Справа № 133/4007/13-ц
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
В складі: головуючого судді
при секретарі Блащук
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Козятині
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
територіального галузевого об'єднання
« Південно -Західна залізниця» про
поновлення на роботі, стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Державного територіально -
галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця» про
поновлення на роботі, та просить
скасувати наказ (розпорядження)
начальника Козятинської колійної
машинної станції № 120 ДТГО «Південно
-Західна залізниця» № 125/ос від 13.11.2013
року про звільнення його з роботи по
ст. 40 ч.1 п.7 КЗпП України, поновити його
електрогазозварювальника 4 розряду
Козятинської колійної машинної
станції № 120 Державного територіально -
галузевого об'єднання «Південно -
Західна залізниця» з 13 листопада 2013
року, стягнути з ДТГО
«Південно-Західна залізниця» на його
користь середній заробіток за весь
час вимушеного прогулу з 13 листопада 2013
року по день поновлення на роботі,
стягнути з відповідача на його
відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог
позивач вказав, що з 24 вересня 1996 року
він працював в Козятинській
колійно-машинній станції № 120
Державного територіально - галузевого
об'єднання "Південно-Західна
03 червня 2008 року його було переведено
на посаду електрозварювальника
механічного цеху в Козятинську колійну
машинну станцію № 120 ДТГО ПЗЗ наказ №
63/ос від 02.06.2008 р.
Відповідно до наказу (розпорядження)
начальника КМС № 120 ДТГО «Південно -
Західна залізниця» № 125/ос від 13.11.2013
року він був звільнений з посади згідно
п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі
в нетверезому стані.
Звільнення вважає незаконним з
07.11.2013 року з 08 год. він виконував свої
посадові обов'язки згідно посадової
інструкції, але відповідно до повітки
був викликаний у лінійний відділ
міліції ст. Козятин, де знаходився з 15
год. 30 хв. до 17 год. 00 хв.
Звинувачення його керівництвом КМС №
120, що він знаходився о 15 год. 00 на
робочому місті в стані алкогольного
сп'яніння є безпідставними тому, що
дане підприємство знаходиться на
значній відстані від лінійного відділу
міліції ст. Козятин, що змусило його
витратити певний час, щоб добратися до
відділку міліції. Також при допиті його
відповідальним працівником міліції з
його боку не було зауважень з приводу
його стану здоров'я.
Він є членом первинної профспілкової
організації Вільної профспілки
залізничників України (ВПЗУ) КМС № 120.
Керівництво КМС № 120 ДТГО «Південно -
Західна залізниця» направило на адресу
профспілкового комітету ППО ВПЗУ КМС №
120 подання № 2/317 від 07.11.2013 р., щодо дачі
згоди на його звільнення за п. 7 ст. 40
КЗпП України в зв'язку з появою на
роботі в нетверезому стані.
Профком ППО ВПЗУ КМС № 120 на своєму
засіданні розглянув подання № 2/317 від
07.11.2013 р. та не дав згоди на його
звільнення, обґрунтувавши свої рішення
згідно до вимог ст. 43 КЗпП України та ст.
39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності». Незважаючи на ці
обставини, адміністрація КМС № 120
розірвала з ним трудовий договір.
Також з 11.11.2013 р. по 13.11.2013 р., він
знаходився на лікарняному (приступити
до роботи 14.11.2014 р.), але він був
звільнений з посади наказом № 125/ос від
13.11.2013 року в порушенні ст. 40 КЗпП
України, де передбачено «не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності».
Керівництво КМС № 120 об'єктивно не
розібравшись у ситуації, яка склалася
07.11.2013 р., лишило йому гарантованого
Конституційного права передбаченого
ст. 43 Конституції України «Кожен має
право на працю, що включає можливість
заробляти собі на життя працею, яку він
вільно обирає або на яку вільно
Стаття 237-1 КЗпП України надає право на
відшкодування йому власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди у разі порушення його законних
Адміністрація КМС № 120 ДТГО «Південно -
Західна залізниця» дискредитувала
його даним звільненням в очах
трудового колективу та знайомих, всі ці
обставини призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя. Він був схвильований
звільненням, переніс душевний стрес.
Розмір його моральної шкоди великий,
але якщо його навести в грошовому
виразі, він має хоча б компенсувати
затрати на відновлення здоров'я. Сума
для відшкодування нанесеної йому
моральної шкоди він визначає саме 15 000
(п'ятнадцять тисяч) гривень.
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав
повністю, просить задовольнити їх та
підтвердив в своїх поясненнях
обставини свого незаконного
звільнення викладенні в позовній
заяві. Крім того, ОСОБА_1 пояснив суду,
що вважає своє звільнення незаконним,
оскільки він не був п'яний 07.11.2013 року
на роботі, його звільнення було
проведено не законно в період
перебування його на лікарняному і
згоди на звільнення його з роботи
профспілкова організація не надала.
Представник відповідача - ДТГО
"Південно - Західна залізниця" -
Остапенко Р.Ю. в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав взагалі і суду
пояснив, що звільнення ОСОБА_1 було
проведено, відповідно до діючого
трудового законодавства, оскільки
07.11.2013 року о 15 год. на Козятинській
колійній машинній станції дійсно був
виявлений факт знаходження ОСОБА_1 на
роботі в стані алкогольного сп'яніння.
Це підтверджено актом від 07.11.2013 року
про знаходження ОСОБА_1 на робочому
місті в нетверезому стані. Крім того,
ОСОБА_1 відмовився від проходження
медичного обстеження та дачі пояснень
щодо свого нетверезого стану, про що
складено акт від 07.11.2013 року про відмову
від проходження медичного обстеження.
Також, факт знаходження позивача на
роботі в стані алкогольного сп'яніння
підтверджується пояснювальною
запискою головного механіка -
Откаленка Ю.В. та пояснювальною
запискою майстра з експлуатації та
ремонту машин і механізмів - ОСОБА_4, які
безпосередньо виявили ОСОБА_1 в стані
алкогольного сп'яніння. Більш детальні
підстави для відмови в позові позивачу
він виклав в своїх письмових
запереченнях, які приєднанні до
матеріалів справи на прохання
представника відповідача.
Третя особа без самостійних
вимог на предмет спору - начальник
Козятинської колійної машинної
станції Стратійчук О.В. в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і
дав аналогічні пояснення, що і
представник відповідача ДТГО
«Південно-Західна залізниця». Крім
того, вважає, що адміністрація вірно
провела звільнення з роботи ОСОБА_1 з
підстав знаходження його в п'яному
вигляді на робочому місці 07.11.2013 року,
це було підтверджено відповідними
актами і поясненнями головного
механіка Откаленко Ю.В., майстра ОСОБА_4.
Крім того, ОСОБА_1 не повідомив
адміністрацію про те, що він
знаходиться на лікарняному.
Заслухавши пояснення учасників
процесу, допитавши свідків та
дослідивши докази, які є в матеріалах
справи, проаналізувавши їх в
сукупності суд, вважає, що позовні
вимоги позивача слід задовольнити
частково, а саме скасувати наказ про
звільнення з роботи, поновити позивача
на роботі, стягнувши ДТГО
«Південно-Західна залізниця» на
користь позивача середній заробіток за
весь час вимушеного прогулу, стягнути
частково моральну шкоду.
Судом встановлено, що з 24 вересня 1996
року позивач ОСОБА_1 працював в
Козятинській колійно-машинній станції
№ 120 Державного територіально -
галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця». 03 червня
2008 року його було переведено на посаду
електрозварювальника механічного цеху
в Козятинську колійну машинну станцію
№ 120 ДТГО ПЗЗ наказ № 63/ос від 02.06.2008 р.,
що підтверджується копією трудової
Судом встановлено, що позивача
ОСОБА_1 було звільнено з роботи 13.11.2013
року, що підтверджується копією
наказом начальника Козятинської
колійної машинної станції ДТГО
"Південно - Західна залізниця" П.І. -
Стратійчука О.В. № 125/ос від 13.11.2013 року
ОСОБА_1 було звільнено з роботи за
появу на роботі в нетверезому стані,
відповідно до ст. 40 п. 7 КЗпП України. (
Підставою для прийняття даного
наказу про звільнення були наступні
документи, які підтверджували стан
алкогольного спґяніння ОСОБА_1, а саме:
акт знаходження на робочому місці в
нетверезому стані від 07.11.2013 року; акт
відмови від проходження медичного
обстеження та надання пояснення ОСОБА_1
від 07.11.2013 року; пояснювальна записка
головного механіка Откаленка Ю.В.;
пояснювальна записка майстра ОСОБА_4;
протокол оперативної наради при
начальнику КМС від 13.11.2013 року.
Суд вважає, що адміністрація
Козятинської колійної машинної
станції ДТГО "Південно - Західна
залізниця" при встановленні факту
знаходження на робочому місці 07.11.2013
року ОСОБА_1 підійшла поверхово, не
залучивши до його фіксування будь -
кого з членів профспілки, членом якої є
позивач, щоб забезпечити
обґєктивність, будь яких медичних
висновки на підтвердження факту
сп'яніння ОСОБА_1 відсутні,
адміністрація не викликала швидку
допомогу для встановлення стану
сп'яніння чи його відсутності.
Судом також встановлено і це
підтверджується рішенням первинної
профспілкової організації ВПЗУ
Козятинської КМС-120, що профспілкова
організація, членом якої є ОСОБА_1, не
дала згоди на звільнення ОСОБА_1 з
підстав зазначених в поданні
адміністрацією КМС -120, що не було
враховано адміністрацією при
Також встановлено, що позивач
ОСОБА_1 період з 11.11.2013 року по 13.11.2013
року перебував на лікарняному з
діагнозом загальне захворювання, що
підтверджується листком
непрацездатності серії АВЯ № 247993 від
11.11.2013 року, відповідно до якого стати
до роботи зазначено 14.11.2013 року ( а.с.7),
але був звільнений в період тимчасової
непрацездатності 13.11.2013 року, що
підтверджується наказом № 125/ос від
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП
України, не допускається звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності( крім
звільнення за пунктом 5 ст.40 КЗпП
Правила про недопустимість
звільнення працівника в період
тимчасової непрацездатності, а також у
період перебування у відпустці ( ст..40
КЗпП України) стосуються як
передбачених ст..ст. 40, 41 КЗпП, так й
інших випадків, коли розірвання
трудового договору відповідно до
чинного законодавства провадеться з
ініціативи власника а бо
уповноваженого ним органу.
Таким чином адміністрація
Козятинської колійної машинної
станції № 120 ДТГО «Південно -Західна
залізниця» порушила встановлений
порядок звільнення позивача при
знаходженні працівника в період його
тимчасової непрацездатності на
лікарняному, тому позивача слід
поновити на роботі та слід стягнути з
відповідача на його користь
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу, тобто, з дня
звільнення до дня постановлення
судового рішення, що складає три
місяці з 13.11.2013 року по 13.02.2013 року. З
розрахунку відповідно до довідки № 7
від 06.02.2014 року про середньомісячну
заробітну плату ОСОБА_1, яка складає 3668
одинадцять тисяч шість) гривень 55(
п'ятдесят п'ять ) копійок..
Суд керуючись ст. 237-1 КЗпП, вважає, що
діями відповідача по прийняттю
незаконного наказу про звільнення з
роботи позивача при порушенні
процедури звільнення працівника, йому
заподіяна моральна шкода, яка
виразилась в грубому порушенні його
трудових прав та права на працю,
гарантованого Конституцією України, і
вимагало він нього додаткових зусиль
для організації свого та життя своєї
сім' ї. Суд визначає розмір моральної
шкоди в сумі 3000 гривень, так як вважає,
що дані кошти є достатньою
сатисфакцією для компенсації
моральних переживань позивача, з
урахуванням стягнення на його користь
середнього заробітку за час вимушеного
Правовідносини, що склались між
сторонами регулюються ч. 1 ст. 235 КЗпП
України, згідно якої у разі звільнення
без законної підстави працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
В силу ч. 2 ст. 235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.
В ч. 5 ст. 235 КЗпП України визначено, що
рішення про поновлення незаконно
звільненого працівника прийняте
органом, який розглядає трудовий
спір, підлягає негайному виконанню, а
тому рішення в частині поновлення на
роботі ОСОБА_1 та в частині стягнення на
його користь середньої заробітної
плати в межах суми за один місяць слід
допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 40 ч. 3, 233- 235 ч.ч. 1, 2, 5,
236, 237-1 КЗпП України ст. ст. 213-215, 218, 367 ч. 1
п. 4 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1
задовольнити частково.

Скасувати наказ (розпорядження)
начальника Козятинської колійної
машинної станції № 120 ДТГО «Південно
-Західна залізниця» № 125/ос від 13.11.2013
року про звільнення з роботи ОСОБА_1 по
ст. 40 ч.1 п.7 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді
електрогазозварювальника 4 розряду
Козятинської колійної машинної
станції № 120 Державного територіально -
галузевого об'єднання «Південно -
Західна залізниця» з 13 листопада 2013
року

Стягнути з ДТГО «Південно-Західна
залізниця» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу з 13 листопада 2013
року по 13 лютого 2014 року включно в сумі
11006 ( одинадцять тисяч шість) гривень 55

( п'ятдесят п'ять ) копійок.

Стягнути з відповідача - ДТГО
«Південно - Західна залізниця» на
користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) гривень
в якості відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з відповідача ДТГО «Південно -
Західна залізниця» на користь держави
243 ( двісті сорок три) гривні 60 (
шістдесят) копійок судового збору.

Рішення в частині поновлення на роботі
ОСОБА_1 та в частині стягнення на його
користь середньої заробітної плати в
межах суми за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Козятинський міськрайонний суд
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис.

З оригіналом вірно Суддя
Секретар

Дата документу 13.02.2014