Справа №752/4749/13-ц
Провадження № 2/752/239/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.07.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря -
Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» в особі
Головного Управління по м.Києву та
Київській області, 3-тя особа: Публічне
акціонерне товариство «Родовід Банк»
про стягнення страхового
відшкодування,-

в с т а н
о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до
ПрАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» (ПрАТ «УПСК» в особі
Головного управління по м.Києву і
області з вимогою про стягнення
страхового відшкодування в розмірі 96500
гривень та судових витрат у справі.

В подальшому позивач подав
заяву про зменшення розміру позовних
вимог, відповідно до якої просив
стягнути з відповідача суму страхового
відшкодування в розмірі 24145,87 гривень
та судові витрати у справі.

Позивач обґрунтовує свої
вимоги тим, що 21.11.2012 р. між сторонами у
спорі був укладений Договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу № А320000356, за
умовами якого був застрахований
автомобіль «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1 за
програмою страхування «Класичне +» на
строк 1 рік, починаючи з моменту
укладання Договору.

25.12.2012 р. близько 11 год.30 хв на 48 км
автодороги «Київ-Одеса» поблизу
с.Митниця Васильківського району
Київської області сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1, про
що було повідомлено Страховика 26.12.2012 р.

13.02.2013 р. позивачем була
направлена на адресу відповідача заява
про виплату страхового відшкодування
та всі необхідні документи для
здійснення виплати, однак на момент
звернення до суду виплати проведені не
були.

В ході судового розгляду була
проведена судова автооварознавча
експертиза, відповідно до висновків
якої середня вартість автомобіля на
момент настання дорожньо-транспортної
пригоди становить 146214,35 гривень, а
ринкова вартість автомобіля
«Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1 на момент
проведення експертизи складає 45854,60
гривень.

Позивач зазначає, що
відповідно до умов Договору
страхування у разі повної
конструктивної загибелі транспортного
засобу Страховик проводить виплату
страхового відшкодування в розмірі
страхової суми, з вирахуванням
встановленої франшизи в розмірі 10% та
залишкової вартості автомобіля. При
цьому транспортний засіб залишається у
власності Страхувальника.

Позивач посилається на те, що
Страховиком була виплачена частково
сума страхового відшкодування в
розмірі 62239,68 гривень, однак залишились
не відшкодованими сума страхового
відшкодування в розмірі 23120,07 гривень
витрати на евакуатор в сумі 850 гривень,
витрати за проведення експертизи в
розмірі 175 гривень, а всього 24145,87
гривень, які позивач просив стягнути з
відповідача відповідно до поданої
заяви про зменшення розміру позовних
вимог.

В судовому засіданні позивач
та його представник підтримали позов і
його обґрунтування в повному обсязі та
просили суд задовольнити заявлені
вимоги з врахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
оскільки частина страхового
відшкодування була відшкодована
Страховиком на момент розгляду справи.

Представник відповідача не
заперечував проти задоволення позову у
разі, якщо суд прийде до висновку взяти
до уваги в якості доказу на
підтвердження розміру матеріальної
шкоди, завданої позивачу, висновок
судової автотоварознавчої експертизи,
що була проведена в ході судового
розгляду, посилаючись на те, що
розрахунок суми відшкодування
проведений відповідно до умов Договору
страхування. Однак представник
Страховика просив суд вирахувати із
суми страхового відшкодування суму
чергових платежів, яка не була сплачена
позивачем за Договором страхування, в
розмірі 3975 гривень, і не була врахована
позивачем при здійсненні розрахунку.

Представник третьої особи в судове
засідання не з»явився, про міце і час
судового розгляду був повідомлений
належним чином, з заявами про
відкладення розгляду справи не
звертався.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.11.2012 р. між
сторонами у спорі був укладений
Договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу № А320000356, за умовами якого були
застраховані майнові інтереси
власника автомобіля «Мітцубісі» д.н.
НОМЕР_1 за програмою страхування
«Класичне +» на строк 1 рік, починаючи з
моменту укладання Договору.

Страховими випадками за
Договором добровільного страхування
наземного транспортного засобу
(Автокаско) є ризик ДТП, ризик
протиправних дій третіх осіб, ризик
стихійного лиха та пожежі, ризик
викрадення транспортного засобу.

Вигодонабувачем за даним
Договором є ПАТ «Родовід Банк».

Як вбачається з матеріалів
справи, 25.12.2012 р. близько 11 год.30 хв на 48
км автодороги «Київ-Одеса» поблизу
с.Митниця Васильківського району
Київської області сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1, про
що було повідомлено Страховика 26.12.2012 р.

Зазначені обставини не
оспорювались сторонами, а тому
відповідно до ст..61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою Страховик
бере на себе зобов»язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов»язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Згідно з ст.20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов»язаний
ознайомити страхувальника з умовами та
правилами страхування, протягом двох
робочих днів, як тільки стане відомо
про настання страхового випадку, вжити
заходів щодо оформлення всіх
необхідних документів для своєчасного
здійснення страхової виплати або
страхового відшкодування
страхувальнику, при настанні
страхового випадку здійснити страхову
виплату або виплату страхового
відшкодування у передбачений
договором строк, відшкодувати витрати,
понесені страхувальником при настанні
страхового випадку щодо запобігання
або зменшення збитків, якщо це
передбачено умовами договору, за
заявою страхувальника у разі
здійснення ним заходів, що зменшили
страховий ризик, або збільшення
вартості майна переукласти з ним
договір страхування, не розголошувати
відомостей про страхувальника та його
майнове становище.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є
обов»язковий для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 13.02.2013 р.
позивачем була направлена на адресу
відповідача заява про виплату
страхового відшкодування та всі
необхідні документи для здійснення
виплати.

Відповідно до п.20.2.3 Договору
страхування при настанні страхового
випадку Страховий зобов»язаний
здійснити страхове відшкодування в
строк, передбачений Договором та
Правилами страхування.

В силу положень п.21.5 Договору
Страховик повинен прийняти рішення про
виплату або відмову у виплаті
страхового відшкодування протягом 5
робочих днів з моменту отримання
останнього документа за виплатною
справою.

На момент звернення позивача до
суду (15.03.2013 р.) страхове відшкодування
відповідно до умов Договору
страхування виплачено не було.

Згідно з наданим відповідачем
платіжним дорученням № 1059 страхове
відшкодування було виплачено Головним
управлінням по м.Києву та області ПрАТ
«УПСК» 14.05.2013 р. в сумі 62239,69 гривень.

Здійснюючи виплату страхового
відшкодування Страховик виходив з
положень п. 21.8 Договору страхування,
відповідно до якого у разі повної
конструктивної загибелі транспортного
засобучи додаткового обладнання
Страховик проводить на власний розсуд
виплату страхового відшкодування за
одним із варіантів: у розмірі страхової
суми (дійсної вартості застрахованого
транспортного засобу, якщо дійсна
вартість на момент
дорожньо-транспортної пригоди є меншою
за страхову суму, з вирахуванням
встановленої франшизи, залишкової
вартості транспортного засобу. При
цьому транспортний засіб залишається у
власності (Страхувальника).

Як вбачається з Дозволу № КАСКО
86 на перерахування коштів для
сплати страхового відшкодування, при
визначені розміру страхового
відшкодування Страховик відповідно до
Звіту про визначення вартості
матеріального збитку від 10.01.2013 р.
виходив з вартості відновлювального
ремонту автомобіля в розмірі 169514,35
гривень і вартості транспортного
засобу на момент настання
дорожньо-транспортної пригоди в сумі
146214,68 гривень, що дало змогу прийти до
висновку про повну конструктивну
загибель транспортного засобу.

Страховиком на підставі положень
п.21.8 Договору страхування із вартості
транспортного засобу на момент
настання дорожньо-транспортної
пригоди в сумі 146214,68 гривень була
вирахувана сума франшизи в розмірі 15000
гривень та розмір ринкової вартості
складових згідно з комерційною
пропозицією в сумі 65000 гривень, а також
із суми страхового відшкодування була
відрахована частина страхового
платежу, яка не була сплачена ОСОБА_1 за
Договором страхування в сумі 3975
гривень.

В ході судового розгляду за
клопотанням позивача судом була
призначена судова автотоварознавча
експертиза.

Відповідно до висновку експерта
№ 1915-7 від 17.03.2014 р. ринкова вартість
автомобіля марки «Мітцубісі» д.н.
НОМЕР_1 на момент проведення експертизи
становить 45854,60 гривень, середня
ринкова вартість зазначеного
транспортного засобу до моменту
скоєння дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася 25.12.2012 р., складає 146214,35
гривень, вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
марки «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, на момент проведення
експертизи дорівнює 184733,38 гривень.

При визначені суми страхового
відшкодування при наявності між
сторонами спору про його розмір суд
вважає за необхідне взяти за основу
дані встановлені при проведенні
судової автотоварознавчої експертизи
№ 1915-7 від 17.03.2014 р.

Зазначена експертиза проведена
відповідно до вимог чинного
законодавства, з врахуванням Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фонду державного
майна України від 24.11.2003 р.

При проведені експертизи судові
експерти була попереджені судом про
кримінальну відповідальність за
ст..ст.384,386 КК України.

Даний доказ є належним і
допустимим в розумінні ст..ст.58, 59 ЦПК
України.

Отже, виходячи з даних,
встановлених експертом при проведенні
експертизи щодо вартості пошкодженого
транспортного засобу до настання
дорожньо-транспортної пригоди та
вартості транспортного засобу на
момент проведення експертизи, з
врахуванням положень п.21.8 Договору
страхування та розміру виплаченого
страхового відшкодування, суд
приходить до висновку, що
відшкодуванню підлягає сума в розмірі
23120,07 гривень (146214,35 гривень - франшиза
15000 гривень - вартість автомобіля на
момент проведення експертизи 45854,60
гривень -виплачена частина страхової
виплати 62239,68 гривень).

Також Страховиком відповідно до
умов Договору підлягають
відшкодуванню витрати на проведення
евакуації автомобіля з місця
дорожньо-транспортної пригоди в сумі 850
гривень, що підтверджено відповідним
платіжним дорученням.

В ході судового розгляду
представник відповідача надав суду
докази про виконання позивачем свого
обов»язку про сплату страхових
платежів лише частково і просив
вирахувати із суми страхового
відшкодування частину не сплачених
платежів в розмірі 3975 гривень.

Позивач не заперечував проти
вирахування даної суми несплачених
страхових платежів із суми страхового
відшкодування.

Відповідно до ст. 985 ЦК
страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у разі
досягнення нею певного віку або
настання іншого страхового випадку.

Страхувальник має право при
укладенні договору страхування
призначити фізичну або юридичну особу
для одержання страхової виплати
(вигодонабувача), а також замінювати її
до настання страхового випадку, якщо
інше не встановлено договором
страхування.

Вигодонабувачем за даним Договором
страхування, укладеним між сторонами,
є ПАТ «Родовід Банк».

Вигодонабувачем надано лист,
відповідно до змісту якого ОСОБА_1. в
повному обсязі виконав свої
зобов»язання по кредитному договору, а
тому чинність Договору застави
транспортного засобу «Мітцубісі»
припинена.

З огляду на викладені обставини,
оцінюючи всі досліджені судом докази в
їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню
частково.

Питання щодо судових витрат суд
вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і
вважає за необхідне стягнути з
відповідача витрати на проведення
судової автотоварознавчої експертизи
та судовий збір у справі пропорційно до
задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.З, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» в особі
Головного Управління по м.Києву та
Київській області, 3-тя особа: Публічне
акціонерне товариство «Родовід Банк»
про стягнення страхового
відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» в особі
Головного Управління по м.Києву та
Київській області на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування в розмірі 20170
гривень 87 копійок, судовий збір в сумі
805 гривень 78 копійок.

В іншій частині позовних
вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які приймали
участь у розгляді справи, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: