Справа № 138/1290/14-ц Провадження №
22-ц/772/2122/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Жикевич Т. Б.Категорія: 23
Доповідач: Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого: Берегового О. Ю.,

суддів: Денишенко Т. О., Луценко В. В.,

при секретарі: Сніжко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дністер-Агро" на
рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 27 травня 2014 року, по
цивільній справі за позовом
Могилів-Подільського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дністер-Агро" про
розірвання договору оренди землі та
повернення земельної ділянки, -

встановила:

Могилів-Подільський міжрайонний
прокурор діючи в інтересах ОСОБА_2
звернувся з позовом до ТОВ
"Дністер-Агро" про розірвання договору
оренди землі та повернення земельної
ділянки.

Свої вимоги він мотивував тим, що
30.09.2011року між ОСОБА_2, як орендодавцем
та ТОВ «Дністер-Агро», як орендарем
укладений договір оренди земельної
частки (паю), належної орендодавцю на
праві власності, площа якої становить
1,8799 га і, яка розташована на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області. Орендар порушив
умови взятих на себе зобов'язань по
договору оренди, оскільки в 2013 році він
не виплатив орендодавцю орендну плату.
Така плата була сплачена лише в квітні
2014 року. Порушення умов договору оренди
з боку відповідача також виразилось в
тому, що він протягом усього часу дії
договору не використовує орендовану
землю за її цільовим призначенням, що
призвело, зокрема, до занедбання
земельної ділянки та пониження якісних
показників ґрунту.

Рішенням Могилів-Подільського
міжрайонного суду Вінницької області
позов задоволено повністю. Розірвано
договір оренди землі від 30.09.2011 року
зареєстрований відділом Держкомзему у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області 16 грудня 2011 року
№01687 укладений між ТОВ
"Дністер-Агро" та ОСОБА_2. Зобов'язано
ТОВ "Дністер-Агро" повернути ОСОБА_2
земельну ділянку, площею 1,8799 га, яка
розташована на території
Бернашівської сільської ради, що
належить йому на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку, серії ЯА №801824. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дністер-Агро"
(ідентифікаційний код юридичної особи
25497645, вул. 50-річчя Жовтня, 23, смт
Вендичани Могилів-Подільського району
Вінницької області) на користь
державного бюджету м.
Могилів-Подільського судовий збір в
сумі 606 (шістсот шість) сумі гривень 97
копійок (банк одержувача: ГУДКСУ у
Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015,
номер рахунку 0009, ,
одержувач коштів УДКСУ у
Могилів-Подільському районі та м.
Могилеві-Подільському (м.
Могилів-Подільський) 22030001; призначення
платежу "Судовий збір, код ЄДРПОУ
Могилів-Подільського міськрайонного
суду 26423235, Пункт 1.1.).

Не погодившись з таким рішенням суду,
ТОВ "Дністер-Агро" подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила
зазначене рішення скасувати та
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, - рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалено на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, - під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правові норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не
відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_2 є власником земельної частки
(паю), площею 1,8799 га, яка розташована на
території Бернашівської сільської
ради, цільове призначення земельної
ділянки: для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Дана обставина підтверджується
Державним актом на право власності на
земельну ділянку, серії ЯА № 801824.

30 вересня 2011 року між позивачем та
відповідачем укладено договір оренди
вказаної вище земельної ділянки (далі -
договір оренди) строком на 10 років.
Договір оренди зареєстрований
відділом Держкомзему у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис 16 грудня
2011 року №01687.

Згідно п 1.1 даного договору
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку сільськогосподарського
призначення.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату
(частина 1). Відносини щодо найму
(оренди) земельної ділянки регулюються
законом (частина 2).

Відповідно до ст. З Закону України "Про
оренду землі" об'єктами оренди є
земельні ділянки, що перебувають у
власності громадян, юридичних осіб,
комунальній або державній власності.

Договір оренди землі, згідно
визначення статті 13 Закону України "Про
оренду землі", являє собою договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За змістом ст. 21 ЗУ "Про оренду землі"
розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за домовленістю сторін у договорі.

Умовами договору оренди землі від 30
вересня 2011 року, а саме: пунктом 4.1
передбачено, що орендна плата
вноситься Орендарем у грошовій формі
через касу Орендаря з письмовим
підтвердженням орендодавцем факту
одержання готівки в день її одержання.
Розмір орендної плати в рік становить
619,57 грн., що складає 3% від
нормативно-грошової оцінки земельної
ділянки зазначеної в пункті 2. 4 цього
договору.

Згідно п. 4.3 того ж договору орендна
плата вноситься до 31 грудня кожного
року оренди (а.с. 13).

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЗУ "Про оренду
землі" на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням
суду в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Пунктом 12.4 зазначеного договору
передбачено, що договір припиняється
шляхом його розірвання за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
внаслідок невиконання другою стороною
обов'язків передбачених договором та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
передбачених законом.

Відповідно до п. "д" ст. 141 Земельного
кодексу України, однією з підстав для
припинення права користування
земельною ділянкою є систематична
несплата орендної плати.

Згідно довідки від 23 квітня 2014 року вих.
№ 71 наданої сільським головою
Бернашівської сільської ради
Антонюком П. П. орендну плату власникам
земельних паїв, в тому числі і ОСОБА_2,
за 2013 рік, було виплачено 22 квітня 2014
року, хоча і з пропуском строку
передбаченого договором (а.с. 25).

Зазначена обставина хоча і свідчить
про сплату орендної плати з порушенням
строку її виплати передбаченого
договором, однак не доводить
систематичність несплати відповідачем
орендної плати.

Що стосується посилання позивача на
використання зазначеної земельної
ділянки не за цільовим призначенням, то
колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу на наступне:

За змістом п.п. «а» п. 1, п. 5 Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13
квітня 2011 року № 459/2011
Держсільгоспінспекція України
організовує та здійснює державний
нагляд (контроль) дотримання органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, юридичними та
фізичними особами вимог земельного
законодавства та встановленого
порядку набуття і реалізації права на
землю, з цією метою її органи та
посадові особи в межах своїх
повноважень мають право складати акти
перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати у встановленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
16 липня 2013 року № 503 затверджено
уніфіковану форму акта перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог законодавства (акта перевірки) з
питань здійснення Державною
інспекцією сільського господарства
України та її територіальними органами
заходів державного нагляду (контролю)
за дотриманням суб'єктами
господарювання вимог законодавства.

Отже, єдиним уповноваженим органом на
здійснення державного нагляду
(контролю) дотримання вимог земельного
законодавства є Державна інспекція
сільського господарства України та її
територіальні органи, а формою
фіксації порушень цього законодавства
- акт перевірки, складений за
уніфікованою формою.

Згідно листа Державної інспекції
сільського господарства (а.с. 14-15)
вбачається, що за результатами
перевірки Державною інспекцією
сільського господарства у Вінницькій
області встановлено, що фактично
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення,
які є в оренді у ТОВ "Дністер-Агро" на
території Бернашівської сільської
ради Могилів-Подільського району
Вінницької області не
використовуються, посів
сільськогосподарських культур не
проводиться, заходи щодо боротьби з
бур'янами не застосовуються, земельні
ділянки знаходяться в занедбаному
стані, що є порушенням пункту (г) ст. 96 ЗК
України.

У даному листі не конкретизовано, які
саме земельні ділянки не
використовуються і хто є їх власниками.

Разом з тим, відповідні акти перевірки,
складені за уніфікованою формою, в
матеріалах справи відсутні, а тому факт
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням не доведений.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що в даному
випадку має місце несвоєчасна сплата
орендної плати за користування
земельною ділянкою, яка не свідчить про
систематичність несплати відповідачем
орендної плати, при цьому нецільове
використання земельної ділянки
належним чином не доведено, а тому
оскаржуване рішення слід скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дністер-Агро" задовольнити.

Рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 27 травня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову
Могилів-Подільського міжрайонного
прокурора поданого в інтересах ОСОБА_2
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дністер-Агро" про
розірвання договору оренди землі та
повернення земельної ділянки -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: