Провадження № 2/201/210/2014р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

09 липня 2014р.

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

04.11.2013р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом про
розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 11.12.2013р. провадження
по справі було зупинено у зв'язку із
наданням сторонам шестимісячного
терміну для примирення (а.с. № 19).

16.06.2014р. провадження по справі було
відновлено (а.с. № 20).

Позивачка у позовній заяві в
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що вони з
відповідачем зареєстрували шлюб
31.07.1999р. у відділі РАГС виконкому
Жовтневої районної ради м.
Дніпропетровська. Від даного шлюбу
сторони мають малолітніх синів -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини з
відповідачем припинилися з червня
2013р. Причиною припинення шлюбних
відносин стали відсутність в родині
взаєморозуміння з питань ведення
господарства, виховання дітей, втрата
почуття любові та поваги. Сторони
проживають окремо, не ведуть спільного
господарства, не мають спільного
бюджету. Позивачка вважає, що родина
розпалася остаточно і не може бути
відновлена. Строк на примирення,
наданий судом, позитивних результатів
не приніс. Просила шлюб розірвати та
винести рішення в судовому засіданні
за її відсутності без фіксування
процесу технічними засобами, про що
надала суду відповідну заяву (а.с. № 25).

Відповідач в судові засідання 09.07.2014р.
також надав суду заяву, згідно якої
визнав період та причину припинення
шлюбних стосунків, а також просив
розглядати справу за його відсутності
без фіксування процесу технічними
засобами (а.с. № 26).

Таким чином, суд вважає за можливе на
підставі ст. 169 ЦПК України розглядати
справу за відсутності сторін та з
огляду на те, що відповідач надав суду
свої письмові пояснення, то суд також
вважає за можливе винести рішення по
справі на загальних підставах,
встановлених ЦПК України.

Розгляд справи відбувався на підставі
ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування
процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним з
подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 31.07.1999р. у відділі
РАГС виконкому Жовтневої районної
ради м. Дніпропетровська
під актовим записом № 533 (а.с. № 5).

Судом встановлено, що спільне життя
сторін не склалося через відсутність в
родині взаєморозуміння з питань
ведення господарства, виховання дітей,
втрату почуття любові та поваги.
Сторони проживають окремо, мають
роздільний бюджет, спільне
господарство не ведуть, не підтримують
подружніх відносин з червня 2013р.

З огляду на вищевикладене і приймаючи
до уваги те, що шлюбні відносини між
сторонами по даній справі припинені
більше року тому і з цього часу
більше не відновлювалися,
шестимісячний строк для примирення,
наданий судом, позитивних результатів
не дав, позивачка від позову не
відмовилася, а відповідач визнав
позовні вимоги та не заперечував
проти розірвання шлюбу, суд дійшов
висновку про те, що родина сторін
розпалася остаточно, її відновлення
бути не може, і шлюб підлягає
розірванню.

При винесенні рішення суд також
приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК
України, оскільки відповідач визнав
позовні вимоги та погодився на
розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку із задоволенням позову, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивачки
понесені при подачі позову судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229грн. 40коп. (а.с. № 4).

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 10, 60,
61, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 31.07.1999р. у відділі
РАГС виконкому Жовтневої районної
ради м. Дніпропетровська, під актовим
записом № 533 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідачки ОСОБА_1 - залишити без
змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені при подачі позову судові
витрати в розмірі 229 грн. 40коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 СК
України копію рішення суду про
розірвання шлюбу надіслати на адресу
Жовтневого відділу РАЦС
Дніпропетровського міського
управління юстиції для внесення

відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний
суд

м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя :

Н.В.Ткаченко