви Харківської міської ради до
ОСОБА_2, треті особи: Відділ державної
міграційної служби в Московському
районі м. Харкова Головного управління
Державної міграційної служби в
Харківській області, Комунального
підприємства «Жилкомсервіс» про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації,- відмовлено.

З таким рішенням суду Харківська
міська рада не погодилась та подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказане рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити повністю, зустрічний позов
Харківської міської ради -
задовольнити.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції слід змінити з підстав,
передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору. До членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

За змістом ст. 65 ЖК України наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. У такому випадку особи, що
вселилися в жиле приміщення як члени
сім'ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року №2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», вирішуючи спори про право
користування жилим приміщенням осіб,
які вселилися до наймача, суд повинен
з'ясувати, чи дотриманий встановлений
порядок при їх вселенні, зокрема: чи
була письмова згода на це всіх членів
сім'ї наймача, чи приписані вони в
даному жилому приміщенні, чи було це
приміщення постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням. При цьому, як роз'яснив
Пленум Верховного Суду України в п.15
постанови від 1 листопада 1996 р. №9 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», наявність чи
відсутність прописки сама по собі не
може бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому. Однак відсутність письмової
згоди членів сім'ї наймача на вселення
сама по собі не свідчить про те, що
особи, які вселилися, не набули права
користування жилим приміщенням, якщо
за обставинами справи безспірно
встановлено, що вони висловлювали таку
згоду.

За змістом ст. 65 ЖК України за особою не
може бути визнано право користування
жилим приміщенням, якщо вона зберігає
постійне місце проживання в
приватизованому нею жилому приміщенні.

Судом встановлено, що спірною є АДРЕСА_1

26. 11. 1976 року на спірну квартиру було
видано ордер на ім'я ОСОБА_4, який помер
у 1982 році.

Після його смерті наймачем квартири
визнано його дружину, ОСОБА_5, яка
змінила прізвище на ОСОБА_5 і померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивачка з 21 листопада 1996 року по 13. 04.
2006 року знаходилася у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5
року

ОСОБА_2 зареєстрована у спірній
квартирі з 13 серпня 2003 року по
теперішній час, іншого жилого
приміщення вона не має, проти чого
сторони не заперечують.

З урахуванням наведеного, районний суд
обґрунтовано прийшов до висновку про
визнання за ОСОБА_2 права користування
квартирою та її наймачем.

У частині зобов'язання Харьківску
міську раду укласти з ОСОБА_2 договір
найму квартири рішення суду слід
скасувати і відмовити у задоволенні
позову у цій частині за тих підстав, що
згідно п. 3.5 Тимчасового положення про
облік та розподіл житлової площі, що
звільняється у м. Харкові,
затвердженого рішенням Харківської
міської ради від 24. 06. 2009 року № 174/09,
договір найму на займану житлову площу
та зміни до нього укладаються
виконавчими комітетами районних в м.
Харкові рад, згідно прийнятих ними
рішень.

Рішенням Харківської міської ради від
24.11. 2010 року № 06/10 затверджено структуру
виконавчих органів Харківської
міської ради, у тому числі створено
адміністрацію Дзержинського району
Харківської міської ради.

Компетенція сільських, селищних,
міських рад встановлена ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», відповідно до яких виключно
на пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
питання, віднесені до їх віддання.

Укладення договорів найму та відкриття
особових рахунків не входить до
компетенції сільських, селищних,
міських рад.

Рішення суду про визнання позивачки
наймачем спірної квартири є підставою
для укладання з нею договору найму.

У протилежному випадку ОСОБА_2 не
позбавлена права оскаржити дії
відповідних органів до суду у порядку,
встановленому законом.

Судова колегія погоджується з
висновками районного суду про відмову
Харківській міській раді у задоволенні
зустрічного позову про визнання ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
спірним приміщенням.

Відповідно до ст.. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім»ї, за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім»ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, у в разі спору -
судом. Харківська міська рада не надала
доказів, відповідно до положень ст..ст.
ЦПК України на підтвердження своїх
вимог.

Доводи позивача за зустрічним позовом
про те, що заочним рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 31. 01. 2012 року за позовом ОСОБА_6
відповідачка була визнана такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням є безпідставними, оскільки
зазначене зачне рішення було
скасоване. 09. 04. 2013 року провадження у
справі закрито у зв'язку зі смертю
позивачки. ( а.с. 54).

Крім того, із довідки КП «
Жилкомсервіс» від 02. 10. 2013 року
вбачається, що на підставі вказаної
ухвали суду від 09. 04. 2013 року, ОСОБА_2
залишається зареєстрованою за адресою:
АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319
ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської
міської ради - задовольнити частково.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 01 серпня 2014 року
-змінити.

У частині зобов'язання Харківську
міську раду укласти з ОСОБА_2 договір
найму на квартиру АДРЕСА_1 - рішення
суду скасувати, у задоволенні позову у
цій частині відмовити.

У іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: