Провадження №2/107/355/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Керч

Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

головуючого судді - Біленко Л.В.

при секретарі - Волкової М.О.,
Осауленко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Керчі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позов мотивований тим, що 04.10.2010р. між
сторонами укладений договір позики ,
який підтверджується розпискою,
згідно з якою відповідач отримав в борг
від позивача 24000,00 грн. , які
зобов'язався повернути у найближчий
час, але повернув тільки 13720,00 грн., у
зв'язку з чим позивач 08.11.2013р. направив
на його адресу вимогу про сплату
залишку боргу до 18.11.2013р., яку
відповідач не виконав. Просить
стягнути з відповідача борг у сумі 10280,00
грн.

В судове засідання позивач не з'явився,
його представник - ОСОБА_3, діючий на
підставі довіреності, позов підтримав
в повному обсязі, надав пояснення.

Відповідач позов не визнав . Не
заперечуючи факту укладання договору
позики з позивачем, наполягав, що він
борг повернув повністю, але позивач
навмисно не надав суду другий аркуш
розписки, в якому саме й містяться
позначки про повернення ним позивачеві
частками всієї суми боргу. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши обставини по справі та
перевіривши їх доказами, надавши
доказам правової оцінки, суд доходить
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем суду наданий оригінал
розписки, в якій зазначено, що ОСОБА_2 в
присутності свідків отримав від ОСОБА_1
гроші в кількості 24000,00 (двадцять чотири
тисячі) грн., які зобов'язався повернути
у найближчий час . (а.с.5).

На зворотному боці розписки мають
місце записи з підписами сторін
договору про повернення відповідачем
та отримання позивачем грошових сум в
рахунок погашення боргу :

04.10.2010р. - 500,00 грн., 05.11.2010р. - 500,00 грн.,
06.12.2010р. - 500,00 грн., 10.01.2011р. - 500,00 грн.,
21.01.2011р. - 500,00 грн., 07.02.2011р. - 1000,00 грн.,
09.03.2011р. - 400,00 грн., 05.04.2011р. - 600,00 грн.,
05.05.2011р. - 500,00 грн., 09.06.2011р. - 400,00 грн.,
13.07.2011р. - 600,00 грн., 05.08.2011р. - 1000,00 грн.,
05.09.2011р. - 600,00 грн. , 07.11.2011р. - 500,00 грн.,
05.12.2011р. - 1000,00 грн., 05.01.2012р. - 500,00 грн.,
06.02.2012р. - 500,00 грн., 05.03.2012р. - 450,00 грн.,
05.04.2012р. - 550,00 грн., 05.05.2012р. - 620,00 грн.,
05.06.2012р. - 2000,00 грн. (зв.бік а.с. 5).

08.11.2013р. позивач надіслав на адресу
відповідача лист-вимогу , в якому
зазначив залишок суми боргу - 10280,00 грн.
та запропонував погасити борг впродовж
сьомі днів шляхом надіслання поштового
грошового переказу на свою адресу. (а.с.
6).

Обставинам, встановленим по справі, суд
надає правової оцінки, керуючись
наступним.

Згідно з ст.1046 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальнику) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцю таку ж саму суму грошових
коштів (суму позики) . Як встановлено ст.
1047 ЦК України, договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання позикодавцем
визначеної грошової суми .

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором, а якщо
договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором

В судовому засіданні відповідач
визнав, що він особисто написав
вищезазначену розписку, а кожен факт
повернення частки боргу позикодавцю
вони фіксували шляхом внесення
відповідних записів з зазначенням суми
внеску, які скріплювали особистими
підписами.

Отже, суд вважає доведеним, що між
сторонами був укладений договір позики
без зазначення конкретного строку
повернення боргу, вимогу про
повернення залишку боргу позивач
пред'явив відповідачеві в листопаді
2013р., а 03.12.2013р. подав до суду позов, що у
відповідності до положень ст. 1049 ЦК
України зобов'язує боржника повернути
борг.

Оскільки відповідач наполягає на тому,
що він повернув позикодавцеві всю суму
боргу, суд перевіряє цю обставину та
доходить наступного.

В підтвердження наявності у
відповідача перед позивачем грошового
зобов'язання останній надав суду
оригінал розписки , яка містить
позначки про повернення в рахунок
боргу грошової суми у розмірі 13720,00
грн., натомість свої ствердження про
повернення всієї суми боргу відповідач
жодним доказом не довів, обмежившись
власними поясненнями з цього приводу,
явку до суду заявленого ним свідка ,
який за його ствердженнями міг би
підтвердити ці його ствердження ,
відповідач не забезпечив.

Суд бере до уваги, що виходячи з
положень ст.1047 ЦК України належними та
допустимими доказами обставин,
пов'язаних з правовідносинами сторін
за договором позики, є письмові докази,
але жодного письмового доказу , якій би
підтвердив факт повернення
відповідачем позивачеві всієї суми
боргу він суду не надав, пояснюючи це
категоричною відмовою позивача
повернути оригінал розписки та листок
з записами про повернення часток боргу
, але ніяких заходів з цього приводу
відповідач не вживав .

Доводи відповідача, що він не просив у
позивача гроші в борг , а той сам
запропонував сплатити кошти на користь
особи, стосовно якої відповідачем було
вчинено правопорушення, з метою
уникнення відповідачем кримінальної
відповідальності, суд не бере до уваги,
оскільки мета надавання грошей у борг
не має правового значення для
вирішення спору по суті , жодного
доказу протиправної поведінки
позивача стосовно відповідача , які б
ставили під сумнів добровільність
написання ним розписки, суду не надано.

Аналогічної оцінки суд надає й доводам
відповідача, що звернення позивача до
суду є проявом його помсти за подачу
відповідачем позову про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
оскільки вимоги сторін за цими двома
спорами не є пов'язаними між собою та
стосуються різних правовідносин,
взаємозв'язку між цими спорами суд не
вбачає.

На підставі викладеного суд доходить
висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача суми боргу, що
залишилась неповернутою за договором
позики, підтверджена позивачем
належними доказами та підлягає
задоволенню.

Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої постановлено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею судові витрати , підтверджені
документально. Сплачений позивачем
судовій збір у сумі 229,40 грн. підлягає
стягненню з відповідача на його
користь.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4,10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1 , на користь
ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі
10280,00 грн. та судові витрати в сумі 229,40
грн., а всього стягнути 10509,40 грн. (
десять тисяч п'ятсот дев'ять грн. 40 коп.).

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано , набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду АР Крим через
Керченський міський суд АР Крим шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення .
Особи, які брали участь в справі , але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -