Справа № 342/521/14-ц
Провадження № 2/342/355/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик
Г.І.,

з участю секретаря судового засідання
Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до
Ясеневопільнівської сільської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на житловий
будинок та господарські будівлі в
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся в суд з
позовом до Ясеневопільнівської
сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, в якому просить визнати за ним
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходяться по АДРЕСА_1. Позовні
вимоги мотивував тим, що батьки його
матері, його дідусь і бабуся ОСОБА_7 та
ОСОБА_2 збудували та проживали в
житловому будинку з господарськими
будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1.
Відповідно до п.6 Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР, яка
діяла до грудня 1995 р.,будинки і
домоволодіння, розташовані в
сільських населених пунктах,
реєстрації не підлягали. У
відповідності до технічної
документації житлове господарство
складається з житлового будинку,
позначеного на схемі в технічному
паспорті літерою «А» загальною площею
51,8 м кв., житловою площею 17,6 м кв.,
сараїв, позначених літерами «Б» та «Е»,
стодоли, позначеної літерою «В»,
навісу,позначеного літерою «Г»,
вбиральні, позначеної літерою «У»,
криниці, воріт та огорожі.

Дідусь ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Внаслідок його смерті відкрилась
спадщина. Його спадкоємцями першої
черги за законом є його дружина,
одночасно бабуся позивача - ОСОБА_2,
його дочки: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та мати
позивача ОСОБА_3. На час смерті ОСОБА_7
разом з ним проживала його дружина та
позивач, вони вели спільне
господарство, хоча позивач не був
зареєстрований в будинку свого діда.
Бабуся позивача не бажає оформляти
спадкування після смерті чоловіка і не
має заперечень стосовно того, щоб
право власності на будинок діда
визнати за позивачем.

Після смерті діда позивач фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном, виготовив
документацію, утримує будинок і
прибудинкову територію, сплачує
комунальні платежі, обробляє землю.
Звернувшись до нотаріуса з заявою
про прийняття спадщини, отримав
відмову в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів
спадкодавця на майно.

В судове засідання позивач не
з'явився, в позові зазначив, що справу
просить розглядати в його
відсутності.

Ясеневопільнівська сільська рада
подала до суду заяву, просить справу
за позовом ОСОБА_1 розглядати у
відсутності представника сільської
ради та зазначила, що не заперечує
проти позову.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 подали до суду заяви, в яких
зазначили, що позов ОСОБА_1 визнають
і просять справу розглядати у їх
відсутності.

За таких обставин судом прийнято
рішення про розгляд справи у
відсутності сторін. Згідно вимог ч.2
ст.197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Згідно свідоцтва про народження
позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 його
батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Остання є
дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_7, про що
свідчить її свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2, видане УЗАГС с.
Ясенів-Пільний Городенківського
району. ОСОБА_3 після укладення 26.11.1987 р.
шлюбу з ОСОБА_1 змінила прізвище
ОСОБА_3 на ОСОБА_3, про що свідчить
свідоцтво про укладення шлюбу серії
НОМЕР_3.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що
стверджено свідоцтвом про смерть
НОМЕР_4, виданим Ясеневопільнівською
сільською радою. Внаслідок його
смерті відкрилась спадщина.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223
ЦК України - право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях 1261
- 1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини. Спадкоємцями можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків зміни черговості одержання
права на спадкування, встановлених
статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст.
1261 Цивільного кодексу України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері. У третю
чергу право на спадкування за законом
мають рідні дядько та тітка
спадкодавця. В четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного
кодексу України прийняття спадщини -
це: постійне проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
або подання спадкоємцем, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, заяви до
нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1
ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємцями
першої черги за законом ОСОБА_7 є його
дружина ОСОБА_2 та їх дочки, відповідачі
- ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. На час смерті
спадкодавця з ним проживала ОСОБА_2.
Інші спадкоємці першої черги не
прийняли спадщини після смерті
ОСОБА_7, на день його смерті не
проживали разом з ним і протягом шести
місяців з дня його смерті не
зверталися до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, онук
спадкодавця ОСОБА_7, на час смерті
останнього проживав разом з ним, вели
спільне господарство, хоча він був
зареєстрований за іншою адресою, про що
свідчить видані виконавчим комітетом
Ясеневопільнівської сільської ради
довідки № 501 від 11.04.2014 р. та № 522 від
18.04.2014 р. Отже, позивач є спадкоємцем
ОСОБА_7 четвертої черги за законом, так
як проживав зі спадкодавцем однією
сім'єю більше п'яти років до часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги. З поданої
до суду заяви ОСОБА_2 вбачається, що
вона на частку в спадковому майні
ОСОБА_7 не претендує, з заявою про
прийняття спадщини в органи нотаріату
не зверталась, не заперечує щодо
оформлення права власності на спадкове
майно за ОСОБА_1, який проживає разом з
нею, та допомагає їй.

Позивач звертався до державного
нотаріуса з приводу прийняття
спадщини після смерті діда. Державний
нотаріус Городенківської районної
державної нотаріальної контори 15.04.2014
р. видав довідку № 310 про те, що
неможливо видати свідоцтво про право
на спадщину ОСОБА_1 на житловий
будинок та господарські будівлі, що
розташовані по АДРЕСА_1 після смерті
діда ОСОБА_7 в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Випискою з інвентаризаційних
матеріалів № 6843, виданою Обласним
комунальним підприємтвом «Коломийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації», стверджено, що право
власності на житловий будинок та
господарські будівлі по АДРЕСА_1 станом
на 31.12.2012 р. не зареєстровано.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок", право
власності на жилий будинок, збудований
громадянином на відведеній в
установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий в експлуатацію,
виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на садибний
житловий будинок АДРЕСА_1, складеного
19.02.2014 р., встановлено, що загальна
інвентаризаційна вартість будинку
становить 44899 грн., про те, що житловий
будинок збудований і знаходиться в
АДРЕСА_1 свідчить характеристика
будинку. Про те, що для будівництва та
обслуговування цього житлового
будинку надана земельна ділянка
площею 0,16 га свідчить довідка № 499,
видана 10.04.2014 р. виконавчим комітетом
Ясеневопільнівської сільської ради.

Позивач фактично став власником
спадкового майна, користується ним,
утримує будинок та прибудинкову
територію в належному стані, обробляє
земельну ділянку.

Статтею 317 Цивільного кодексу
України визначено, що власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження майном. Згідно ст. 328
цього ж кодексу право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Передбачених
згаданою статтею підстав
неправомірності набуття ОСОБА_1 права
власності на житловий будинок і
господарські споруди по АДРЕСА_1
судом не встановлено, тому суд вважає,
що є підстави для задоволення
позову.

На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1223,
1258,1261- 1264,1268-1270, 1274 ЦК України,
керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Ничик Г.І.