І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №440/2187/13-ц
Провадження № 2/440/106/2014
Буський районний суд Львівської
головуючого-судді - Кос І.Б.,
при секретарі - Красіцька
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Буськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої злочином, -
позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
вказаним позовом. Просить суд ухвалити
рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 в її
користь завдану злочином моральну
шкоду в сумі 6000 грн. та матеріальну в
розмірі 3949,70 грн., а всього 9949,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликаться на те, що вироком Буського
районного суду Львівської області від
2.12.2013 року, який набрав законної сили з
3.01.2014 року відповідачку по даній справі
ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК
України із призначенням їй покарання у
виді одного року обмеження волі, із
застосуванням ст. 75 КК України, з
іспитовим строком на 1 рік. В результаті
вказаного злочину позивачці було
завдано матеріальну шкоду в сумі 3949,70
грн., пов'язаної заміною вибитих
відповідачкою чотирьох
металопластикових вікон та дверей, а
крім цього і моральну шкоду, виражену
пошкодженням майна позивачки та
травмуванням її дочки ОСОБА_3, яку
позивачка оцінює в сумі 6000 грн.
Оскільки, відповідачка відмовляється
добровільно відшкодувати завдану нею
шкоду, тому позивачка просить її
стягнути в судовому порядку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання
з'явилася, підтримавши повністю
заявлений нею позов, надавши суду
пояснення, які аналогічні мотивам її
позовної заяви.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
з'явилася, позовні вимоги визнала
частково в сумі 6000 грн., в межах яких
вона згідна відшкодувати позивачці.

Заслухавши думку сторін, дослідивши
матеріали та всебічно з'ясувавши
дійсні обставини справи, суд приходить
до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2013 року,
близько 08 год. 40 хв., ОСОБА_2, перебуваючи
в АДРЕСА_1 та знаходячись на території
господарства ОСОБА_1, вчинила
хуліганські дії по відношенню до
родини ОСОБА_1, які відзначалися за
своїм змістом особливою зухвалістю.
Неправомірні дії ОСОБА_2 виразились у
тому, що вона, взявши на вулиці
дерев'яну палицю, зайшла, через
незачинені двері до житлового будинку
ОСОБА_1, де безпричинно, висловлюючись
нецензурними словами, вказаною палицею
розбила скляні вставки дверей, через
які здійснюється вхід у коридор
будинку, внаслідок чого уламок скла
потрапив в око неповнолітньої доньки
ОСОБА_1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим
спричинила останній тілесні
ушкодження, а саме одне садно біля
зовнішнього краю правої брови та одне
садно біля зовнішнього краю лівої
брови, які згідно висновку експерта
№130/2013 від 14 жовтня 2013 року відносяться
до категорії легких тілесних
ушкоджень. Продовжуючи свої
хуліганські дії, ОСОБА_2 вийшла на
подвір'я господарства ОСОБА_1, взяла
камінь, який лежав на трав'яному
покритті подвір'я, яким пошкодила
склопакети шести металопластикових
вікон житлового будинку ОСОБА_1
Неправомірні дії ОСОБА_2 тривали на
протязі 15-20 хвилин і вперто не
припинялися. Своїми діями ОСОБА_2
заподіяла матеріальної шкоди ОСОБА_1 на
загальну суму 6000 гривень.

Вироком Буського районного суду
Львівської області від 2 грудня 2013 року,
який набрав законної сили 3 січня 2014
року відповідачку по даній справі
ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК
України із призначенням їй покарання у
виді одного року обмеження волі, із
застосуванням ст. 75 КК України, з
іспитовим строком на один рік.

З вказаного вироку суду також
вбачається, що позивачка по даній
справі ОСОБА_1 визнана потерпілою від
вказаного злочину, у зв'язку із
пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

За статтею 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є заподіяння шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення. Так, вимога про
відшкодування позивачці матеріальної
шкоди в сумі 3949,70 грн., яка спричинена
неправомірними діями відповідачки
ОСОБА_2 шляхом пошкодження майна
позивачки підлягає до задоволення,
оскільки така повністю стверджується
наявними у матеріалах справи доказами
(а.с. 3).

В силу ч. 4 ст. 23 ЦК України встановлено,
що моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди суд враховує характер
та обсяг страждань, яких зазнала
позивачка, у зв'язку із пошкодженням її
майна та травмуванням її дочки ОСОБА_3,
а відтак враховуючи вимоги розумності
та справедливості, суд приходить до
висновку про необхідність його
задоволення частково в розмірі 2000 грн.
моральної шкоди, а також судовий збір в
користь держави.

Ураховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 23, 1166, 1168 ЦК України, та
керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 61, 64, 88, 212, 213, 215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1
завдану злочином матеріальну шкоду в
сумі 3949,70 грн. та 2000 грн. моральної
шкоди, а всього 5949,70 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот сорок дев'ять гривень 70
копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 у користь держави
судовий збір в сумі 229,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку статті 223 ЦПК України та може
бути оскаржене в апеляційному порядку
до апеляційного суду Львівської
області, через Буський районний суд
Львівської області, шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
цього рішення, апеляційної скарги.

Суддя:
І. Б. Кос