ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:

головуючого - судді
Коренюк
А.М.

при секретарі
Ляшенко
Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
діючої в своїх інересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя
особа - Дарницький районний відділ
Міграційної служби України в м. Києві
про визнання особи таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, та зняття з
реєстраційного обліку, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, діюча в своїх інересах
та інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4, третя особа - Дарницький
районний відділ Міграційної служби
України в м. Києві про визнання особи
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, та зняття з
реєстраційного обліку. Мотивуючи свої
вимоги тим, що вона та її дочка ОСОБА_3
на праві власності володіють кожна по ?
частиною квартири АДРЕСА_1 згідно
Договору про поділ спільного майна
подружжя від 03 вересня 2000 року,
зареєстрованого в КМБТІ, й договору
дарування частини квартири від 13
листопада 2007 року, зареєстрованого в
КМБТІ 27 листопада 2007 року за
реєстраційний написом № 43521, за умовами
яких відповідач визнав спірну квартиру
спільної сумісної власністю подружжя й
подарував своїй дочці належну йому на
праві власності ? частину вказаної
квартири. З 30 травня 2005 року року в
даній квартирі зареєстрований
відповідач, з яким вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1993
року, який рішенням Дарницького
районного суду м. Китєва від 26 жовтня 2005
року розірваний. Відповідач в 2007 році -
з часу дарування своєї частки спірної
квартири дочці, забравши всі свої
носильні речі, перереїхав до іншого
місця проживання, його речей в квартирі
немає; спірною квартирою він не
цікавиться, житлово-комунальні послуги
не сплачує, з часу переїзду жодного
разу не з"являвся за місцем своєї
реєстрації, при цьому не вжив заходів
для зняття з реєстраційного обліку,
внаслідок чого вона вимушена
сплачувати за нього як зареєстровану
особу комунальні послуги, що впливає на
її бюджет. Відтак, вважає, що відповідач
втратив право користування житловим
приміщенням. В даній квартирі постійно
проживає тільки вона та їх з
відповідачем дочка ОСОБА_3, які на
сьогодні є єдиними співвласниками
квартири, й самостійно несуть обов"язок
по сплаті житлово-комунальних послуг,
що й стало підставою звернення до суду
з даним позовом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримала у цілому з тих же
підстав, просила їх задовольнити:
визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування квартирою № 498 в будинку
АДРЕСА_1, та зняти його з реєстрації за
вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з"явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлений згідно чинного
законодавства належним чином -
рекомендованою поштою з повідомленням
про вручення, звернувся до суду із
заявою про розгляд справи за його
відсутності з визнання позовних вимог
(а.с.28).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем позовних вимог не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог
прийнято судом.

Третя особа без самостійних вимог -
Дарницький районний відділ
Міграційної служби України в м. Києві в
судове засідання не з"явився, належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи рекомендованим листом
з повідомленням про вручення.
Звернувся до суду із заявою про розгляд
справи за його відсутності (а.с.27).

За таких підстав суд визнав за можливе
розглядати справу за відсутності
позивача, третьої особи, на підставі
доказів, наявних в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення п позивача, його
доводи та заперечення, дослідивши
матеріали справи у їх сукупності,
всебічно та повно з"ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об"єктивно оцінивши докази, які мають
істотне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позов підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права
особи будується при встановленні
порушення такого права. Так, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу (ч.1 ст.
15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом
наділена особа, права якої порушені,
невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК
України).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2
на праві власності володіє 1/2 частиною
квартири АДРЕСА_1 згідно Договору про
поділ спільного майна подружжя від 03
вересня 2000 року (а.с.12-13),
зареєстрованого в КМБТІ, й її дочка
ОСОБА_3 володіє іншою частково ? частини
вказаної квартири згідно договору
дарування частини квартири від 13
листопада 2007 року, зареєстрованого в
КМБТІ 27 листопада 2007 року за
реєстраційний написом № 43521 (а.с.14-15), за
умовами яких відповідач визнав спірну
квартиру спільної сумісної власністю
подружжя й подарував своїй дочці
належну йому на праві власності ?
частину вказаної квартири.

В даній квартирі з 30 березня 2005 року
року зареєстрований відповідач, як
колишній співвласник квартири, та член
сім"ї позивачів.

Сторони є колишім подружжям, в шлюбі
перебували з 04 вересня 1993 року, який
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 26 жовтня 2005 року розірвано.
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9, 10).

Вказаним рішенням судом встановлено,
що сторони з квітня 2005 року проживають
окремо, спільного господарства не
ведуть.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, відповідно до ч.3
ст. 61 ЦПК України, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Згідно довідки форми № 3 у вказаній
квартирі зареєстровані позивач,
відповідач та їх дочка ОСОБА_5 (а.с.7).

Відповідач в 2007 році - з часу дарування
своєї частки спірної квартири дочці,
забравши всі свої носильні речі,
перереїхав до іншого місця проживання,
його речей в квартирі немає; спірною
квартирою він не цікавиться,
житлово-комунальні послуги не сплачує,
з часу переїзду жодного разу не
з"являвся за місцем своєї реєстрації,
при цьому не вжив заходів для зняття з
реєстраційного обліку, внаслідок чого
позивачка вимушена сплачувати за нього
як зареєстровану особу комунальні
послуги, що впливає на її бюджет.

Факт непроживання відповідача у
спірній квартирі, окрім визнання ним
позовних вимог, підтверджується актом
ЖЕД № 2 ТОВ «Новобудова» Дарницького
району м. Києва, складеним комісією від
05 травня 2014 року (а.с.20), в якому
засвідчено ті факти, що відповідач не
проживає у АДРЕСА_1, відсутність його
особистих речей; спального місця та
інших ознак, які вказують на фактичне
його місце проживання за вказаною
адресою, не встановлено.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени
сім"ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім"ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім"ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Таким чином, ОСОБА_4 понад встановлений
законом термін без поважних причин не
проживає в спірній квартирі, із заявами
до уповноважених органів про причини
своєї відсутності не звертався,
обов"язки по сплаті комунальних послуг
не несе, відтак, останній як член сім»ї
співвласників квартири, втратив право
користуватися цим житлом.

Поважні причини відсутності
відповідачки в спірній квартирі понад
встановлені строки судом не
встановлено.

В судовому засіданні знайшли своє
підтвердження пояснення позивача про
те, що вона та її дочка не чинили та не
чинять перешкоди відповідачу у
користуванні (проживанні) спірною
квартирою: замки у вхідних дверях не
замінювали, не застосовували будь-яких
фізичних перешкод.

Аналізуючи зібрані по справі докази
суд приходить до висновку про те, що
вимоги позивача про визнання ОСОБА_4
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням є обґрунтованими,
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню; обставини, що
спростовують позовні вимоги судом не
встановлені.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання», зняття особи з
реєстраційного обліку проводиться
компетентним (уповноваженим державою)
органом, зокрема, на підставі
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням та ін.).

Таким чином, виходячи зі змісту
зазначених норм закону, прийняте
рішення суду про визнання особи такою,
що втратила право на користування
житловим приміщенням, відповідно, є
підставою дня зняття цієї особи з
реєстрації.

На підставі вищевикладеного, ст. 405 ЦК
України, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13,
14, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214,
215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, діючої в своїх
інересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа -
Дарницький районний відділ
Міграційної служби України в м. Києві
про визнання особи таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, та зняття з
реєстраційного обліку, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування квартирою № 498 в будинку
АДРЕСА_1, та зняти його з реєстрації за
вказаною адресою.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення через
Дарницький районний суд м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Коренюк А.М.