Справа № 185/8702/13-ц
Провадження № 4-с/185/39/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.,

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді скаргу ОСОБА_1
на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась зі
скаргою на дії державного виконавця
при виконанні рішення Павлоградського
міськрайонного суду від 01 жовтня 2013
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання правочину недійсним.

Заявник просить визнати неправомірною
та скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Павлоградського МРУЮ
від 27 березня 2014 року про накладення
арешту на майно боржника та оголошення
заборони його відчуження, посилаючись
на те, що копія зазначеної постанови
вручена їй під розписку державним
виконавцем 24 червня 2014 року, а
постанова про відкриття виконавчого
провадження вручена їй 19 червня 2014 року
і вона не мала можливості самостійно
виконати рішення суду у термін до 26
березня 2014 року, визначений державним
виконавцем.

У судовому засіданні заявник
підтримала скаргу, пояснила, що їй не
було відомо про відкриття виконавчого
провадження та надання строку для
виконання рішення суду, копію
відповідної постанови вона отримала 19
червня 2014 року, коли з'явилася за
телефонним викликом до державної
виконавчої служби. Вона не мала
можливості добровільно виконати
рішення, тому з неї неправомірно
стягнутий виконавчий збір у сумі 1025 грн
98 коп, а також накладено арешт на
належне їй майно.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому
засіданні пояснила, що проживає по
сусідству з ОСОБА_1, яка отримує поштою
повістки і перекладає у її поштову
скриньку, не відчиняє державному
виконавцю двері. Дії державного
виконавця відповідають вимогам закону,
тому у задоволенні скарги слід
відмовити.

У письмовому запереченні на скаргу
державний виконавець Джулик К.А.
зазначила, що виконавчі листи №
185/8702/13-ц від 04 березня 2014 року, видані
Павлоградським міськрайонним судом
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 боргу у розмірі 10 259 грн 73 коп та
судового збору у розмірі 214 грн 60 коп
надійшли до виконання 18 березня 2014
року. Того ж дня було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копії якої були
направлені сторонам виконавчого
провадження. Боржнику надано строк 7
днів для самостійного виконання
рішення суду. 20 березня 2014 року
надійшла відповідь з Державної
податкової служби України про
відсутність інформації про доходи
боржника ОСОБА_1 Після закінчення
терміну для самостійного виконання
рішення суду 27 березня 2014 року
державним виконавцем з метою
забезпечення виконання вимог
виконавчого документа було накладено
арешт на все майно боржника.

Вивчивши скаргу та додані до неї
матеріали, суд вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

За змістом ст.27 Закону України «Про
виконавче провадження» заходи
примусового виконання рішення
вживаються у разі ненадання боржником
у строки, встановлені частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення.

Строк для самостійного виконання
рішення визначається державним
виконавцем у постанові про відкриття
виконавчого провадження.

За вимогами ст.31 Закону України «Про
виконавче провадження» копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилається боржникові
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Судом установлено, що 18 березня 2014 року
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, якою встановлено термін
до 26 березня 2014 року для добровільного
виконання рішення суду (а.с.6).

Відповідно до вимог ст. 30 Закону
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи
здійсненні ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк
відповідно до ст. 24 Закону.

У разі, якщо копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
одержана боржником несвоєчасно,
внаслідок чого боржник був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою
боржника при підтвердженні факту
несвоєчасного одержання вказаної
постанови державний виконавець
відкладає провадження виконавчих дій у
порядку, встановленому ст. 32 Закону, та
поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення (п. 2
ст. 30 Закону).

У матеріалах справи відсутні дані, які
підтверджують своєчасне отримання
ОСОБА_1 постанови про відкриття
виконавчого провадження від 18 березня
2014 року та можливість боржника
добровільно виконати рішення суду у
встановлений постановою строк, однак
не виконавши вимоги закону державний
виконавець виніс постанову від 27
березня 2014 року про накладення арешту
на майно боржника (а.с.5).

Таким чином слід визнати
неправомірними дії державного
виконавця щодо винесення постанови від
27 березня 2014 року про накладення арешту
все майно, що належить боржнику ОСОБА_1,
зобов'язати державного виконавця
відкласти провадження виконавчих дій у
порядку, встановленому ст. 35 Закону
України «Про виконавче провадження»,
та поновити боржнику строк для
добровільного виконання рішення суду.

Суд відповідно до ст.387 ЦПК України не
має повноважень скасовувати постанову
державного виконавця, тому у цій
частині скарга не підлягає
задоволенню.

Оскільки провадження з виконання
судових рішень є завершальною і
невід'ємною частиною судового
провадження по конкретній справі, а
діючим законодавством не передбачено
необхідність сплати судового збору за
подання скарги на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, то за подання скарги
судовий збір не сплачується.

Тому судові витрати по справі слід
віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.386-387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
Джулик К.А. щодо винесення постанови
від 27 березня 2014 року про накладення
арешту все майно, що належить боржнику
ОСОБА_1.

Зобов'язати державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Джулик К.А. або іншу
посадову особу державної виконавчої
служби відкласти провадження
виконавчих дій за виконавчим листом №
185/8702/13-ц, виданим 04 березня 2014 року
Павлоградським міськрайонним судом
Дніпропетровської області у порядку,
встановленому ст. 35 Закону України «Про
виконавче провадження», та поновити
боржнику ОСОБА_1 строк для
добровільного виконання рішення суду.

В іншій частині у задоволенні скарги
відмовити.

Судові витрати по справі віднести за
рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається
апеляційному суду Дніпропетровської
області через Павлоградський
міськрайонний суд протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: У. М. Болдирєва