Справа № 428/9327/13-ц
Провадження №2/428/964/2014
24 лютого 2014 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
при секретарі Биковій І.Д.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що він є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Разом з позивачем у квартирі зареєстрована ОСОБА_3, з якою у 2009 р. він припинив шлюбні відносини. Відповідач з 2009 р. не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за даною адресою. Вона добровільно виїхала до Російської Федерації, де має постійне місце проживання, є громадянкою ОСОБА_4. Він змушений сплачувати комунальні платежі і за відповідача ОСОБА_3 вже майже 5 років. Позивач просив суд визнати відповідача ОСОБА_3, такою, що втратила право користування квартирою №55 у буд. №63 по пр. Радянському в м. Сєвєродонецьку.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтвердив доводи викладені в позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що спірну квартиру позивач приватизував. Спільне господарство між сторонами не ведеться з 2009 р. Відповідач ОСОБА_3 є громадянкою ОСОБА_4. Їй не подобалась жити в Україні, тому вона виїхала на проживання до ОСОБА_4, де живуть її батьки та родичі. Просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надходило.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст.ст. 379, 382 ЦК України, обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира.
Частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.01.1995 р. Фондом комунального майна м. Сєвєродонецька.
Відповідно до копії довідки КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» від 04.11.2013 р. №2446 за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський, 63/55, зареєстровані ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3.
Як вбачається з наданої представником позивача копії позовної заяви ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, на день розгляду справи шлюб між сторонами не розірваний. Таким чином, відповідач ОСОБА_3 є членом сім'ї власника спірного житлового приміщення, а тому нарівні з останнім, як його дружина, має право користування спірною квартирою.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що у випадку відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом, у разі якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З аналізу наведеної норми вбачається, що член сім'ї власника втрачає право користування спірним житлом, лише у випадку його відсутності без поважних причин протягом встановленого строку.
Як вбачається з наданої копії акту КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» від 12.11.2013 р. за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський, 63/55, з 01.01.2009 р. проживає лише позивач ОСОБА_2
Проте в судовому засіданні не було встановлено та підтверджено належними достатніми доказами, що відповідач ОСОБА_3 не мешкає в спірній квартирі з 01.01.2009 р. без поважних причин. Суду не було надано доказів того, за яких обставин відповідач покинула спірне житло, куди вона виїхала, чи існувала якась домовленість між нею та її чоловіком щодо порядку користування квартирою. Сам по собі факт непроживання відповідача ОСОБА_3 в спірній квартирі не є безумовною підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщення.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги належним чином не обґрунтовані, через що задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати по оплаті судового збору в сумі 229,40 грн. позивачу не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України суд,-
Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заявлених позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 27.02.2014 р.

Суддя Ж. І. Кордюкова