Дунаєвецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 674/499/14-ц
Провадження № 2/674/300/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді
Артемчук В. М.

при секретарі
Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представників третіх осіб
Яворської Н.В.

Войткова В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дунаївці цивільну
справу за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_5,

треті особи : Орган опіки та
піклування

Дунаєвецької міської ради
Хмельницької

області

Служба у
справах дітей Дунаєвецької районної

державної адміністрації

про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон

неповнолітньої дитини без
згоди батька

В С Т А Н О В И В :

08 квітня 2014 року позивачка ОСОБА_4
звернулася до суду з уточненими під час
судового розгляду позовними вимогами
про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди батька, посилаючись на те, що
перебуває у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_5 з 20 листопада 2011 року, однак на
даний час подружні відносини
припинені.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею і вона
матеріально її утримує, піклується про
її здоров'я та розвиток.

Відповідач участі у вихованні дитини
не бере і дитиною не цікавиться.

Донька часто хворіє застудними
захворюваннями та їй виставлено
діагноз: наслідки гіпоксично -
ішемічного ураження ЦНС, затримки
психомоторного - мовленого розвитку,
синдром підвищеної рефлекторної
збудливості, а тому для лікування та
профілактики цих захворювань за
рекомендацією лікарів дитині
необхідне періодичне перебування на
морі.

Оскільки поїздка на відпочинок до
санаторно-курортних закладів Криму та
півдня України на даний час є
небезпечною, а тому вимушена
підшукувати певні варіанти за кордоном
і по можливості звозити дитину на море
до Болгарії, Чорногорії.

Відповідач відмовляється дати дозвіл
на тимчасовий виїзд доньки за кордон
для відпочинку і оздоровлення, його
відмова є безпідставною і є ні чим
іншим, як небажанням піклуватися про
доньку, а тому змушена звернутися до
суду і просить надати дозвіл на виїзд
дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі
України до держав Болгарії та
Чорногорії терміном на 20 діб з 01 липня
2014 року по 30 жовтня 2014 року для
відпочинку та оздоровлення з матір'ю
ОСОБА_4 без згоди батька, що буде
відповідати інтересах дитини.

Представник позивачки ОСОБА_1 позов
підтримав і просив його задовольнити,
посилаючись на обставини, які
викладені в позовній заяві.

Треті особи: Представник служби в
справах дітей при Дунаєвецькій РДА
Ясінська Н.В. та представник органу
опіки та піклування при виконавчому
комітеті Дунаєвецької міської ради
Хмельницької області Войтков В.С. позов
також підтримали і просили його
задовольнити, оскільки батько
відмовляється надати дозвіл на виїзд
дитини за кордон, то діючи в інтересах
дитини, такий дозвіл необхідно надати з
метою відпочинку та оздоровлення
дитини.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
представників третіх осіб,вважає, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
турбота про дітей, їх виховання є
рівним правом і обов'язком батьків.

Згідно ст.141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про
охорону дитинства" на кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України», Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. № 231 (із змінами).

У п. 2 ст. 4 цього Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», зокрема,
зазначено, що за відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено
зокрема, що виїзд неповнолітніх
громадян України за межі території
України здійснюється за одним із таких
документів: паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, виданий
дітям громадянам України згідно з цими
правилами; проїзний документ дитини,
виданий відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або у супроводі осіб,
які уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків не
перебуває у пункті пропуску через
державний кордон;

2) без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків: коли другий з
батьків є іноземцем або особою без
громадянства, що підтверджує запис про
батька у свідоцтві про народження
дитини, і він відсутній у пункті
пропуску; коли у паспорті громадянина
України для виїзду за кордон, з яким
прямує громадянин, який не досяг
16-річного віку, або проїзному документі
є відповідний запис про вибуття на
постійне місце проживання за межі
України чи відмітка про взяття на
консульський облік в дипломатичному
представництві України за кордоном;

3) у разі пред'явлення оригіналів
документів або їх нотаріально
посвідчених копій: свідоцтва про
смерть другого з батьків; рішення суду
про позбавлення батьківських прав
другого з батьків; рішення суду про
визнання другого з батьків безвісно
відсутнім; рішення суду про визнання
другого з батьків недієздатним;
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків; довідки
про народження дитини, виданої
відділом реєстрації актів цивільного
стану, із зазначенням підстав внесення
відомостей про батька відповідно до
частини першої статті 135 Сімейного
кодексу України (під час виїзду дитини
за кордон у супроводі одинокої матері).

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 20 листопада 2011
року, однак на даний час подружні
відносини припинені.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою
і вона матеріально її утримує,
піклується про її здоров'я та розвиток.

Згідно довідок з Хмельницької обласної
клінічної дитячої лікарні,
Дунаєвецької центральної районної
лікарні,приватної поліклініки
«Малятко Плюс» м.Хмельницький та
висновків лікарів видно, що ОСОБА_6
хворіє застудними захворюваннями та їй
виставлено діагноз: наслідки
гіпоксично - ішемічного ураження ЦНС,
затримка психомоторного - мовленого
розвитку, синдром підвищеної
рефлекторної збудливості, перебуває на
обліку у невролога та педіатра, стоїть
на «Д» обліку, а тому потребує в
оздоровленні в санаторіях Криму,
Болгарії, Хорватії і це дає підстави
вважати, що необхідність тимчасового
виїзду дитини полягає у відпочинку та
оздоровленні дитини.

Згідно договору № 20.06-14 на туристичне
обслуговування від 20 червня 2014 року
видно, що туристичне агентство
«Імперія Тур» зобов'язується
забезпечити позивачці та її дочці
ОСОБА_6 подорож до Болгарії з 18.08.2014р. по
01.09.2014 року та розміщення, поселення і
харчування в готелі, що
підтверджується копією договору.

Судом також встановлено, що відповідач
на час виникнення спору і даний час
перебуває за межами України в
Португалії і не може дати дозвіл на
вивезення дитини за кордон, що
підтверджується листом відповідача,
надісланого ним електронною поштою на
адресу суду від 28.04.2014 року, і що
свідчить про те, що відповідач не дає
згоди на тимчасовий виїзд дочки за
кордон, нотаріально посвідченого
клопотання про оформлення проїзного
документа для доньки не оформив.

Судом не встановлено обмежень чи
заборон, які унеможливлюють виїзд
малолітньої ОСОБА_6 за межі України для
тимчасового перебування в Болгарії та
Чорногорії.

Згідно рішення опікунської ради
виконавчого комітету Дунаєвецької
міської ради №1 від 04 червня 2014 р.,
рішення комісії з питань захисту прав
дитини Дунаєвецької районної
державної адміністрації від 04 травня
2014 року видно, що орган опіки та
піклування Дунаєвецької міської ради
та Дунаєвецької райдержадміністрації
діючи в інтересах дитини не
заперечують проти виїзду малолітньої
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року за межі
України до Республіки Болгарії,
Хорватії, Чорногорії без згоди та
супроводу батька, ОСОБА_5 в період з 01
липня 2014 року до 30 жовтня 2014 року з
метою відпочинку та оздоровлення.

Із матеріалів справи можливо зробити
висновок, що відповідач необґрунтовано
обмежує права позивача на виховання
дитини та обмежує її можливість як
матері надати дитині найкраще.

Суд дійшов висновку про те, що надання
ОСОБА_4 дозволу на тимчасовий виїзд
малолітньої ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 року
за кордон до держав Болгарії та
Чорногорії строком на 20 діб з 01 липня 2014
року по 30 жовтня 2014 року для відпочинку
та оздоровлення з матір'ю ОСОБА_4 без
згоди батька, відповідатиме інтересам
дитини та сприятиме зміцненню її
здоров'я.

Виїзд дитини носить тимчасовий
характер, має на меті відпочинок та
оздоровлення і не пов'язаний з
визначенням місця проживання дитини чи
її еміграцію.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215,
218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 8,150,313 СК
України, ст.2, п.2 ст.4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», п..2,4-2
Правил перетинання державного кордону
, затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд дитини, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до держав
Болгарії та Чорногорії строком на 20 діб
з 01 липня 2014 року по 30 жовтня 2014 року
для відпочинку та оздоровлення з
матір'ю ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Дунаєвецький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Головуюча: /підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду
В. М. Артемчук