У Х В А Л А

7 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька
Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, яка діє також в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
треті особи: Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
орган опіки та піклування
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради, про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за
законом,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_5 звернулася з
позовом до ОСОБА_10, ОСОБА_4, яка діє
також в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, визнання права власності на
квартиру у порядку спадкування за
законом.

Позивачка посилалась на те, що квартира
АДРЕСА_1 на праві власності належала її
батькові ОСОБА_12, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначала, що вона є
єдиною дочкою і єдиною спадкоємицею
після його смерті. Про смерть батька їй
стало відомо через деякий час від
матері та державного виконавця, який
виконував рішення про стягнення
аліментів на її утримання. Незважаючи
на те що на час смерті батька вона була
неповнолітньою та вважається такою, що
прийняла спадщину відповідно до
ч. 4 ст. 1268 ЦК України, нотаріус не видав
їй свідоцтво про право на спадщину,
оскільки вказана квартира була продана
вже після смерті батька.

Так, 20 червня 2008 року відповідач
ОСОБА_10, діючи на підставі довіреності,
посвідченої 08 лютого 2008 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_13,
від імені ОСОБА_12 продала зазначену
квартиру ОСОБА_4, яка діяла в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
дочки ОСОБА_6 У зв'язку зі смертю ОСОБА_12
представництво ОСОБА_10 на час
укладення договору купівлі-продажу
було вже припинено і ОСОБА_10 не мала
права діяти від імені ОСОБА_12 та
укладати від його імені будь-які угоди.

Враховуючи вказане, позивачка просила
визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 20 червня 2008 року між ОСОБА_10
та ОСОБА_4, скасувавши його державну
реєстрацію в реєстрі прав власності на
нерухоме майно, та визнати за нею право
власності на вказану квартиру в
порядку спадкування за законом після
смерті батька - ОСОБА_12

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
15 травня 2013 року в задоволені позову
ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15
жовтня 2013 року рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.
Дніпропетровська від 15 травня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_5 задоволено частково.
Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 20 червня 2008 року між ОСОБА_3,
яка діяла на підставі довіреності,
посвідченої 08 лютого 2008 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_13
за реєстровим № 700, від імені ОСОБА_12 та
ОСОБА_4, яка діяла особисто та за
малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстрований в реєстрі за № 6506.
Ухвалено скасувати державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, ОСОБА_14 Визнано за
ОСОБА_5 право власності на 1/4 частини
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті батька ОСОБА_12,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. В іншій частині
позову відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року
касаційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка
діє також в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_8,
органу опіки та піклування
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради відхилено.
Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від
15 жовтня 2013 року залишено без змін.

У червні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшли заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм закону, а саме ч. 2 ст. 203, ч. 1
ст. 215, п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявниками додано копії ухвал
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 березня 2012 року, від 15
червня 2012 року, від 16 січня 2013 року, від
24 квітня 2013 року, від 6 листопада
2013 року та ухвал Верховного Суду
України від 20 травня 2009 року, від 31
березня 2010 року, від 30 березня 2011 року,
що постановлені за результатом
розгляду, на його думку, аналогічних
справ.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту заяв та доданих до них копій
судових рішень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 березня 2012 року,
від 15 червня 2012 року, від 24 квітня 2013
року, від 6 листопада 2013
року не вбачається неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, оскільки із
доданих до заяви судових рішень не
вбачається однакових фактичних
обставин та подібних правовідносин у
порівнянні з судовим рішенням, яке
оскаржується.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 січня 2013 року
та ухвали Верховного Суду України,
якими скасовано рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд, і на які заявник посилається,
як на підставу, встановлену п. 1 ч. 1 ст. 355
ЦПК України, не містять правових
висновків щодо застосування норми
права, а тому не можуть бути враховані,
як підстава для перегляду у зв'язку з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права.

Оскільки неоднакового застосування
норми матеріального права не було, а
виникли питання щодо доведення вимог,
що є застосуванням норм процесуального
права і вони не є підставою для допуску
до провадження, то в задоволенні заяви
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє також в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Четверта
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, орган
опіки та піклування
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради, про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за
законом до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко