Справа № 427/225/14-ц
Провадження № 2/427/608/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2014 року Свердловський міський суд ,
Луганської області

у складі : головуючого судді
Олейнікової Г.М.

при секретарі Поляковій
І.М. .

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Свердловська
справу за позовом ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції у Луганській області про
звільнення з - під арешту майна та
зняття розшуку , -

В С Т А Н
О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом і
в обґрунтовування заявлених позовних
вимог пояснив, що рішенням Жовтневого
районного суду м. Луганська від 16
грудня 2013 року у справі № 435/13119/19-ц, яке
набуло чинності, за ним визнано право
власності на автомобіль модель SUBARU
марка LEGАСУ, 2009 року випуску, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, колір сірий,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в зв'язку з
тим, що був укладений договір
купівлі-продажу зазначеного
автомобіля між ним та ОСОБА_2 25 квітня
2012 року.

В десятиденний строк позивач
звернувся до органів МРЕВ ДАІ УМВС
України в Луганській області для
реєстрації автомобіля, але йому
відмовили в зв'язку з тим, що відділом
державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції 11 березня 2013 року накладено
арешт на все рухоме майно, яке належить
ОСОБА_2 Крім, цього 21 жовтня 2013 року
вищезазначений автомобіль було
оголошено у розшук відповідачем.

10 січня 2014 року позивач звернувся до
відділу державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції із заявою про зняття арешту та
скасування розшуку зазначеного
автомобіля.

16 січня 2014 року позивач отримав
відповідь відділу державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції, якою йому
відмовили у скасуванні постанов про
накладення арешту та розшук майна
боржника (автомобіля) та запропонували
звернутись з позовом до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з вищезгаданого рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська,
на час винесення даних постанов у 2013
році, автомобіль уже належав
позивачеві та він був його фактичним
власником, бо право власності на нього
у позивача виникло з 25 квітня 2012 року,
як прямо зазначено у вказаному рішенні
Жовтневого районного суду м. Луганська,
так як ОСОБА_2 отримала за
вищезазначений автомобіль гроші 25
квітня 2012 року і, у свою чергу, передала
автомобіль позивачеві , який ним
прийнятий та весь час з 25 квітня 2012 року
він користується ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного
кодексу України, право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Стаття 328 Цивільного кодексу України
передбачає, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Саме такою підставою набуття права
власності є визнання права власності
на автомобіль за позивачем за рішенням
суду.

А наявність арешту та оголошення у
розшук зазначеного автомобілю,
власником якого є позивач, а не
ОСОБА_2, порушує його права, як власника,
та перешкоджає йому вчиняти дії щодо
вільного володіння, користування і
розпорядження ним.

У відповідності до ч. 1 ст. 391 Цивільного
кодексу України, власник майна має
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" містить у собі
положення, яке передбачає можливість
особи, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, звернутися до суду з
позовом про зняття з нього арешту.

Таким чином, позивач вважає за
необхідне звільнити з-під арешту
автомобіль модель SUBARU марка LEGАСУ, 2009
року випуску, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2, колір сірий, реєстраційний
номер НОМЕР_1, та зняти його з розшуку.

Позивач просить суд звільнити з-під
арешту автомобіль модель SUBARU марка
LEGАСУ, 2009 року випуску, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, колір сірий,
реєстраційний номер НОМЕР_1, накладений
на підставі постанови відділу
державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції від 11 березня 2013 року., зняти з
розшуку автомобіль модель SUBARU марка
LEGАСУ, 2009 року випуску, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, колір сірий,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
перебуває на обліку у ВРЕР м.
Свердловська, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 від
24.06.2010р., оголошеного в розшук на
підставі постанови відділу державної
виконавчої служби

Свердловського міського управління
юстиції від 21 жовтня 2013 р.

Позивач у судовому засіданні
підтримав заявлені позовні вимоги ,
наполягав на їх задоволенні і пояснив ,
що згідно рішення Жовтневого районного
суду м. Луганська від 16 грудня 2013 року
він є власником автомобіля Субару
Легалси реєстраційний номер НОМЕР_1 з
25.04.2012 року , про те , що автомобіль
знаходився у розшуку і на нього був
накладений арешт він взнав тільки у
січні 2014 року при звернення до органів
ВРЕР . які йому повідомили про цей факт ,
потім він як власник автомобіля
звернувся до ВДВС Свердловського
міського управління юстиції , яке йому
повідомило , що дійсно автомобіль
знаходився у розшуку і на нього
накладений арешт 11.03.2013 року , так як
виконавче провадження по якому ОСОБА_2
є боржником , але його цей факт , не
цікавить , так як він є власником
автомобіля ще з 25.04.2012 року , тому арешт
накладений відповідачем позбавляє
його права розпоряджатись власним
майном, тому він просить суд зняти
арешт з автомобіля та зняти з розшуку
автомобіль.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала і пояснила ,
що є зведене виконавче провадження
№22/12, по якому боржником є ОСОБА_2, а
стягувачем ПАТ «Брокбізнесбанк» , і при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-1957 , виданого 24.01.2013 року
Свердловським міським судом
Луганської області , була 11.03.2013 року
винесена постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження був накладений арешт
на все майно , що належить боржнику
ОСОБА_2 і заборона його відчуження ,
дана постанова направлялась боржнику
ОСОБА_2, також 11.06.2013 року були внесені
відомості до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна відносно того
, що 11.03.2013 року на все рухоме майно
боржника ОСОБА_2 був накладений арешт
та заборона його відчужувати , у зв,язку
з тим , що автомобіль SUBARU марка LEGАСУ,
реєстраційний номер НОМЕР_1,при виході
на ділянку був відсутній , то 21.10.2013 року
була винесена постанова про розшук
майна боржника відповідно до ст.. 40
Закону України»Про виконавче
провадження». Ввважає , що дії
державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції в Луганській області є
правомірними та відповідають вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження»

Третя особа - представник
ПАТ»Брокбізнесбанк» Борисенко В.А. у
судовому засіданні позов не визнав і
пояснив, що з ОСОБА_2 за рішенням суду на
користь ПАТ»Брокбізнесбанк» була
стягнута заборгованість за кредитом у
розмірі 142133,92 доларів США , у зв,язку з
чим виконавчою службою відкрите
виконавче провадження №22/12 ,тобто
боржником за виконавчим провадженням є
ОСОБА_2, а стягувачем ПАТ
«Брокбізнесбанк» , і у разі задоволення
судом позову ОСОБА_1 у останнього
виникне право на автомобіль SUBARU марка
LEGАСУ реєстраційний номер НОМЕР_1, і у
ПАТ «Брокбізнесбанк» не буде змоги
повернути заборгованість по кредиту у
повному обсязі.

Суд вислухавши сторони , третю особу ,
дослідивши матеріали справи , вважає ,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції
України та ст.3 ЦПК, юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, і будь-яка
заінтересована особа має право в
порядку, визначеному законом,
звернутися до суду по захист своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: 1) захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Вищевказаним правом , передбаченим
Конституцією України скористався
позивач, пред,явивши позов до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976
року зі змінами «Про судову практику в
справах про виключення майна з опису»
зазначено , за правилами ,
встановленими для розгляду позовів
про виключення майна з опису ,
розглядаються вимоги громадян і
організацій , що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на
праві володінням ним . Відповідачами в
справі суд притягує боржника , особу в
інтересах , якої накладено арешт на
майно, і в необхідних випадках -особу ,
якій передано майно, якщо воно було
реалізоване.

Але вищевказане положення Пленуму
Верховного суду України відносно
притягнення судом належних
відповідачів по справі стосувалось
положень Цивільно - процесуального
кодексу України в редакції 1963 року , але
з 1.01.2004 року набрав чинності Цивільно-
процесуальний кодекс України згідно
вимог якого , судом позивачеві були
роз,яснені його процесуальні права ,
передбачені ст. 27,31 ЦПК України , але
позивач своїм процесуальним правом про
заміну неналежного відповідача
належним не скористався, оскільки із
оглянутого у судовому засіданні
зведеного виконавчого провадження №
22/12 ,яке відкрите 12.03.2013 року ,
убачається , що боржником за виконавчим
провадженням є ОСОБА_2 , а стягувачем
ПАТ «Брокбізнесбанк», що також
підтверджується виконавчим листом
№2-1957/12 , який виданий Свердловським
міським судом Луганської області
24.01.2013 року, і саме в інтересах
стягувача «Брокбізнесбанк» державним
виконавцем ВДВС Свердловського
міського управління юстиції
Луганської області Головко Т.П.
,відповідно до вимог ст..57 закону
України «Про виконавче провадження»,
11.03.2013 року була винесена постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження і був
накладений арешт на все майно , що
належить боржнику ОСОБА_2 і заборона
його відчуження , а 21.10.2013 року
державним виконавцем ВДВС
Свердловського міського управління
юстиції Луганської області Головко Т.П.
був оголошений в розшук транспортний
засіб марки SUBARU LEGАСУ, реєстраційний
номер НОМЕР_1,також відповідно до вимог
ст. 33 ЦПК України в редакції 2004 року
заміна неналежного відповідача може
здійснюватись лише за клопотанням
позивача, а не інших учасників судового
розгляду, але таке клопотання як вище
вказував суд позивачем не було
заявлене . Суд також не наділений
повноваженнями проводити заміну
неналежного відповідача за власною
ініціативою за відсутності клопотання
позивача. Разом з тим пред'явлення
позову до неналежного відповідача є
підставою для відмови у задоволенні
позову до такого відповідача.

Також при накладенні арешту
відповідний відділ державної
виконавчої служби є «посередником» між
особою, в інтересах якої накладається
арешт, та особою, на майно якої
накладається арешт. Саме між цими
особами існують спірні правовідносини,
саме ці особи зацікавлені в результаті
розгляду справи про зняття арешту з
майна, оскільки рішення суду
стосується їх прав та обов'язків.

Тому з урахуванням викладеного
суд вважає , що відділ державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції
Луганської області є неналежним
відповідачем по справі і у задоволенні
позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, на підставі п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27.08.1976 року зі змінами «Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису», 55, 124 Конституції
України, ст..3,15 ЦПК України , суд ,-

В И Р І ШИ В
:

У позові ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції у
Луганській області про звільнення з -
під арешту майна та зняття розшуку
відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти
днів з дня проголошення рішення до
апеляційного суду Луганської області.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :