УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року

місто
Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області

у складі головуючого судді Помогаєва
А.В.,

при секретарі судового засідання Шуляк
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання Гірницького відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_1 за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2014 року до Гірницького
районного суду міста Макіївки поштою
надійшло подання державного виконавця
Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції (далі -
Гірницький ВДВС Макіївського МУЮ) про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон ОСОБА_1

З подання вбачається, що на виконанні у
державного виконавця знаходиться
судовий наказ №2-2891/11 від 26.12.2011 р.,
виданий Гірницьким районним судом
м.Макіївки про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства «Донецькобленерго»
заборгованості в розмірі 4012,52 грн..
Боржник ухиляється від виконання
рішення суду.

Відповідно до п. 18 ч. 3. ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999рр. № 606-XIV державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника юридичної
особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
визначено, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та
рішень інших органів

(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В матеріалах справи міститься копія
судового наказу, виданого Гірницьким
районним судом м. Макіївки від 26.12.2011 р.
№ 2-2891/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства «Донецькобленерго»
заборгованості в розмірі 4012,52 грн.

До подання додано копію постанови про
відкриття виконавчого провадження від
26.11.2013 р. №40936624.

Інших матеріалів виконавчого
провадження суду не надано.

Закон України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999рр. № 606-XIV,
згідно його преамбули, визначає умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Виконавче провадження відповідно до
ст. 1 Закону України «Про виконавче
провадження», як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 32 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачені
заходи примусового виконання рішень,
якими є: 1) звернення стягнення на кошти
та інше майно (майнові права) боржника,
у тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Статтею 52 наведеного закону
встановлений порядок звернення
стягнення на кошти та інше майно
боржника, зокрема, стягнення за
виконавчими документами звертається
в першу чергу на кошти боржника у
гривнях та іноземній валюті, інші
цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах у
депозитаріях цінних паперів. На кошти
та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та
на зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно.

Разом з тим, державним виконавцем не
надано суду матеріалів виконавчого
провадження, які свідчили б про
здійснення необхідних виконавчих дій
щодо звернення стягнення в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності.

Крім того, відповідно до ст. 20 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі дії можуть провадиться
державним виконавцем за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна.

Державним виконавцем не надано доказів
того, що виконавчі дії провадилися за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна.

Наказом Міністерства юстиції України
від 02.04.2012р. № 512/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 02.04.2012р.
за № 489/20802 затверджено Інструкцію з
організації примусового виконання
рішень (далі - Інструкція).

Відповідно до норми п. 11.1 розділу ХІ
Інструкції у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, державний
виконавець може звернутися з поданням
до суду за місцезнаходженням органу
ДВС щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.

Подання повинно містити, зокрема,
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань (п.п.
11.1.1). У поданні мають бути визначені
заходи (тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа чи без такого),
найменування органів, які мають їх
здійснити. У разі тимчасового
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа зазначаються
вид паспортного документа (для
громадян України - дипломатичний
паспорт, службовий паспорт, паспорт
громадянина України, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, посвідчення особи моряка тощо;
для іноземців та осіб без громадянства
- паспортний документ, що підтверджує
громадянство іноземця або посвідчує
особу без громадянства), його серія та
номер, а також найменування та
місцезнаходження державного органу, до
якого повинен надсилатися вилучений
паспортний документ (11.1.2.).

У поданні державного виконавця
Гірницького ВДВС не визначений захід
обмеження виїзду за кордон - чи
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України з вилученням паспортного
документа чи без такого, не вказано
найменування органів, які мають його
здійснити.

Не надано також доказів того, що ОСОБА_1
є громадянином України.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» визначено,
що підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення громадянина від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням - до виконання
зобов'язань. Частиною 2 цієї статті
передбачено, що громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Разом з тим, ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлений
обов'язок державного виконавця вживати
передбачених цим Законом заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб
та в порядку, встановленому
виконавчим документом і Законом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Згідно
зі ст. 58. ЦПК України належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування. Статтею 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Виконавчою службою не надано доказів
здійснення усіх необхідних виконавчих
дій, спрямованих на виконання рішення
суду, зокрема, відомостей про перевірку
наявності майна за місцем мешкання
боржника, звернення стягнення на кошти,
що знаходяться в банках, доказів
надіслання запитів до органів
державної податкової інспекції,
банків, нотаріату тощо про наявність
майна у боржника.

За таких обставин суд не може
встановити факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим наказом, що є наслідком
відмову в задоволенні подання
Гірницького ВДВС Макіївського МУЮ про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись
п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», статтями 209,
210, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Гірницького
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_1 за кордон -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на оскарження, а у
випадку подання апеляційної скарги - за
результатами апеляційного розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Гірницький районний суд
м. Макіївки протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
А.В.Помогаєв