УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Суддя Харцизького
міського суду Донецької області Саєнко
О.Б., розглянувши матеріали заяви
ОСОБА_1 «про обмеження цивільної
дієздатності осіб та призначення
піклувальника», заінтересовані особи -
Управління Пенсійного фонду в
м.Харцизьку, Відділ органу опіки та
піклування Харцизької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2014р. до Харцизького міського
суду Донецької області надійшла заява
ОСОБА_1 «про обмеження цивільної
дієздатності осіб та призначення
піклувальника», заінтересовані особи -
Управління Пенсійного фонду в
м.Харцизьку, Відділ органу опіки та
піклування Харцизької міської ради.

Вивчивши заяву та додані до неї
документи, суд вважає, що заяву ОСОБА_1
слід їй повернути на підставі п.4 ч.3
ст.121 ЦПК України, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.234 ЦПК
України, суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
обмеження цивільної дієздатності
фізичної особи.

Згідно до положень ч.3 ст.235 ЦПК України,
справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом, за винятком положень щодо
змагальності та меж судового розгляду.
Інші особливості розгляду цих справ
встановлені розділом IV ЦПК України.

Із суті заяви вбачається, що заявник
просить обмежити цивільну
дієздатність громадянки ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2.н., яка є дружиною її
померлого брата - ОСОБА_4, та громадянку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.н., яка є дочкою її
померлого брата.

З доданих документів заявником
вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.н., є
інвалідом другої групи безстроково,
згідно до довідки МСЕ від 20.11.2004р.
виданої Новосокольським міжрайонним
бюро МСЕ Белгородської області
Російської Федерації, а громадянка
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.н., є інвалідом
другої групи безстроково, згідно до
довідки МСЕ від 06.04.2005р. виданої
Новосокольським міжрайонним бюро ВТЕ
Белгородської області Російської
Федерації; обидві жінки є громадянками
Російської Федерації та зареєстровані
за адресою: АДРЕСА_1 Белгородської
області РФ.

Положенням ч.1 ст.236 ЦПК України
передбачено, що заява про обмеження
цивільної дієздатності фізичної особи
подається до суду за місцем проживання
цієї особи, а якщо вона перебуває на
лікуванні у наркологічному або
психіатричному закладі, - за
місцезнаходженням цього закладу.

Закон України «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні» відповідно до Конституції
України регулює відносини, пов'язані зі
свободою пересування та вільним
вибором місця проживання в Україні, що
гарантуються Конституцією України і
закріплені Загальною декларацією прав
людини, Міжнародним пактом про
громадянські та політичні права,
Конвенцією про захист прав людини та
основних свобод і протоколами до неї,
іншими міжнародними актами, а також
визначає порядок реалізації свободи
пересування та вільного вибору місця
проживання і встановлює випадки їх
обмеження.

Згідно до ст.1 цього Закону вбачається,
що дія цього Закону поширюється на
громадян України, а також на іноземців
та осіб без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах, відповідно до їх прав та
свобод, передбачених Конституціією,
законами чи міжнародними
договорамиУкраїни.

Стаття 3 цього Закону містить
тлумачення поняття «вільний вибір
місця проживання чи перебування» як
право громадянина України, а також
іноземця та особи без громадянства, які
на законних підставах перебувають на
території України,на вибір
адміністративно-територіальної
одиниці, де вони хочуть проживати чи
перебувати.

В ст.5 цього Закону закріплені законні
підстави перебування на території
України для іноземців та осіб без
громадянства - це підстави, встановлені
Законом України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства"

Згідно до ч.5 Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства" законною підставою
перебування іноземця на території
України є посвідка на постійне
проживання або посвідка на тимчасове
проживання.

Крім того, у відповідності до ч.6 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні»Громадянин України, а також
іноземець чи особа без громадянства,
які постійно або тимчасово проживають
в Україні, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця

проживання зареєструвати місце
проживання.

Реєстрація це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», місцем
перебування визначається
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік; а місцем проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік.

До заяви заявниця надала лише копії
паспортів громадян Російської
Федерації на прізвища - ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, але не надала і не послалася
докази про наявність у вказаних осіб
посвідок на постійне проживання або
посвідок на тимчасове проживання в
м.Харцизьку, які є законними підставами
перебування на території України
взагалі.

А додана до заяви довідка житлового
органу про фактичне місце проживання
громадян РФ у заявниці ні є законною
підставою для перебування вказаних
осіб на території м.Харцизьку.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
подана заява не підсудна Харцизькому
міського суді Донецької області, так як
громадяни РФ ОСОБА_3 та ОСОБА_5, не мають
як іноземці в м.Харцизьку Донецької
області зареєстрованого у
встановленому законом порядку місця
проживання або місця перебування.

Згідно до положень п.4 ч.3 ст.21 ЦПК
України, суддя повертає позовну заяву,
коли справа не підсудна цьому суду.

Керуючись п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, суддя
-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 «про обмеження цивільної
дієздатності осіб та призначення
піклувальника», заінтересовані особи -
Управління Пенсійного фонду в
м.Харцизьку, Відділ органу опіки та
піклування Харцизької міської ради, -
повернути заявнику разом із доданими
до неї документами.

Роз'яснити заявнику, що повернення
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд Донецької області
через Харцизький міський суд, шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

Суддя: