Дата документу 08.08.2014
Справа N 320/6682/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" серпня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Кучеренко Н.В.
при секретарі - Левандовській О.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
купівлі-продажу товарів у розстрочку,
Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просить стягнути з відповідачки
на його користь заборгованість за
договором купівлі-продажу товарів у
розстрочку № 13-422К в розмірі 2000 грн.,
пеню станом на 01 липня 2014 року в розмірі
1017,10 грн., витрати на правову допомогу в
розмірі 500 грн., а також витрати по
сплаті судового збору. При цьому
позивач зазначає, що 13 грудня 2013 року
між ним та відповідачем було укладено
договір купівлі-продажу товарів у
розстрочку № 13-422К вартістю 4721,00 грн.
Згідно умов договору 1600 грн. - 33,89% від
вартості товару відповідачем було
сплачено 13 грудня 2013 року, а 3121,00 грн.
відповідач повинний був сплачувати
позивачу по 520,17 грн. в місяць на протязі
шести місяців. Однак відповідач умови
договору не виконував і оплату згідно
договору не проводив.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, від нього
надійшла заява з проханням розглядати
справу за його відсутності, на позовних
вимогах наполягає повністю. Проти
винесення заочного рішення по справі
Відповідач у судове засідання не
з'явився, не повідомив суд про причини
неявки, про час і дату судового
засідання був повідомлений належним
чином, заяви про відкладення розгляду
справи та про розгляд справи за його
відсутності від нього не надходило,
тому суд визнає його неявку неповажною,
та вважає можливим ухвалити заочне
рішення за його відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином і від якого не надійшло заяви про
розгляд справи за його відсутності або
якщо повідомлені ним причини неявки
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

При цьому згідно листа Верховного Суду
України від 27.09.2010 року, направленого на
ім'я голів Апеляційного суду АРК,
областей міст Києва та Севастополя,
якщо відповідач належним чином
повідомлений про дату судового
засідання не з'явився до суду та від
нього не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або
повідомлені ним причини визнані
неповажними, незалежно від того це його
перша чи повторна неявка, суд має право
на ухвалення заочного рішення, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяви представника
позивача про розгляд справи за його
відсутності та в зв'язку з неявкою
відповідача, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, вважає, що позов підлягає
повному задоволенню за наступними
підставами.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 13 грудня 2013 року
між сторонами було укладено договір
купівлі-продажу товарів у розстрочку
№13-422К /а.с.8,9/.

Відповідно до вказаного договору
відповідач придбав у позивача товари
та послуги, номенклатура яких
визначена у Специфікації (Додаток 1) з
розстрочкою платежу 6 місяців за
роздробною ціною 4 721,00 грн. та з
відрахуванням на користь позивача 0
відсотків річних за надану розстрочку.

Відповідач зобов'язався виплачувати
щомісячними внесками позивачу, який
надав розстрочку, по 520,17 грн. та
відсотків за надану розстрочку у
відповідному місяці.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до акту надання послуг №
13-422К від 23 грудня 2013 року позивачем
були виконані комплекс робіт,
передбачений договором № 13-422К від 13
грудня 2013 року.

Однак відповідач неналежним чином
виконував свої зобов'язання.

Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК
України, У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до умов вказаного договору
відповідач зобов'язався за несвоєчасне
внесення чергових платежів сплатити
пеню у розмірі 1 відсоток від
простроченої суми за кожний день
затримки.

Згідно умов ст. 629 ЦПК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Розрахунок суми боргу з урахування
пені, наданий позивачем, суд приймає як
вірний та складає 2000 грн. - сума
заборгованості, 1017,10 грн. - сума пені.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Згідно Рішення Конституційного суду
України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у
справі № 1-10/2004 за конституційним
поданням 50 народних депутатів України
щодо офіційного тлумачення окремих
положень частини першої статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України (справа про охоронюваний
законом інтерес) поняття «охоронюваний
законом інтерес», що вживається в
частині першій статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
«права», необхідно розуміти як
прагнення до користування конкретним
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України, -
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Таким чином, керуючись конституційним
принципом верховенства права, оцінивши
всебічно, повно та об'єктивно всі
наявні у справі докази окремо та у
сукупності, застосовуючи відповідні
норми матеріального права, утверджуючи
та забезпечуючи права людини і
основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд дійшов до
висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу товарів у
розстрочку підлягає повному
задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України, з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача судові
витрати, що складаються з судового
збору в розмірі 243,60 грн., а також витрат
на правову допомогу в розмірі 500 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 526, 549, 611, 626, 629, 655 ЦК
України, Рішенням Конституційного суду
України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у
справі № 1-10/2004, ст. 4, 15, 57-61, 88, 107, 208, 212-215,
224-228 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу товарів у розстрочку -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму заборгованості за договором
купівлі-продажу товарів у розстрочку №
13-422К від 13 грудня 2013 року в розмірі 2000
(дві тисячі) гривень 00 копійок, пені в
розмірі 1017 (одна тисяча сімнадцять)
гривень 10 копійок, а також судові
витрати, що складаються з судового
збору в розмірі 243 (двісті сорок три)
гривень 60 копійок, витрат на правову
допомогу в розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00
копійок.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя:
Н.В.Кучеренко