У х в а л а

іменем україни

25 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Наумчука М. І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи:
ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство
«МарфінБанк», Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
Публічне акціонерне товариство
«Мегабанк», про визнання майна
спільною сумісною власністю та поділ
майна, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа -
Перша Полтавська державна нотаріальна
контора, про визнання недійсним
договору дарування, поновлення права
власності на квартиру, за касаційними
скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 07 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом до ОСОБА_5, у
якому з урахуванням уточнень просила
виділити їй автомобіль марки «Mitsubishi
Lancer», д.н.з. НОМЕР_3, 2008 року випуску;
квартиру АДРЕСА_1; земельну ділянку
площею 0, 15 га, що розташована у с.
Орлик Кобеляцького району Полтавської
області; ОСОБА_5 виділити автомобіль
марки джип «Isuzu Trooper», д.н.з. НОМЕР_2;
земельну ділянку площею 0, 25 га,
розташовану у с. Соснівка Полтавського
району Полтавської області; причіп,
д.н.з. НОМЕР_4, 1994 року випуску; рушницю
мисливську гладкоствольну МЦ 21-12, кл. 12,
НОМЕР_5; рушницю мисливську
гладкоствольну «Benelli», кл. 12, НОМЕР_6;
стягнути із ОСОБА_5 на її користь
13 100 грн різниці у вартості майна;
поділити у рівній частині боргові
зобов'язання за кредитним договором
від 05 травня 2008 року № 00543/PR, укладеним
між нею та ПАТ «Марфін Банк»; за
кредитним договором від 08
вересня 2006 року № 190/2006, укладеним між
нею та ПАТ «Мегабанк»; за кредитним
договором від 25 січня 2008 року №
14/6561/74/98700, укладеним між нею та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»; стягнути із
ОСОБА_5 на її користь 1/2 частини
виконаних нею зобов'язань за
кредитними договорами у період після
припинення шлюбу по квітень 2013
року у розмірі 147 445 грн; включити у
майно, що є спільною сумісною власністю
подружжя, статутний капітал ТОВ
«Телерадіокомпанія «Квадрат», що
складає 18 500 грн, з усіма наявними
активами підприємства; стягнути з
ОСОБА_5 на її користь 1/2 частини
вартості корпоративних прав у ТОВ
«Телерадіокомпанія «Квадрат».

Посилалась на те, що після
розірвання шлюбу з відповідачем не
можуть дійти згоди щодо користування
спільним сумісним майном подружжя.

ОСОБА_5 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя, у якому просив поділити
набуте під час шлюбу майно у рівній
частині, у тому числі квартиру АДРЕСА_2.

ОСОБА_6 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_5, у якому просила
визнати недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений 02 липня 1993
року між нею та ОСОБА_5, та визнати за
нею право власності на указану
квартиру.

Ухвалою Октябрського районного
суду м. Полтави від 28 травня 2013
року закрито провадження у справі у
частині позову про поділ причепу д.н.з.
НОМЕР_4, 1994 року випуску, та майна ТОВ
«Телерадіокомпанія «Квадрат» з усіма
наявними активами підприємства,
стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 1/2 частини вартості
корпоративних прав у ТОВ
«Телерадіокомпанія «Квадрат», що
включає в себе: 9 250 грн вартості частки
у статутному капіталі ОСОБА_5 та 1/2
частини від загальної вартості активів
підприємства.

Рішенням Октябрського районного
суду м. Полтави від 28 травня 2013
року позови ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задоволено частково. Поділено між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сумісно набуте майно.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на
автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з.
НОМЕР_3, 2008 року випуску; земельну
ділянку площею 0, 25 га,
розташовану у с. Соснівка Полтавського
району Полтавської області. Визнано за
ОСОБА_5 право власності на автомобіль
марки джип «Isuzu Trooper», д.н.з. НОМЕР_2;
земельну ділянку площею 0, 15 га, що
розташована у с. Орлик Кобеляцького
району Полтавської області; рушницю
мисливську гладкоствольну МЦ 21-12, кл. 12,
НОМЕР_5; рушницю мисливську
гладкоствольну «Benelli», кл. 12, НОМЕР_6.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 різницю вартості часток
розподіленого майна у розмірі 101 900 грн.
У задоволенні іншої частини позовів
відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про визнання договору дарування
недійсним, поновлення права власності
на квартиру відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 07 травня
2014 року рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 28 травня
2013 року в частині визнання майна
спільною сумісною власністю та поділу
майна скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення.

Виділено із спільного майна
подружжя ОСОБА_4 та визнано за нею право
власності на легковий автомобіль марки
«Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_3, 2008 року
випуску, вартістю 118 799 грн 53 коп;
земельну ділянку площею 0,25 га,
кадастровий номер :11:002:0106, яка
знаходиться у с. Соснівка Полтавського
району Полтавської області, вартістю 136
875 грн, всього - на загальну суму 255 674 грн
53 коп.

Виділено із спільного майна
подружжя ОСОБА_5 та визнано за ним право
власності на автомобіль марки джип «Isuzi
Trooper» д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 88 134 грн 27
коп.; земельну ділянку площею 0,15 га,
кадастровий номер :01:001:0827, яка
знаходиться у с. Орлик Кобеляцького
району Полтавської області, вартістю 50
тис. грн; мисливську рушницю
гладкоствольну МЦ 21-12.кл.12, НОМЕР_5,
вартістю 1 200грн; рушницю мисливську
гладкоствольну «Benelli», кл.12, НОМЕР_6,
виробництва Італія, вартістю 25 тис. грн,
всього - на загальну суму
164 334 грн 27 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 45 670 грн 17 коп. різниці вартості
виділеного майна.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
1/2 коштів сплачених ОСОБА_4 за кредитами
(ПАТ «Мегабанк» та ПАТ «Марфін Банк») з
01 липня 2009 року по 25 січня 2013 року в
розмірі 8 949,47 доларів США (при курсі 1 до
11,46) + 367 грн 38 коп. - всього 102 928 грн 30 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 28 травня 2013 року в
частині відмови в задоволенні позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання
недійсним договору дарування,
поновлення права власності на квартиру
змінено, застосовано норми ЦК України
1963 року.

Ухвалу Октябрського районного суду
м. Полтави від 28 травня 2013
року про закриття провадження у справі
скасовано, справу у цій частині
передано на розгляд суду першої
інстанції.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалене у справі рішення апеляційного
суду в частині поділу земельних
ділянок просить скасувати та направити
справу в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції; в частині
відмови в задоволенні позову щодо
визнання боргових зобов'язань спільним
майном подружжя та стягнення Ѕ частини
сплачених коштів за кредитним
договором від 25 січня 2008 року №
14/6561/74/98700, укладеного між нею та
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та в
частині відмови в задоволенні позову
ОСОБА_6 просить скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення про
задоволення позову. В іншій частині
рішення апеляційного суду просить
залишити без змін.

У поданій касаційній скарзі
ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, ухвалене у справі
рішення апеляційного суду в частині
скасування ухвали Октябрського
районного суду м. Полтави від 28 травня
2013 року просить скасувати.
Закрити провадження у справі щодо
визнання права власності на Ѕ частину
права на ТОВ «Телерадіокомпанія
«Квадрат».

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
необхідно відхилити з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарг про
неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційних скарг і
залишення рішення апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Полтавської області від 07 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О.
Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук