Справа № 1314/324/2012
Головуючий у 1 інстанції: Джала С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/2575/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
Категорія справи:5
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3 і її
представника - адвоката ОСОБА_4;
відповідача ОСОБА_5 і його представника
- адвоката ОСОБА_6;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Мостиського районного суду
Львівської області від 23 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8
і ОСОБА_9 звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_5 і ОСОБА_10 про виділення
частки будинковолодіння АДРЕСА_1 (в
подальшому - „спірне
будинковолодіння") в натурі та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, на якій збудовано
це будинковолодіння, в кінцевій
редакції позовних вимог якого просили
суд поділити згадані об'єкти
нерухомості відповідно до варіанту,
який було запропоновано у Висновку №
1927/1928/1929 судової будівельно-технічної
експертизи, проведеної по справі на
виконання ухвали суду, а також стягнути
з відповідачів на їхню користь
понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що
34/72 частини спірного будинковолодіння
належить на праві приватної часткової
власності їм (позивачам), 30/72 частини
цього будинковолодіння належить
відповідачу ОСОБА_5, а 1/9 його частина -
відповідачці ОСОБА_10 Зазначали, що в
будинку проживають позивачі та
відповідач ОСОБА_5

Вказували, що спірне будинковолодіння
складається з житлового кам'яного
будинку А-1 з надвірними господарськими
та побутовими спорудами: погрібу під
верандою Пг-1; погрібу під будинком Пг,
східців (ґанку); літньої кухні під літ.
«Б»; стайні під літ. «В»; стодоли під
літ. «Г»; сараю під літ. «Д»; вбиральні
під літ. «Е»; криниці під літ. «К»;
огорожі 1-2.

Зазначали, що будинок має загальну
площу 82,9 кв.м. (48,6 кв.м. житлової та 34,3
кв.м. допоміжної площі). При цьому вони
(позивачі) користуються наступними
приміщеннями: житловими кімнатами 1-2,
1-6, верандою та коміркою 1-1, а також
літньою кухнею під літ. «Б», а
відповідач ОСОБА_5 користується
приміщеннями 1-3, 1-4, 1-5 та на даний час
користується ще й верандою та коміркою
1-1 і такий порядок користування
будинком встановився вже більше як 10
років. Фактично відповідач
користується частиною будинку, що
перевищує його частку. Деякі
приміщення перебувають в спільному
користуванні, що викликає ряд
незручностей, однак на неодноразові
пропозиції розподілу будинку ОСОБА_5 не
погоджується (а.с. 1-2, 99).

Оскаржуваним рішенням вище згаданий
позов задоволено.

Ухвалено здійснити реальний розподіл
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами АДРЕСА_1 та
земельної ділянки, на якій розташоване
будинковолодіння, відповідно до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 1927/1928/1929 від 28.02.2013 року.

Виділено у спільну сумісну власність
ОСОБА_5 та ОСОБА_10:

а) з основних приміщень 1-ого поверху
житлового будинку під літ. «А-1»:

1-3 - коридор площею 8,60 кв.м.,

1-4 - житлову кімнату площею 14,7 кв.м.,

1-5 - житлову кімнату площею 15,7 кв.м.,

загальною площею 39,0 кв.м. та вартістю 65
266 грн. 50 коп.;

б) стайню під літ. «Б» вартістю 8 965 грн.,
стодолу під літ. „Г" вартістю 56 825 грн. 80
коп., сарай під літ. „Д" вартістю 3 648 грн.
40 коп., вбиральню під літ. „Е" вартістю 4
777 грн. 50 коп.: загальна вартість
господарських споруд - 75 434 грн. 90 коп.

в) огорожу під № 1 вартістю 1 218 грн. 20
коп., яку залишено у спільному
користуванні з ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_8 і
ОСОБА_12.

Всього виділено у спільну сумісну
власність ОСОБА_5 і ОСОБА_10 45/100 частин
будинковолодіння на загальну суму 140 700
грн. 90 коп.

Виділено у спільну сумісну власність
ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9:

а) з основних приміщень 1-ого поверху
житлового будинку під літ. «А-1»:

1-1 - коридор площею 8,3 кв.м.;

1-2 - житлову кімнату площею 15,70 кв.м.;

1-6 - житлову кімнату площею 15,40 кв.м.;

- приміщення веранди під літ. «а», ґанок
під літ. І, площею 5.60 кв.м.,

загальною площею приміщень 45,0 кв.м.,
вартістю 70 263 грн. 50 коп.;

б) літню кухню під літ. „Б" вартістю 88 238
грн., криницю під літ. „К" вартістю 1 866
грн. 40 коп.;

в) східці під літ. «а1» вартістю 481 грн. 60
коп., погріб під літ. «Пг» вартістю 9 973
грн. та погріб під літ. «Пг1» вартістю 3
120 грн. 60 коп.;

г) огорожу під №1 вартістю 1 218 грн. 20
коп., яку залишено у спільному
користуванні з ОСОБА_5 та ОСОБА_10.

Всього виділено у спільну сумісну
власність ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і
ОСОБА_9 55/100 частини будинковолодіння на
загальну суму 175 161 грн. 30 коп.

Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_5 на 30/72 ідеальних
частин, ОСОБА_10 на 1/9 ідеальну частину, а
разом на 38/72 частини, та ОСОБА_3 на 5/36
ідеальних частин, ОСОБА_7 на 1/9 ідеальну
частину, ОСОБА_8 на 1/9 ідеальну частину,
ОСОБА_9 на 1/9 ідеальну частину, а разом
на 34/72 частини житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і
ОСОБА_9 в користь ОСОБА_5 та ОСОБА_10
грошову компенсацію за відхилення від
ідеальної частки у будинковолодінні в
сумі 26 005 грн.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виконати
такі ремонтно-будівельні роботи:

- влаштувати на місці віконного прорізу
дверний прийом у приміщенні під літ.1-3;

- влаштувати віконний проріз у
приміщенні під літ. 1-3.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і
ОСОБА_9 закласти дверні отвори між
приміщеннями під літ.1-4 та літ.1-1.

Встановлено порядок користування
земельними ділянками:

а) виділено у користування ОСОБА_5 та
ОСОБА_10 земельну ділянку з наступними
геометричними розмірами по периметру в
метрах (по ходу годинникової стрілки):
8.60; 78,85; 18,03; 6,69; 13,92; 1,0; 11,05; 13,37; по будинку;
3,00; 7,00; 10,00 - площею 1320,0 кв.м. та город з
наступними геометричними розмірами по
периметру в метрах (по ходу
годинникової стрілки): 18,03; 38,05; 18,03; 38,00
площею 686,0 кв.м.

б) виділено у користування ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 земельну
ділянку з наступними геометричними
розмірами по периметру в метрах (по
ходу годинникової стрілки): 21,40; 10,00; 7,00;
3,00; по будинку; 13,37; 11,05; 13,92; 30,01; 8,67; 78,92
площею 1180,0 кв.м. та город з наступними
геометричними розмірами по периметру в
метрах (по ходу годинникової стрілки):
15,36; 38,00; 18,59; 38,08 - площею 614,0 кв.м.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_10
в користь ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_13 і
ОСОБА_12 судові витрати, а саме: 1 500
гривень - за надання правової допомоги,
1 624 гривні сплаченого судового збору та
5 896 гривень понесених витрат за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи, а
всього 9 020 гривень.

З грошових коштів, що внесені
позивачами ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_8 і
ОСОБА_12 в сумі 26 005 гривень на
депозитний рахунок ТУДСА України в
Львівській області для внесення
грошової суми згідно ст.ст. 362, 365
Цивільного кодексу України (рахунок №
0789, , МФО: 825014): 9020
гривень - повернуто згаданим позивачам
в рахунок стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_10
понесених судових витрат, а 16 985 гривень
ухвалено перерахувати ОСОБА_5 та
ОСОБА_10 в рахунок грошової компенсації
за відхилення від ідеальної частки у
будинковолодінні (а.с. 171-175).

Дане рішення оскаржив відповідач
ОСОБА_5

Апелянт просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити позивачам у задоволенні
позовних вимог за їх безпідставністю,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи та на
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Висновок проведеної по справі
будівельно-технічної експертизи від
28.02.2013 року вважає неповним і
необґрунтованим, оскільки експертом не
надано відповіді про можливі варіанти
поділу будинковолодіння і
„відповідачам виділено значно меншу
площу (39 кв.м.) спірного житлового
будинку" - незважаючи на те, що вони є
співвласниками 38/72 його частини.

Вважає, що суд «незаконно позбавив
відповідачів права власності на частку
у спірному будинковолодінні» - з
порушенням вимог ст. 365 ЦК України.

Висновок суду про те, що він ніби-то
намагався уникнути реального поділу
будинку та затягнути розгляд справи,
вважає неправомірним, оскільки «про
необхідність проведення оплати
(додаткової будівельно-технічної
експертизи, призначеної судом за його
клопотанням) у визначений час (йому)
ніхто не роз'яснював, повідомлень про
це (він) не отримував».

Вважає, що судом не враховано того, що
«позивачами не надано жодного
належного та допустимого доказу в
обґрунтування позовних вимог», а також
вважає, що в оскаржуваному рішенні
«фактично відсутня мотивувальна
частина, відсутня юридична оцінка
доказів».

З урахуванням вище наведеного також
просить призначити по справі додаткову
будівельно-технічну експертизу, на
вирішення якої поставити ряд питань,
які наведені у апеляційній скарзі (а.с.
185-189).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта і його представника на
підтримання доводів апеляційної
скарги та заперечення цих доводів зі
сторони позивачки ОСОБА_3 і її
представника, перевіривши матеріали
справи та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

В обгрунтування позовних вимог
позивачами було подано до суду
Висновок спеціаліста з
будівельно-технічних питань від 12.10.2011
року № 36, яким було запропоновано два
варіанти реального розподілу будинку
(а.с. 11-31).

Як вбачається зі змісту Заперечень
проти позову, відповідач ОСОБА_5
заперечував проти сплати ним
компенсацій за присуджену йому частину
будинку, яка перевищує його частку у
спільній частковій власності на
будинок, що було передбачено у обох
варіантах розподілу запропонованих
вище згаданим Висновком (а.с. 45): як
зазначено в ухвалі Мостиського
районного суду Львівської області від
08 травня 2012 року - „у зв'язку з важким
матеріальним становищем" (а.с. 60-зворот).

З урахуванням вище наведених
заперечень відповідача ОСОБА_5 на
клопотання позивачів ухвалою суду від
08.05.2012 року по даній справі було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу про можливі варіанти поділу
спірного будинковолодіння (а.с. 60-61).

Висновком № 1927/1928/1929 судової
будівельно-технічної експертизи від
28.02.2013 року, проведеної Львівським НДІ
судових експертиз на виконання вище
згаданої ухвали суду, було
запропоновано „один найдоцільніший
варіант реального розподілу житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами ... між співвласниками у
відповідності до їх ідеальних частин в
будинковолодінні ... з повним
відокремленням та найменшими
переплануваннями та врахуванням
існуючого порядку користування" (а.с.
70-82), який передбачав отримання
грошової компенсації вже
відповідачами (в т.ч. - і апелянтом
ОСОБА_5.).

Однак, і варіант поділу
будинковолодіння, запропонований у
вище згаданому Висновку експертизи, не
влаштував ОСОБА_5, який подав до суду
свої Заперечення на висновок
експертизи (а.с. 110-111) та клопотання про
призначення додаткової судової
будівельно-технічної експертизи (а.с.
120-121), яке ухвалою суду від 22.05.2013 року
було задоволено і по справі таку
додаткову експертизу було призначено,
а витрати за її проведення покладено на
відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_10 (а.с. 124-125).

09.09.2013 року Львівським НДІ судових
експертиз на адресу відповідачів
ОСОБА_5 і ОСОБА_10 було направлено
рахунки на оплату проведення
додаткової експертизи, однак до 11.11.2013
року (протягом більш, як двох місяців)
ці рахунки відповідачами оплачено не
було, у зв'язку з чим матеріали справи
було повернуто до суду без виконання
ухвали суду про проведення додаткової
експертизи (а.с. 137, 140).

З урахуванням вище наведених обставин
по справі доводи апеляційної скарги
стосовно того, що Висновок проведеної
по справі будівельно-технічної
експертизи від 28.02.2013 року є неповним і
необґрунтованим, колегія суддів визнає
надуманими і такими, що не можуть
прийматися до уваги, а клопотання до
суду апеляційної інстанції про
призначення по справі додаткової
будівельно-технічної експертизи -
необгрунтованим і таким, що спрямовано
на затягування розгляду справи.

Так само є надуманими доводи
апеляційної скарги стосовно того, що
„відповідачам виділено значно меншу
площу (39 кв.м.) спірного житлового
будинку", оскільки позивачам виділено 45
кв.м. (різниця складає 6 кв.м.): з
урахуванням того, що (як вже
зазначалося вище) ОСОБА_5 у своїх
Заперечення проти позову категорично
заперечував проти варіантів, які б
передбачали сплату саме ним
компенсацій іншим співвласникам
спірного будинковолодіння за
присуджену йому площу - „у зв'язку з
важким матеріальним становищем" (а.с. 45,
60-зворот).

Статтею 116 Земельного кодексу України
встановлено, що громадяни набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування (ч.1) і
що набуття права на землю громадянами
та юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування (ч.2), а ст. 123 ЗК України - що
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється органами
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування та
встановлено перелік необхідних для
цього рішень і документів.

З урахуванням вище наведеного, суд не
вправі вирішувати питання, які
віднесені до компетенції органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування.

В той же час, сторонами по справі не
було подано до суду будь-яких рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки, на якій збудовано та
знаходиться спірне будинковолодіння,
їм у власність або надання її у
користування або будь-яких інших
правовстановлюючих документів на цю
земельну ділянку, а відтак у суду не
було правових підстав виділяти частини
цієї земельної ділянки сторонам спору
у користування, оскільки питання
виділення земельної ділянки у
користування віднесено до компетенції
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування.

З урахуванням вище наведеного
оскаржуване рішення в частині
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, на якій збудовано
спірне будинковолодіння, та виділення
її частин у користування сторонам по
справі підлягає скасуванню з
ухваленням у цій частині нового
рішення - про відмову у задоволенні
цієї позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 116 ч.ч. 1 і 2, 123
Земельного кодексу України, ст.ст. 303, 307
ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 3 і 4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 частково
задовольнити.

Рішення Мостиського районного суду
Львівської області від 23 січня 2014 року
в частині встановлення порядку
користування земельною ділянкою на
якій збудовано будинковолодіння
АДРЕСА_1 та виділення її частин у
користування сторонам по справі
скасувати і в цій частині ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
цієї позовної вимоги.

В решті рішення Мостиського районного
суду Львівської області від 23 січня 2014
року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Суддя:

Судді: