У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за касаційною скаргою
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Липовецького районного суду
Вінницької області від 15 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 29 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулися до суду із указаним позовом,
у якому з урахуванням уточнень просили
визнати за кожною в порядку
спадкування за законом право власності
на ј частину будинку з господарськими
будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначали, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їхня мати,
ОСОБА_8, якій вказаний будинок належав
на праві власності, оскільки вона була
членом колгоспного двору. Незважаючи
на те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 своєчасно
подали до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини, постановами
нотаріуса їм неправомірно відмовлено у
видачі свідоцтв про право на спадщину у
зв'язку з ненаданням відповідних
правовстановлюючих документів на
будинок.

Рішенням Липовецького районного суду
Вінницької області від 15
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 29 січня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити їх
позов.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не
підлягає задоволенню, керуючись при
цьому нормами ст. ст. 331, 392 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 15 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 29 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник